ועדת הכספים, כנסת 23, פרוטוקול מספר 38, 2020-04-30 16:00

עודד פורר: שלום, אני מחדש את הדיון.

עודד פורר: כן, יהיו שתי הצבעות בסוף הדיון.

עודד פורר: אנחנו נקיים את הדיון במשולב על שני הנושאים גם יחד כי הם בעצם קשורים, לא קשורים, אבל הדוברים קשורים לעניין.

עודד פורר: נושא אחד הוא אישור בדבר העמדת ערבות מדינה לתוכנית סיוע לביטוחי אשראי לטווח זמן קצר.

עודד פורר: והנושא השני זה אישור בדבר העמדת סכום ערבות נוסף לקרן הסיוע הייעודית לעסקים בשל התפשטות נגיף הקורונה.

עודד פורר: הנושא השני הוא נושא, חברי לוועדה, שאנחנו מכירים אותו כבר די טוב.

עודד פורר: הקרן בערבות המדינה מגיעה לסף המיצוי שלה.

עודד פורר: נכון להיום, מומשו מתוך 6 מיליארד שקלים שהקרן היכולה להעניק הלוואות - - -

קריאה: 8 מיליארד.

עודד פורר: 8, נכון.

עודד פורר: מתוך 8 מיליארדים, אושרו 4.5 מיליארד שקלים כבר.

עודד פורר: הסיכום שלנו היה שברגע שהם חוצים את רף החצי, הם באים לפה כדי לבקש את ההגדלה כדי שלא יהיה מצב שפתאום הקרן נחסמת.

עודד פורר: וזה נושא שדי מוכר לוועדה.

עודד פורר: מבקשים מאיתנו להגדיל בעוד 6 מיליארד שקלים, שזה אומר ערבות מדינה של 900 מיליון שקלים.

עודד פורר: הנושא השני לגבי לערבות מדינה לתוכנית סיוע לביטוחי אשראי זמן קצר זה בעיקר למפעלים שמבטחים את האשראי שלהם.

עודד פורר: אני מניח שיתייחסו לזה גם התאחדות התעשיינים וגם החשב הכללי.

עודד פורר: אנחנו נפתח, אלא אם כן יש למישהו משהו, לפני פתיחת הדיון.

עודד פורר: כן, חבר הכנסת מנסור עבאס.

מנסור עבאס: אדוני היושב-ראש, ברצוני להעלות שני נושאים.

מנסור עבאס: אחד קשור לרשויות המקומיות הערביות.

מנסור עבאס: זה קרוב לנושא של קרן הסיוע.

מנסור עבאס: הממשלה החליטה לסייע ב-2.8 מיליארד שקלים לרשויות המקומיות.

מנסור עבאס: חלקן של הרשויות הערביות בזה הוא 47 מיליון שקלים, 1.7%.

מנסור עבאס: שיטת החישוב מסתמכת על פיצוי על הנזקים – אי תשלום ארנונה באזורי מסחר ותעשייה וכו'.

מנסור עבאס: כמובן, בחברה הערבית כמעט ואין אזורים כאלה ולכן אפשר להבין למה אחוז הפיצוי לרשויות המקומיות זה רק 1.7% במקום שיהיה 17% מהסכום הכולל.

מנסור עבאס: ולכן ראשי הרשויות פנו לראש הממשלה וכמובן לכל השרים שנוגעים לדבר וביקשו שהממשלה תסתכל אחרת על הנושא הזה ועל הפיצוי והתמיכה במועצות המקומיות.

מנסור עבאס: אני חייב להגיד שראשי הרשויות כבר החליטו שאם לא יקבלו תשובות עד יום ראשון, הם יצאו בשביתה כללית ברשויות המקומיות.

מנסור עבאס: אני, אדוני היושב-ראש, אעביר ליושב-ראש ולוועדה את הפנייה של ראשי הרשויות לראש הממשלה.

מנסור עבאס: הנושא השני בקצרה הוא הנושא של סטודנטים גם בנושא שכר הלימודים וגם בנושא של שכר הדיור.

מנסור עבאס: אי-אפשר להבין למה אין תשובות לסטודנטים שכל יום פונים אלינו עשרות מהם ומלינים על כך.

מנסור עבאס: הם נמצאים בבית, לא נמצאים במעונות ובכל זאת חייבים לשלם את השכר במלואו וגם את שכר הלימוד בתנאים כאלו.

מנסור עבאס: הסטודנטים הם קבוצה חלשה וגם מוחלשת, ולכן ראוי שתהיה התייחסות מהממשלה.

מנסור עבאס: ותפקיד ועדת הכספים בנושאים האלו – אני חושב שראוי שנביא את שני הנושאים לדיון בוועדת הכספים הקרובה.

עודד פורר: תודה.

עודד פורר: אני רק אענה לפחות על מה שאני כן יודע.

עודד פורר: אחד, לגבי הארנונה לעסקים – זה לא שניתן איזשהו בונוס לרשויות שיש בהן הרבה עסקים.

עודד פורר: הממשלה גורעת מהן את הארנונה של העסקים בזה שנותנים את הפטור לעסקים, לכן היא מפצה אותם על זה.

עודד פורר: זה לא שיש פה איזשהו פגם בין רשות לרשות.

עודד פורר: רשות שאין בה הרבה עסקים גם לא מפסידה הרבה ארנונה, כי הארנונה זו לא נגרעת ממנה.

עודד פורר: יש לה בעיה אחרת והיא הארנונה למגורים.

עודד פורר: אני באמת חושב שבחלק מהרשויות הולכת להיווצר גם בעיה של ארנונה למגורים.

עודד פורר: וזה לא משנה יהודיות או ערביות.

עודד פורר: עיר כמו אילת, ש-80% מהתושבים שלה הפכו להיות צרכנים של הביטוח הלאומי במקום עובדים במערך התיירות, עיר כמו טבריה, שאחוזים ניכרים גם כן על אותו משקל, באיזשהו שלב לא יוכלו לשלם ארנונה למגורים.

עודד פורר: באופן טבעי הן יקבלו הרבה פטורים והנחות בארנונה למגורים.

עודד פורר: וברור שייווצר פה בור בעניין הזה.

עודד פורר: אני כן יכול לומר שפנו אליי חבר הכנסת טיבי וחבר הכנסת סעדי בנושא קיום דיון על נושא המצוקה ברשויות המקומיות במגזר הערבי.

עודד פורר: ככל הנראה, זה יהיה ביום שני הדיון הזה.

עודד פורר: לגבי הסטודנטים, אני אקיים דיון.

עודד פורר: אני מקווה שביום ראשון כבר.

ניר ברקת: האתגר הוא לנסות להבין איזה נזקים יש לשלטון המקומי.

ניר ברקת: צריך לשבת עם השלטון המקומי.

ניר ברקת: הוספה שניתנה זה לירידה בהכנסות בעקבות הארנונה.

עודד פורר: ארנונה עסקית.

ניר ברקת: ארנונה עסקית.

ניר ברקת: עכשיו צריך לראות מה עוד מאפיין את הסוגיה בשלטון המקומי באופן אחוד ולייצר נוסחה, אם רוצים ללכת לכיוון הזה, לייצר נוסחה שתתאים לשלטון המקומי.

מנסור עבאס: להתחשב בנושא של ארנונה לדיור, כי ברור שרוב הארנונה בחברה בא מהדברים האלה.

ניר ברקת: באופן אחוד לכולם.

ניר ברקת: צריך לשמוע את הקול של השלטון המקומי שבא ואומר: תראו, יש נושא נוסף של - - - צריך לסייע לשלטון המקומי, הינה הנוסחה הכללית.

ניר ברקת: ולא להתייחס דווקא לערבי וללא ערבי.

ניר ברקת: צריך להתייחס לנושא.

עודד פורר: תודה.

עודד פורר: חבר הכנסת אחמד טיבי ביקש גם רשות דיבור, בבקשה.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, כמה נושאים.

אחמד טיבי: א', הנושא שמדאיג אותנו ביותר ברשימה המשותפת הוא מצוקת הרשויות המקומיות והיישובים הערביים.

אחמד טיבי: לכן פניתי אליך, יחד עם חברי אוסאמה סעדי, וגם מנסור הציג את זה עכשיו.

אחמד טיבי: אנחנו גם פנינו בקשר למשבר הכלכלי בכל רשות.

אחמד טיבי: כמו עשו דיון על אילת, למשל, נעשה ביישובים נוספים.

אחמד טיבי: אני אחזור על מה שאמרנו בישיבות קודמות, על מה שחברי מנסור אמר עכשיו.

אחמד טיבי: השיפוי על הארנונה של העסקים הוא ביישובים שיש להם עסקים.

אחמד טיבי: ביישובים הערביים אין אזורי תעשייה.

עודד פורר: אבל גם לא ניתנו פטורים, אחמד.

אחמד טיבי: נכון.

אחמד טיבי: זה שיפוי אמרתי.

אחמד טיבי: נכון, עכשיו יש מצוקה.

אחמד טיבי: מה יש ביישובים הערביים?

אחמד טיבי: ארנונה של מגורים.

אחמד טיבי: ארנונה של מגורים צנחה ב-80%.

אחמד טיבי: אף אחד לא משלם.

ניר ברקת: אבל אחוד לכולם.

אחמד טיבי: איך?

ניר ברקת: אבל זה כנראה אחוד לכולם.

ניר ברקת: זה לא קשור למגזר הערבי.

אחמד טיבי: לא, לא.

אחמד טיבי: כל האשכול.

אחמד טיבי: כל האשכול.

עודד פורר: ניר, יצטרכו לגעת בנושא של הארנונה למגורים.

עודד פורר: ברגע שהמצב הכלכלי הופך כזה שיש לך פה הרבה מאוד מפוטרים, אנשים – אגב, נכנסים גם לתוך ועדות פטור, יהיו להם פטורים אפילו.

ניר ברקת: אני מאוד חושש מזה.

אחמד טיבי: זה בעיקר הרשויות הערביות, אבל זה לא רק הרשויות הערביות.

אחמד טיבי: זה אשכול 1,2,3.

אחמד טיבי: והן קורסות.

אחמד טיבי: הן קורסות, הרשויות האלה.

אחמד טיבי: הממשלה, ובצדק, מסייעת בשיפוי לעסקים.

אחמד טיבי: אבל היא לא יכולה לעצור שם.

אחמד טיבי: היא צריכה לשפות על פגיעה וצניחה בתשלומי ארנונה למגורים, כי הזו ההכנסה היחידה כמעט, היחידה כמעט, של הרשויות הערביות.

אחמד טיבי: הנושא השני שיידון הוא נושא הסטודנטים ביום ראשון, כפי שאמר היושב-ראש, כנראה, אני מקווה.

אחמד טיבי: גם שכר לימוד וגם שכר דירה.

אחמד טיבי: אנחנו מוצפים בקריאות של סטודנטים בנושא הזה.

אחמד טיבי: לכן טוב אם האוצר ואנחנו קודם כוועדת כספים נטה אוזן לדרישות האלה.

אחמד טיבי: הנושא השלישי זה נושא ההסעות בתחום התיירות, אדוני היושב-ראש.

אחמד טיבי: נהגי אוטובוסים, הסעות בתחום התיירות, הם קורסים.

אחמד טיבי: הענף הזה במצוקה קשה.

אחמד טיבי: והבנקים, בעיקר בנק לאומי, מתבקש ונדרש להסכים לדחיית החזר הלוואות, אחרי חצי שנה, להלוואות אחרי חצי שנה.

אחמד טיבי: אחרת, הם לא יכולים להוציא את הראש מעל המים, חברות הסעות של האוטובוסים.

אחמד טיבי: והם עושים עבודה חשובה וצריך, אדוני, שוועדת הכספים תלחץ על הבנקים, לרבות בנק לאומי, כי הם הזכירו לי את בנק לאומי כשהם פנו אליי, וכדי שיגלה גמישות ויענה לדרישה הזאת שלהם.

אחמד טיבי: נושא נוסף הוא משרדי סוכני הנסיעות, משרדי הנסיעות.

אחמד טיבי: דיברתי עליו במליאה, אבל גם הם סובלים ממצוקה קשה.

אחמד טיבי: חלקם כמעט הולכים לפשוט רגל.

אחמד טיבי: זה נוגע ללב ממש.

אחמד טיבי: אנחנו צריכים לתת את הדעת על זה בוועדת הכספים.

אחמד טיבי: תודה, אדוני.

עודד פורר: תודה.

עודד פורר: חברת הכנסת קרן ברק.

עודד פורר: אחריה – החשב הכלכלי.

קרן ברק: אני אהיה קצר.

קרן ברק: אני היום הגשתי את ההצעה לסדר במליאה לגבי הלימודים המקוונים והדרישה בעצם שבגלל הירידה באפקטיביות שלהם בלמידה עצמה, הדרישה שלי היא כבר חודשיים שיחזירו את הלימודים ביולי, כדי שהילדים יוכלו לסיים את השנתון עם החומר הנלמד שהם אמורים לסיים אותו ולא עם חוסר.

קרן ברק: הסיפור הזה הוא משפיע על המשק, כי הילדים בעצם מכיתה ד' עד כיתה י"ב עדיין נשארים בבית.

קרן ברק: ולכן ביקשתי שיראו בראייה במשקית את הדברים האלה, את ההחזרה ללימודים בצורה לא מליאה ואת זה שצריך להחזיר את הימים האלה ביולי.

קרן ברק: ולכן ביקשתי שהדיון הזה יגיע לפה לוועדת הכספים וגם הפיצוי למורים.

קרן ברק: היה לנו שם ויכוח גדול, ועדת החינוך רצתה וחלק מוועדת הקורונה.

קרן ברק: אחמד אני צריכה שתהיה איתי פה, בסיפור הזה, ואני מבקשת שתתמכו בי, כי זה יגיע לוועדה המסדרת.

קרן ברק: ואני מבקשת ממש שכל מי שפה נמצא ידבר עם הסיעה שלו, עם החברים שלו בוועדה המסדרת, שזה יגיע לפה.

קרן ברק: כי אם אנחנו רוצים שבאמת יהיה לזה פתרון, ומנכ"ל משרד החינוך יתייחס באמת ברצינות, כי אני נמצאת בדיון בוועדת החינוך, אז אני מבקשת – אחמד, אתה איתי?

אחמד טיבי: שומע כל מילה.

קרן ברק: כי גם מהסיעה שלך יושב בוועדה המסדרת, שכולכם פשוט תדברו עם הנציגים שלכם בסיעות שהדיון על הלימודים המקוונים ועל החזרת הימים יגיע לפה.

עודד פורר: קרן, מי שאחראי אצלכם על הקשר עם הרשימה המשותפת הוא מיקי זוהר מול מנסור עבאס.

קרן ברק: אז אני מבקשת עדיין שתהיו איתי בעניין הזה.

אחמד טיבי: זה יכול לעבוד.

עודד פורר: זה אם אתם צריכים משהו.

עודד פורר: זה הנתיב.

קרן ברק: כל אחד ואחד מפה אני מבקשת שהוא ידבר עם החברים שלו בוועדה הסדרת, בסדר?

קרן ברק: מקובל עליכם?

עודד פורר: מקובל.

קרן ברק: תודה רבה.

אחמד טיבי: אני רוצה לומר לך שיש בסיעה שלי מי שלא מסכימים עם הגישה שלך.

אחמד טיבי: יש חברים שהם חברי ועדת החינוך.

עודד פורר: אבל אני מסכים בדבר אחד.

קרן ברק: גם אני נמצאת בוועדת החינוך.

עודד פורר: אני מסכים בדבר אחד.

עודד פורר: הנושא הזה, בעיניי, צריך להידון בוועדת הכספים.

קרן ברק: הוא כלכלי.

קרן ברק: נכון.

עודד פורר: ובכלל, כל מה שקורה במערכת החינוך כרגע - - -

קרן ברק: הוא כלכלי.

קרן ברק: הוא לא תוכנית הלימודים.

קרן ברק: זה איך הוא משפיע על המשק.

עודד פורר: קרן, כל מה שקורה כרגע במערכת החינוך נוגע להשפעה כלכלית דרמטית על המשק.

קרן ברק: נכון.

עודד פורר: וייתכן שאנחנו נקיים פה דיון בלי קשר להצעה לסדר.

עודד פורר: יכול להיות שיהיה פי דיון בעניין הזה כבר השבוע.

קרן ברק: אני אומרת שמנכ"ל משרד החינוך מתייחס אחרת, אם אנחנו מדברים איתו בראייה משקית ולא צרה.

עודד פורר: תודה.

עודד פורר: אני רוצה להתחיל את הדיון עם החשב הכללי, נציג של החשב הכללי, עמית.

עודד פורר: אני כן מביא לתשומת ליבך שככל שייקבע דיון בנושא הסטודנטים בתחילת השבוע הבא, לכם מצופה שיהיה מה להגיד שם.

עודד פורר: כי אני כבר העליתי בפניכם בזמנו את הצורך ביצירת קרן הלוואות לסטודנטים ספציפית סביב הנושא הזה של שכר לימוד, כך אתה לא פוגע במוסדות, מאפשר לסטודנטים לעבור את התקופה הזו.

עודד פורר: זה יחסית לא הרבה כסף ובעיניי זה אחד הפתרונות.

קטי קטרין שטרית: יש לנו דיון על זה ביום שני בוועדת החינוך.

עודד פורר: ביום ראשון.

סמי אבו שחאדה: גם בעניין הארנונות.

עודד פורר: כן, נושא הארנונות עלה.

עודד פורר: אבל זה לא החשב הכללי.

סמי אבו שחאדה: נכון, זה לא החשב הכללי.

עודד פורר: עמית, תציג, בבקשה, את שני הנושאים יחד ואז נפתח את הדיון.

אחמד טיבי: הסטודנטים זה ביום שני או ביום ראשון?

עודד פורר: זה פה ביום ראשון.

עודד פורר: שני זה בוועדת החינוך.

עודד פורר: אבל מבחינה הכלכלית זה פה.

עמית מרזאי: את שניהם יחד אתה רוצה, עודד?

עודד פורר: אני חושב שכן.

עודד פורר: תציג את שניהם.

עודד פורר: וההתייחסות של הדוברים תהיה גם היא על שניהם יחד.

עודד פורר: את ההצבעה נעשה נפרד אבל הדיון הוא משותף.

עמית מרזאי: אוקיי, אהלן.

עמית מרזאי: אני עמית מהחשכ"ל.

עמית מרזאי: נעים מאוד.

עמית מרזאי: אנחנו אליכם עם שני נושאים היום.

עמית מרזאי: הנושא הראשון הוא הנושא של העמדת ערבות מדינה לתוכנית סיוע לביטוחי אשראי זמן קצר.

עמית מרזאי: בכמה מילים, וזה יותר פשוט מהנייר שמונח לפניכם.

עמית מרזאי: ביטוח אשראי ספקים הוא ביטוח שהספקים הישראלים קונים בישראל משלוש חברות ביטוח ישראליות בפרט, הבסס"ח בכלל.

עמית מרזאי: הביטוח מאפשר לספקים לרכוש פוליסה כנגד סיכון אי תשלום הקונה.

עמית מרזאי: הקונה יכול להיות ישראלי ויכול להיות קונה בחו"ל.

עמית מרזאי: באמצעות הפוליסה בעצם אנחנו מאפשרים או חברות הביטוח מאפשרות לקונים להיתממן על הקניות שלהם באמצעות אשראי ספקים, כי החלופה לאשראי הספקים היא מזומן.

עמית מרזאי: בעת הזאת ברור לנו לחלוטין שנוכח הגידול בסיכון ובאי-הוודאות וגם מהדברים שאנחנו שומעים מחברות הביטוח עצמן שמקשיבות ונמצאות איתנו גם פה בשיחה, נכון להתערב בצורה של נטילת סיכון עודף, נקרא לזה, על הסיכון הרגיל החברות נוטלות במקום שחברות ביטוח המשנה היו עד היום וכרגע לוקחות מעט צעד אחורה בכלל הסיכון שהשתנה.

עמית מרזאי: מדובר בפתרון שהונח ובוצע גם בשנת 2008, 2009 עם המשבר הקודם והוכיח את עצמו.

עמית מרזאי: במסגרת זו אנחנו מבקשים להעמיד ערבות מדינה בסכום כולל של 750 מיליון דולר לשלוש החברות הביטוח במודל של אשראי זמן קצר.

עודד פורר: כמה זה מבטח?

עודד פורר: עמית, איזה סכום הזה מבטח?

עמית מרזאי: אתה מדבר על סכום או על שיעור?

עודד פורר: שיעור.

עמית מרזאי: אוקיי, אז אני אסביר.

עמית מרזאי: זה מבטח סכום של עד 100% מסכום הסיכון הבסיסי שלוקחת על עצמה חברת הביטוח, ושיעור ההגנה שהמדינה לוקחת בכיסוי הנוסף הוא 90%.

עודד פורר: 90%?

עמית מרזאי: כן.

עודד פורר: אוקיי.

עמית מרזאי: הנושא השני שעל סדר-היום, כמו שהיושב-ראש הציג, זה נושא שאנחנו כבר מכירים לפחות פעמיים בשבוע מהשבועות האחרונים, זה קרן ההלוואות לעסקים הקטנים והבינוניים בערבות מדינה.

עמית מרזאי: הקרן אושרה בתחילה על 4 מיליארד, הוכפל הסכום ל-8 מיליארד.

עמית מרזאי: היום אנחנו כמעט חודש, בעצם מחר אנחנו חודש מפתיחת הקרן.

עמית מרזאי: אנחנו שמחים לומר שהקרן ממצה את עצמה מהבחינה הזו שהכספים מועמדים לעסקים בקצב מאד מאוד גבוה של 500-700 מיליון שקלים ביום.

עמית מרזאי: הבנקים, שבעה בנקים ושתי חברות כרטיסי אשראי שהצטרפו, השנייה תצטרף היום או ביום ראשון, לוקחות חלק במענה לקשיים התזרימיים של העסקים.

עמית מרזאי: אנחנו מסתכלים היום קדימה ואנחנו יודעים לומר שנוכח הביקוש אנחנו צריכים בעצם להגדיל את הקרן.

עמית מרזאי: באמצעות ההגדלה, אנחנו ניתן אשראי נוסף לעסקים.

עמית מרזאי: אנחנו בהכרח ניגע ביותר עסקים, וכנראה גם בהכרח ביותר עסקים שנזקקים לסיוע הזה.

עמית מרזאי: אנחנו מבקשים היום את אישור ועדת הכספים ל-6 מיליארד שקלים נוספים, כך שהקרן תוכל להעמיד אשראי של עד 14 מיליארד שקלים בערבות מדינה.

עודד פורר: כן, חבר הכנסת ברקת.

ניר ברקת: 14 מיליארד זה בקשר של האישורים ש-75% מהבקשות שקיבלו מענה, אם אני זוכר נכון.

ניר ברקת: בעצם 25% מהבקשות נדחו על ידי הבנקים, אני מניח.

ניר ברקת: רציתי לשמוע מה מאפיין אותם.

ניר ברקת: כאלה שנדחים והבנקים לא נותנים להם אישור, הם בסיכון הכי גדול.

קרן ברק: נכון.

ניר ברקת: ולכן, א', השאלה היא אם אתה יודע לאפיין אותם.

ניר ברקת: וב', לדעת האם הגדלה של הקרן נותנת מענה לחברים האלה?

ניר ברקת: כי אם לא, אז עזרנו לפצועים קל ובינוני ולא עזרנו לפצועים קשה.

עמית מרזאי: אוקיי.

עמית מרזאי: אנחנו נרכז את ההתייחסויות ונשיב אחר כך או נשיב וכו'?

קרן ברק: אני רק משלימה את מה שהוא אומר.

קרן ברק: העסקים בסיכון גבוה, אלה שבעצם סגורים וגם אנחנו לא רואים איך הם נפתחים, כמו מסעדנות, חדרי כושר, תיירות כזאת ואחרת, אז האחוזים שם הם עוד יותר נמוכים.

קרן ברק: זאת אומרת, שם בכלל נותנים, פחות מ-5% יש היענות.

ניר ברקת: אלה שבסיכון גבוה.

קרן ברק: כן, אלה שבסיכון גבוה יש להם פחות, הם בין אפס ל-5% מאושרים.

קרן ברק: זאת אומרת, שם הכלי הזה לא קיים.

קרן ברק: הכלי של הלוואות פשוט לא קיים עבורם, כי אתם הגדרתם אותם בסיכון גבוה, והם באמת בסיכון גבוה, אבל אי-אפשר להזיק את המקל בשני קצותיו, כי הם הכי צריכים, כי הם בסיכון גבוה.

עמית מרזאי: על זה אילו עסקים את מדברת?

עמית מרזאי: איך הם מאופיינים?

עמית מרזאי: על מי אנחנו מדברים?

ניר ברקת: בוא תגיד לנו אתה.

ניר ברקת: תגיד מי אלה שנדחו.

ניר ברקת: ה-25% שנדחו.

ניר ברקת: סביר להניח שיש שם הרבה בתחום המסעדנות - - -

קרן ברק: חדרי כושר, כל מה שקשור ללקוחות ושהם סגורים ושאין להם תאריך יציאה גם.

קרן ברק: זאת אומרת, שאף אחד לא אמר מתי הם חוזרים לפעול.

קרן ברק: כל מה שאין לו תאריך חזרה וזה תלוי לקוחות, אז הוא נחשב סיכון גבוה כי הבנק לא יודע מתי הם יחזרו ובאיזו דרך הם יחזרו, נכון?

קרן ברק: אם המסעדה צריכה להיות ריקה או מלאה, או חדר הכושר או כל דבר אחר.

עודד פורר: תודה, חברת הכנסת ברק.

ניר ברקת: או במילים אחרות, 25% מהעסקים בישראל שלא קיבלו אשראי מהבנקים.

ניר ברקת: 25% בסכנת פשיטת רגל, לפחות.

ניר ברקת: כי אלה שבמצוקה וקיבלו שלילי מהבנק כי הם בסיכון גדול, בסבירות מאוד מאוד גבוהה הם בסיכון לפשיטת רגל.

ניר ברקת: 25% מהעסקים הקטנים והבינוניים.

עודד פורר: תודה, ניר.

עודד פורר: כן, עמית.

עמית מרזאי: קודם כול, דחיות אנחנו רואים גם אצל הקטנים גם אצל הבינוניים וגם יותר גדולים.

עמית מרזאי: אני חושב שכשמדברים על הדחיות של העסקים צריך להבחין גם בגודל העסק וגם בהשתייכות לענף שאנחנו מדברים עליו.

עמית מרזאי: אני מסכים, ואת זה ראינו מהתרשמות מתוך ועדות האשראי, אם כי עדיין אין לנו נתונים שאנחנו יכולים לבסס עליהם את הממצאים ואנחנו נעזרים גם בבנקים וגם בנציגי הציבור שיושבים מטעם המדינה.

עמית מרזאי: אנחנו מבינים שאכן יש ענפים – אגב, לא יפתיע כנראה גם את חברי הכנסת וגם אותנו – שקשה להם יותר לקבל אשראי.

עמית מרזאי: אלה ענפים שמלכתחילה היה להם קשה לקבל אשראי גם קודם והיום קשה להם כנראה עוד יותר.

עמית מרזאי: אנחנו מדברים גם על העסקים שכנראה בעבר, נאמר בשנת 2019 שסיימו אותה בהפסד ולא ברווח בהכרח, זה מקשה על העמדת הלוואה פעם נוספת.

עמית מרזאי: כשמדברים על הענפים האלה, אז באמת יכול להיות שהם נדחים.

עמית מרזאי: אנחנו לא ציפינו שנראה 100% של אישורים בקרן הזאת.

עמית מרזאי: אני חושב שכולנו יודעים להגיד את זה.

מיכל שיר סגמן: גם לא ציפינו - - -

עמית מרזאי: באשר לשאלה מה באמת קורה עם אותם אלה שנדחו.

עמית מרזאי: אז אלה שנדחו והפסידו קודם ויש אי-ודאות לגביהם גם היום, יכול להיות, לא משנה מה שנעשה, עדיין לא יעמידו להם הלוואות, מכוון שהכסף בסוף הוא כסף בנקאי והחיתום הוא חיתום בנקאי - -

מיכל שיר סגמן: בגלל שמה?

עמית מרזאי: - - שלוקח בחשבון גם את הקושי אבל גם את יכולת החזר של העסק.

עמית מרזאי: אם לא מניחים את הדעת לגבי יכולת ההחזר, אז אפשר לקבל את החלטה של הדחייה.

עמית מרזאי: יש עסקים שכנראה הרוויחו קודם אבל אי-הוודאות לגביהם היא עדיין גדולה.

עמית מרזאי: ולגביהם אנחנו, כמו שכבר אמרנו בוועדת קודמות, אנחנו מנסים לחשוב על מתן מענה אבל כזה שיהיה נכון.

עמית מרזאי: לא לתת מענה שעשוי לכאורה לפתור את הבעיה, אלא לתת מענה שיפתור הבעיה.

עמית מרזאי: אז פה באמת יש סוגיה מקצועית שגם לוקחת בחשבון את היכולת להעמיד הלוואות לעסקים שכבר - - -

עודד פורר: רגע, עמית.

עודד פורר: שומע, אתה שומע?

עודד פורר: אתה נעלמת לנו.

קרן ברק: אנחנו בקושי מבינים מה הוא אומר.

עודד פורר: עמית?

עודד פורר: אתה שומע אותנו?

רון תומר: זה משהו נקודתי אצלו, כי בזומים אחרים שומעים אתכם.

רון תומר: אין בעיה.

עודד פורר: אני יודע.

עודד פורר: יש אצלו תקלה.

מיכל שיר סגמן: יש להם נטייה להיעלם לנו באמצע הדיונים.

עודד פורר: הוא קריטי לדיון.

עודד פורר: זה לא מישהו שיכול להמשיך הלאה.

עודד פורר: אני גם רוצה שהוא ישמע את המשתתפים.

עודד פורר: לכן זה מאוד קריטי.

קרן ברק: מישהו יכול להתקשר אליו?

עודד פורר: עמית?

עמית מרזאי: לא שמעו?

עמית מרזאי: לא שומעים אותי?

עודד פורר: עכשיו שומעים אותך עוד פעם.

עמית מרזאי: הלו?

עודד פורר: כן, עמית, שומעים.

עמית מרזאי: עד איפה הגעתי?

עודד פורר: אני לא יודע.

עודד פורר: אבל בוא, אני אשאל אותך כבר שאלה.

קרן ברק: מהתחלה.

קרן ברק: תסביר מהתחלה.

עמית מרזאי: אני רק חייב לומר שעניתי תשובה מלאה.

עודד פורר: זה היה יפה.

עודד פורר: ענית תשובה מלאה.

עודד פורר: לא קיבלת את מלוא הניקוד, אני חייב לומר לך.

ניר ברקת: זו שאלה אחרת.

עודד פורר: אבל, תשמע, יש פה שני דברים שחוזרים על עצמם.

עודד פורר: אחד, זה באמת החלוקה לענפים, שאותה גם ביקשנו בזמנו.

עודד פורר: ובינינו, רק אתה ואני שומעים, לבנקים יש אותה.

עודד פורר: בלחיצת כפתור הם נותנים לך אותה.

עודד פורר: על זה אין לי ספק.

עודד פורר: זה פעם אחת.

עודד פורר: פעם שנייה, וזה נושא אחר, שגם אותו שאלתי אותך עוד לפני הדיון ואמרתי לך שאני אעלה את זה גם פה, זה הנושא של המאגדים ברישיון, הכנסה שלהם כתוספת לאלה שיכולים לתת אשראי.

עודד פורר: הרי בסוף אנחנו רוצים כמה שיותר גופים שיכולים לתת את ההלוואות אלה, גם גופים שמכירים את בתי העסק, כנראה, למישהו שאולי קצת פחות מכיר.

עודד פורר: כשאנחנו עשינו את החוק שמפריד את כרטיסי האשראי מהבנקים, אפשרנו גם למאגדים להיפרד.

עודד פורר: ואז יש מאגדים ברישיון מרשות שוק ההון, שמרכזים את כל העסקאות בכרטיסי אשראי ובעצם הם מסדירים את התמורה לעסק.

עודד פורר: הם נמצאים בפיקוח.

עודד פורר: אמנם הם לא בפיקוח שלכם.

עודד פורר: זה נכון שהם בפיקוח של רשות שוק ההון והביטוח, אבל עדיין זו מדינת ישראל.

עודד פורר: אין שום סיבה לא לקבוע שמאגדים, אני לא מדבר על מאגדים קטנים, אבל בוודאי מאגד שמחזיק אצלו הון של כמה מאות מיליוני שקלים יכול לתת מ ענה להרבה מאות בתי עסק קטנים, שאגב הוא מכיר אותם לפעמים אפילו לא פחות טוב מהבנק, כי הוא בקשר יום-יומי איתם.

עודד פורר: אז נשאלת השאלה: למה לא להכניס עוד גופים לתוך הפרמטר הזה?

עודד פורר: בעיקר כשאנחנו יודעים שהבנקים כל כך מקשים הרבה פעמים על בעלי העסקים.

עודד פורר: צרף לזה גם את השאלה שלי אליך לגבי החלוקה לענפים.

עמית מרזאי: לגבי החלוקה לענפים, אני מסכים איתך.

עמית מרזאי: זה חלק מהדיווח החודשי שאנחנו צריכים לקבל מהבנקים בסוף החודש הזה; בעצם, לדעתי, עד עשרה ימים מתום החודש.

עודד פורר: החודש הזה נגמר.

עמית מרזאי: נכון, נכון.

עמית מרזאי: עד תום עשרה ימים מהחודש הזה אנחנו צריכים לקבל דיווח ואז נזין אותו למערכת.

ניר ברקת: לא, לא.

ניר ברקת: זה יותר מדי.

ניר ברקת: חבר'ה, זה לא מקובל.

עודד פורר: למה עשרה ימים?

עמית מרזאי: חבר'ה, רגע, לא צריכים להתווכח על כל דבר.

עמית מרזאי: יש הסכם.

עמית מרזאי: בהסכם הגדרנו שיש X מים מתום המועד שממנו - - -

עודד פורר: עמית, אנחנו חייבים.

עודד פורר: אם אנחנו לא נתווכח איתך על כל דבר, נחטא לתפקידנו.

עמית מרזאי: אז הסכם מגדיר עשרה ימים מתום חודש, בסדר?

עמית מרזאי: זה פעם אחת.

עמית מרזאי: פעם שנייה, לגבי בעלי הרישיון מורחב לפי חוק הפיקוח על השירותים הפיננסיים, אז אנחנו נמצאים בעולם של הסכם גנרי, לא בעולם של מכרז.

עמית מרזאי: בעולם של מכרז הרבה יותר פשוט לפתור את זה, מכוון שאנחנו בעצם מוציאים הליך, הוא לוקח יותר זמן.

עמית מרזאי: אבל אנחנו גם בוחרים רשימה סגורה של גופים מממנים שיכולים לתת את המענה.

עמית מרזאי: הסיבה שאני מזכיר את ההליך הגנרי לעומת ההליך המכרזי, היא כדי להסביר שגוף מממן צריך ליצור פיזור על התיק שלו כדי שישתלם לו לקחת סיכון.

עמית מרזאי: כלומר, הוא צריך ליצור תיק רחב עם כמות הלוואות גדולה ככל שניתן, כך שהוא מקטין את הסיכון גם - - - הפיזור.

עמית מרזאי: ככל שיש יותר שחקנים עם מעט כסף, הפיזור לא - - -ואז המודל קורס לתוך עצמו, עשוי לקרוס לתוך עצמו.

עמית מרזאי: ככל שאנחנו מדברים על בעלי רישיון מורחב, אנחנו עושים את הבדיקות האלה.

עמית מרזאי: האמת היא שהחל מיום שלמוחרת החתימה על ההסכם עם הבנקים התחלנו את השיחות עם הגופים החוץ בנקאיים שמחזיקים ברישיון מורחב.

עמית מרזאי: חלקם, אגב, סירבו.

עמית מרזאי: חלקם חזרו בהם לאחרונה, אנחנו יודעים.

עמית מרזאי: שמענו יחד.

עמית מרזאי: וחלקם באמת רוצים להצטרף, אלא שיש פה סוגיה של הגדרת האוכלוסייה ואנחנו מנסים לפתור אותה יחד.

מיכל שיר סגמן: הגדרה של מה?

עמית מרזאי: בשלב הזה יש שבעה בנקים ושתי חברות כרטיסי אשראי.

עמית מרזאי: ואנחנו נצטרך לענות לעצמנו על השאלה של האוכלוסייה, ככל שניתן להגדיר אותה בצורה כזאת, שהיא לא תפרק את המודל מפנים.

עמית מרזאי: הנושא הזה הוא נושא חשוב, אני מסכים.

עמית מרזאי: אבל צריכים להבין שלא את כל הבעיות ניתן לפתור באמצעות מודל אחד ביום או בחודש של משבר.

עמית מרזאי: צריך לקחת את הדבר הזה בחשבון.

עמית מרזאי: הוא לא נעלם מעינינו.

עמית מרזאי: זה מה שאני מנסה לומר.

ניר ברקת: רק לא נתת תשובה לגבי העסקים בסיכון, ה-25% שלא קיבלו אשראי.

קרן ברק: על זה אני חושבת שהוא ענה.

קרן ברק: טוב, תשאל, תשאל.

עמית מרזאי: אני נתתי תשובה קודם, אולי לא קבלתי עליה ניקוד, אבל אני אשיב שוב.

עמית מרזאי: העסקים שנדחו – נדחו.

עמית מרזאי: זה לגיטימי שיידחו עסקים.

ניר ברקת: זאת אומרת?

מיכל שיר סגמן: בואו נשלח אותם - - -

עודד פורר: ששש, שנייה, רגע.

עמית מרזאי: לא, רגע.

עמית מרזאי: לגיטימי שיידחו עסקים.

עמית מרזאי: אף אחד מאיתנו לא ציפה שיהיו 100% של אישורים, נכון?

קרן ברק: אבל גם לא 3%.

עמית מרזאי: כל החברים שם, גם פה מבינים ששיעור 50% או 60% של אישורים, הוא שיעור שבהחלט משיג את מטרת הקרן.

עמית מרזאי: ולכן אלה שנדחו, צריך לקחת אותם בחשבון - - -

ניר ברקת: לא, לא.

ניר ברקת: סליחה, השאלה היא מה מטרת הקרן.

עודד פורר: לא, לא.

עודד פורר: סליחה, חברים.

עודד פורר: סליחה.

ניר ברקת: השאלה היא מה המטרה של הקרן.

עודד פורר: לא, לא.

עודד פורר: לא שאלה.

עודד פורר: ברשות דיבור אתם תשאלו.

עמית מרזאי: רגע, אני רוצה להשיב אבל.

עמית מרזאי: צריך לקחת בחשבון שדחייה היא תשובה לגיטימית.

עמית מרזאי: יש ענפים וגדלים של עסקים שצריך להבחין אותם מאחרים - -

קרן ברק: נכון.

עמית מרזאי: ולשאול את עצמנו: האם באופן שיטתי אותם ענפים או אותם עסקים מודרים מהקרן?

קרן ברק: בדיוק.

עמית מרזאי: ואת השאלה הזאת אנחנו צריכים לדקור.

עמית מרזאי: אנחנו, אגב, דוקרים אותה - - - עכשיו סיימנו ישיבה בנושא הזה.

קרן ברק: אתם בונים להם קרן ייעודית?

מיכל שיר סגמן: זה מה שביקשנו.

עודד פורר: לכן, עמית, החלוקה לענפים היא כל כך חשובה.

עמית מרזאי: נכון.

עמית מרזאי: אני מסכים איתך.

עמית מרזאי: אני מסכים לגמרי.

מיכל שיר סגמן: מבקשים את זה אבל מהדיון הראשון, אני מזכירה.

מיכל שיר סגמן: מהדיון הראשון אנחנו מבקשים את החלוקה לענפים.

קרן ברק: זה גם לא נורא מסובך.

קרן ברק: הוא לוחץ על הכפתור.

קרן ברק: הוא לוחץ על כפתור.

עודד פורר: ששש, תודה.

עודד פורר: אני רוצה לתת קצת התייחסויות גם לגורמים מבחוץ.

קרן ברק: רגע, אבל, שנייה.

עודד פורר: כן, חברת הכנסת קרן ברק.

עודד פורר: אחריה – רון תומר, נשיא התאחדות התעשיינים.

קרן ברק: לגבי הגורמים שאתה אמרת שהחלטתם, על הבנקים ועל זה, אנחנו, אמנם אני עוד לא הייתי חברת כנסת, אבל לא כל כך מזמן - - - הייתה את רפורמת שטרום שבה בעצם הוציאו את כרטיסי האשראי מהבנקים ועשו עוד כל מיני פעולות והקימו גופים, כמו המאגדים למיניהם שהורידו בעצם את עמלות הסילוק.

קרן ברק: ופה, אני מפחדת שבשיטה הזאת שאתם נותנים עוד פעם לחברות כרטיסי האשראי המסורתיים ולבנקים, אז בעצם את כל מה שיצרנו, לא אני אבל מי שהיה פה לפניי, שייצר ברמת השוק התחרותי, תמחקו בסיפור הזה.

קרן ברק: אני לא מצליחה להבין.

קרן ברק: הרי התפיסה שלכם צריכה להיות תפיסה רוחבית-משקית.

עודד פורר: תודה.

קרן ברק: אז אם זה ככה, למה אתם לא נותנים גם למאגדים למיניהם את היכולת לתת את הערבויות האלה, את האשראי הזה, כדי שהם יוכלו באמת יום אחרי הקורונה להמשיך ולהתנהל בדיוק כמו שהם היו לפני הקורונה ולא למחוק להם את מה שהם עשו עד עכשיו.

קרן ברק: אם תוכל לענות על זה.

עודד פורר: זה בדיוק מה ששאלתי.

עודד פורר: תודה.

עודד פורר: רון תומר.

עודד פורר: אחריו – רועי כהן מלה"ב.

קטי קטרין שטרית: עודד, תגיד גם את התפקידים שלהם.

קטי קטרין שטרית: לא כולם מכירים את השמות.

עודד פורר: רון תומר, נשיא התאחדות התעשיינים.

עודד פורר: אחריו – יהיה רועי כהן, נשיא לה"ב.

רון תומר: תודה רבה.

רון תומר: שומעים אותי, עודד?

עודד פורר: כן, כן.

רון תומר: יופי.

רון תומר: תודה, עודד.

רון תומר: חברי הכנסת, רק שתדעו, הקרן הזאת שעולה פה on top up לביטוחי האשראי חיובית וקריטית מאוד להתנהלות המשק.

רון תומר: אנחנו תומכים בה.

רון תומר: ואני רוצה להגיד תודה רבה אישית גם לרוני חזקיהו גם לעמית.

רון תומר: אני חושב שאגף החשכ"ל בנה כלי שהוא לא טריוויאלי.

רון תומר: ואני קורא לכם לאמץ את הקרן ולאשר אותה במהירות.

רון תומר: בקשה אחת מהחשכ"ל היא שצריך לוודא.

רון תומר: והיינו איתו במהלך המסלול.

רון תומר: אנחנו ביקשנו את זה –לוודא שהפרמיות של הביטוח כתוצאה מהקרן, גם אם ישתנו, זה יהיה באמת שינוי מינורי, כדי שיהיה מצב שהעסקים שגם ככה קשה להם יוכלו לעמוד בפרמיות.

רון תומר: נושא מאוד חשוב.

רון תומר: תודה גם על הנושא השני של הרחבת קרן האשראי לעסקים.

רון תומר: אנחנו רואים את הקרן הזאת כן זורמת.

רון תומר: אנחנו מרגישים את הכסף הזה שמגיע לשוק.

רון תומר: גם אני הייתי מאלה שבהתחלה הרימו גבה והיו קצת סקפטיים.

רון תומר: העסק הזה עובד.

רון תומר: מה שחשוב עכשיו, ואני מצטרף לקריאה של ניר ברקת, קרן ברק, שלך, עודד, ושל כל האחרים, להקים קרן לעסקים בסיכון.

רון תומר: יש לא מעט עסקים שהיו עסקים טובים רק לפני חודשיים, והם באמת מוגדרים בסיכון, הם גם בתעשייה, הם גם בתחומים אחרים.

רון תומר: והעסקים האלה צריכים את הקרן הזאת שלשום.

רון תומר: עכשיו, אני יודע שיש נכונות אצל רוני החשכ"ל לקדם את זה, אבל העסק לא זז.

רון תומר: אני מבין שיש קשיים, אבל מרוב הקשיים בסוף לא יהיה למי לתת את הכסף.

מיכל שיר סגמן: נכון.

רון תומר: אז אני מצטרף לקריאה של חברי הכנסת, שחייבים ממש בשבוע הבא לסגור את העניין הזה ולקדם את הקרן, כי זה קריטי.

רון תומר: תודה.

עודד פורר: תודה.

עודד פורר: רועי כהן, בבקשה.

רועי כהן: צוהריים טובים, אדוני היושב-ראש, חבר הכנסת עודד פורר ולכל חברי הכנסת.

עודד פורר: רק אחריך – ידבר איתי ויגמן מהתאחדות בעלי מלאכה.

קטי קטרין שטרית: אני גם רוצה, עודד.

רועי כהן: אני מבקש בהזדמנות הזאת, קודם כול, להודות על פעולה שעושה ועדת הכספים והחשב הכללי כדי לעזור ולסייע לציבור העסקים.

רועי כהן: אבל אני מצטרף לדברים שאמר ד"ר רון תומר.

רועי כהן: הנושא הזה של הענפים בסיכון וזה שאני כבר נוסע לכיכר רבין ואלפי אנשים מגיעים לשם, והרוב זה מאותם מקצועות שבסיכון שהמדינה הפקירה אותם לגורלם ולא נותנת להם מענה, בעצם גורמת להם בכך לקרוס, ושכל העסקים שלהם יפלו רק בגלל שהם הוגדרו כענפים בסיכון, לא באשמתם.

רועי כהן: הם הוגדרו בגלל שמשרד הבריאות כרגע לא מאפשר להם לחזור לעבוד.

רועי כהן: הם לא אשמים בכך.

רועי כהן: לא בעל אולם האירועים ולא המסעדה ולא חברת ההסעות, שהיום ראינו את הפגנה שלהם – הם היו עסקים טובים.

רועי כהן: הם שילמו מיסים, הם שילמו ביטוח לאומי, הם שילמו הכול.

קרן ברק: חדרי כושר.

רועי כהן: המדינה, בגלל פעולות שהיא עושה כדי להגן על בריאות הציבור, בעצם סגרה להם את העסק ולא יודעת לתת להם מענה.

רועי כהן: היום אסור לך, עודד, לסיים את הישיבה הזאת בלי התחייבות כפי שנתנו לי בעיניים גם שר האוצר וגם רוני חזקיהו, שאני מוכן להתעמת איתו פה.

רועי כהן: הוא אמר לי: רועי, יהיו 4 מיליארד שקלים לקרן לעסקים בסיכון ב-60% ערבות מדינה.

רועי כהן: הוא אמר לי את זה.

רועי כהן: עם זה יצאתי לאנשים.

רועי כהן: עם זה הבטחתי לאנשים תשובה.

רועי כהן: תעמדו במילה שלכם.

רועי כהן: תפסיקו להפקיר את העסקים.

רועי כהן: די.

רועי כהן: נמאס.

רועי כהן: אנשים כבר יוצאים – תראה, מה קורה פה.

רועי כהן: תראה כמה, הגיעו היום אלפים לכיכר רבין.

רועי כהן: למה?

רועי כהן: כדי לזעוק למדינה להפסיק להפקיר אותם.

עודד פורר: תודה, רועי.

עודד פורר: איתי ויגמן מהתאחדות בעלי המלאכה.

עודד פורר: אחריו –עמית, אתה תשיב במרוכז על מה שאמרו.

עודד פורר: אז נעשה עוד סיבוב של חברי הכנסת.

איתי ויגמן: שלום לכל חברי הוועדה, שלום פורר.

איתי ויגמן: יש לנו כמה בעיות עם הקרן הזאת.

איתי ויגמן: אנחנו נמצאים בסיכונים.

איתי ויגמן: הספרים עובדים על - - -

עודד פורר: איתי, תעשה טובה רק.

עודד פורר: תעמוד במקום, כי הסתובבות שלך – אני מבין שהוצאנו אותך מהמספרה, אבל.

קטי קטרין שטרית: הוא כל הזמן נראה כאילו באיזו סירה.

עודד פורר: קודם כול, זה טוב שהוא עובד.

עודד פורר: זו כבר בשורה טובה.

קטי קטרין שטרית: כל הכבוד.

קטי קטרין שטרית: וואו, איזו מספרה.

קטי קטרין שטרית: הזכרת לי שאני צריכה ללכת למספרה.

איתי ויגמן: תודה רבה.

איתי ויגמן: יש לנו כמה בעיות עם הקרן הזאת.

איתי ויגמן: דבר ראשון, היא לא נותנת מענה לענף שלנו.

איתי ויגמן: הרבה אנשים בענף שלנו הם בעלי סיכון.

איתי ויגמן: הם כמעט על סף התמוטטות.

איתי ויגמן: הלוואות – אנחנו מקבלים מאות פניות של אנשים שלא קיבלו את ההלוואות האלו.

איתי ויגמן: בנוסף לזה, מדוע אי-אפשר לאחד הלוואות של הבנקים בתוך הקרן הזאת.

איתי ויגמן: העסקים שלנו הם עסקים קטנים.

איתי ויגמן: סך הכול, ההלוואות שלהם הם בין 100,000 ל-500,000 שקלים.

איתי ויגמן: אלה לא סכומים גדולים, וחייבים לאפשר את האיחוד של ההלוואות.

איתי ויגמן: כי כל הכסף שלהם שנמצא בחסכונות הוא ערב על ההלוואות שיש להם.

אופיר סופר: אתה יכול להסביר את העניין?

קרן ברק: מה זה "איחוד"?

קרן ברק: לא הבנו.

איתי ויגמן: אני אסביר לכם.

איתי ויגמן: אני אתן לכם גם דוגמה.

עודד פורר: אלה הלוואות אחרות שרצות.

עודד פורר: הם רוצים כבר לקחת את הכול ביחד.

איתי ויגמן: אני אקח לדוגמה אותי.

איתי ויגמן: יש לי 300,000 שקלים התחייבויות והלוואות.

איתי ויגמן: אני משלם כיום 12,000 בחודש.

איתי ויגמן: אם אני לוקח את הקרן בערבות מדינה על 450,000, שזה 150,000 שקלים בשביל שאני אוכל לשמור על העסק, להחזיר את החובות, אני אשלם 8,500 שקלים, לא 12,000.

איתי ויגמן: לא רק שהורדתי את הסכום שאני משלם כל חודש, אלא גם שלא העליתי אותו.

איתי ויגמן: חייבים לאפשר איחוד הלוואות.

איתי ויגמן: חייבים.

איתי ויגמן: בנוסף לזה, 16% מהמחזור זה כלום.

איתי ויגמן: אני בחודש וחצי שלא עבדתי הפסדתי 100,000 שקלים.

איתי ויגמן: בחודש וחצי 100,000 הפסדתי, גם תשלומים ששילמתי וגם הכנסות שלא קיבלתי.

עודד פורר: תודה.

איתי ויגמן: חייבים לבטל את ה-16% מהמחזור וחייבים לאחד הלוואות.

עודד פורר: תודה, איתי.

עודד פורר: עמיתי, איתנו?

עמית מרזאי: כן, אני אתכם.

עמית מרזאי: אתם שומעים?

עודד פורר: כן.

עמית מרזאי: לגבי 16%, אני מזכיר שהגדלנו את היקף ההלוואות מ-8% ל-16%.

עמית מרזאי: 8% מייצגים פגיעה של כחודש בהון החוזר, 16% – חודשיים.

עמית מרזאי: וזה עקבי עם ההימשכות של המשבר הזה.

עמית מרזאי: כרגע זה השיעור גם שיישאר.

עודד פורר: רגע, אתה מדבר שזו פגיעה של חודש בהון החוזר?

עמית מרזאי: 8% זה בערך פגיעה של חודש בהון החוזר.

עודד פורר: ואנחנו כבר נמצאים חודש וחצי במשבר כשברור לחלוטין שלחלק נכבד מהעסקים המשבר הזה יהיה שלושה וארבעה חודשים ואפילו יותר.

עודד פורר: אז בואו נתקדם צעד-צעד.

עודד פורר: אנחנו הגדלנו ל-16% לפני שצברנו את החודש השני, אני מזכיר.

קרן ברק: איזה יופי.

עמית מרזאי: חברים, בואו, אתם רוצים שאני אשיב – אני אשיב.

עמית מרזאי: אני מתייחס ל-16%.

עמית מרזאי: לגבי ההערה של איחוד ההלוואות, המטרה של הקרן היא לא לחליף את הסיכון שהבנק לקח, אלא להוסיף על הסיכון שהבנק לא מוכן לקחת.

עמית מרזאי: זה התפקיד של ערבות המדינה.

עמית מרזאי: והמטרה של ערבות המדינה היא להגדיל את היצע האשראי, לא להחליף את האשראי הקיים ולאפשר לבנק מקום נוח יותר.

עמית מרזאי: אני מבין את הטענה לגבי היכולת לפרוע סכום נמוך ברמה חודשית.

עמית מרזאי: מטרת הקרן היא לקחת סיכון נוסף על הסיכון הזה.

עמית מרזאי: ולכן, ככל מישהו רוצה לפרוע, שיפנה לבנק לפרוס מחדש.

עמית מרזאי: אני מניח שהבנקים עכשיו נמצאים בסיטואציה שהם רוצים לסייע ללקוחות שלהם.

עמית מרזאי: הקרן היא כלי אחד.

עמית מרזאי: ויש להם כלים נוספים.

עמית מרזאי: זהו.

עמית מרזאי: אני חושב, נכון?

עמית מרזאי: לא היו דברים.

עמית מרזאי: לגבי מענה לענפים, דיברנו על זה שנקבל את המידע על הענפים ונהיה קצת חכמים עוד כמה ימים.

עודד פורר: על המאגדים לא ענית.

קרן ברק: דיברתי איתך על זה שאתם נותנים למאגדים.

קרן ברק: למה רק לחברות כרטיסי אשראי, ולא למאגדים?

עודד פורר: תודה , קרן.

עודד פורר: על המאגדים, עמית.

עודד פורר: תודה, קרן.

עמית מרזאי: אני השבתי על המאגדים.

עמית מרזאי: אני אומר שוב.

עמית מרזאי: הסיפור של המאגדים הוא סיפור - - - כשמדברים על בעלי הרישיון המורחב לפי חוק שירותים פיננסיים.

עמית מרזאי: החבר'ה האלה הם חבר'ה שצריך להבין אותם.

עמית מרזאי: צריך להבין באיזו אוכלוסייה מדובר.

עמית מרזאי: יש 260 כאלה שרשומים וגם אם מרדדים אותם למי שמחזיק רישיון מורחב ולא רישיון זמני, אנחנו מגיעים בערך ל-60 חברות.

קרן ברק: לא, אבל הגדולים הם פחות מעשרה.

עמית מרזאי: מה זה "גדולים"?

עמית מרזאי: איך את מגדירה גדולים?

עמית מרזאי: אנחנו שואלים את אותן שאלות.

קרן ברק: שמאגדים, אני לא יודעת מה, 10,000.

עמית מרזאי: אנחנו בעולם של הסכם גנרי, לא עולם מכרז.

עמית מרזאי: במכרז הייתי יכול להגדיר שכל מי שהוא מעל 300 מיליון תיק או 400 מיליון הון עצמי או משהו אחר – נכנס.

עמית מרזאי: ואז היינו מרדדים את האוכלוסייה הזו.

עמית מרזאי: זה לא העולם שאנחנו נמצאים בו היום.

עמית מרזאי: אנחנו מציעים את המנגנון לכל מי שיש לו מאפיין דומה.

עמית מרזאי: לכן הבנקים, לכן חברות כרטיסי אשראי ולכן המאגדים צריכים להיכנס לתוך המסגרות האלה בצורה אחידה.

עמית מרזאי: אם אנחנו נכניס את המאגדים, כ-60 או 240 חברות - -

קרן ברק: אז תכניס את הממד הזה.

עמית מרזאי: תנו לי לסיים.

קרן ברק: כן.

עמית מרזאי: - - לא תהיה משמעות למודל, שכל המהות שלו היא פיזור הלוואות כדי לפזר את הסיכון.

עמית מרזאי: ככל שיהיו יותר שחקנים, ואני מבין שאתם רוצים שתהיה תחרות, אבל אי-אפשר לפתור את כל בעיות המשק באמצעות מודל אחד באירוע של משבר.

קרן ברק: אבל גם לא - - -

עודד פורר: קרן, תודה.

עמית מרזאי: צריכים להבין שיש לנו את האינטרס להרחיב את כמו הגופים המממנים לעסקים.

עמית מרזאי: אנחנו עושים את זה מהיום הראשון שלאחר חתימת ההסכם עם הבנקים.

עמית מרזאי: זה חלק מהדברים שאנחנו מטפלים בהם.

עמית מרזאי: חברות כרטיסי אשראי נכנסו ואני שמח על כך.

עמית מרזאי: וככל שנצליח להכניס את המאגדים, אנחנו נכניס גם אותם.

עמית מרזאי: זה לא ירד מסדר-היום, בסדר?

עודד פורר: תודה.

עודד פורר: חברת הכנסת קטי שטרית ואחריה – חבר הכנסת ניר ברקת.

קטי קטרין שטרית: זה לא בדיוק הנושא.

קטי קטרין שטרית: אבל אני מדברת על ענף שיכול להיות שאפילו לא יזדקק לאשראי ולא להלוואות ולא למענקים, כי הוא קורס.

קטי קטרין שטרית: ואני מדברת על ענף החקלאות במדינה שהוא לא הענף הכי גדול.

קטי קטרין שטרית: אבל, לצערנו הרב, חקלאי ישראל הפסידו בערך 300 מיליון שקלים אולי – אני מדבר על לפני שבוע, יכול להיות שזה אפילו הוכפל – כתוצאה, כמובן, מסגירת הגבולות הביו-לאומיים, מחוסר היכולת לייצא, ענף המסעדנות שנסגר והקייטרינג והמלונאות וכו' וכו', ומהתיירות הכפרית.

קטי קטרין שטרית: ואנחנו מוצאים את החקלאים במדינת ישראל בפני שתי בעיות מאוד מאוד רציניות.

קטי קטרין שטרית: אגב, אם אנחנו רק ניקח את ענף התבלינים – מתוך 50 משקים של תבלינים, נסגרו 11, נסגרו טוטאלית, גמרנו.

קטי קטרין שטרית: נסגרו.

קטי קטרין שטרית: לא יוכלו להשתקם.

קטי קטרין שטרית: הם פשוט נסגרו בכל כל החובות גם לבנקים.

קטי קטרין שטרית: תראה את האבסורד, עודד.

קטי קטרין שטרית: אנחנו מייבאים היום מטורקיה שום, ביצים ועוד כל מיני מוצרים, שיש אותם היום בארץ.

קטי קטרין שטרית: אנחנו היום יכולים, במצב של הנגיף, אנחנו היום יכולים להשתמש בתוצרת החקלאית.

קטי קטרין שטרית: יש תוצרת שלא נאספת בגלל חוסר כוח אדם.

קטי קטרין שטרית: ובמקום זה, מעדיפים לייבא מחו"ל.

קטי קטרין שטרית: אז קודם כול, הבקשה הראשונה שאני רוצה לבקש כאן בוועדה – ואם אפשר לקיים על זה גם דיון, אשמח מאוד – היא לבטל לאלתר את הפטור ממכס של התוצרת החקלאית.

עודד פורר: זו לא הכתובת, אבל, קטי.

עודד פורר: זו לא הכתובת.

קטי קטרין שטרית: מה?

עודד פורר: זו לא הכתובת.

עודד פורר: זה לא החשב הכללי.

קטי קטרין שטרית: בסדר.

קטי קטרין שטרית: אני עכשיו אומרת את זה – תראה, יש פה גם אנשים מהאוצר שנמצאים.

קטי קטרין שטרית: אתה יודע מה?

קטי קטרין שטרית: אחר כך זה יפיל את זה על זה וזה יפיל את זה על זה.

קטי קטרין שטרית: בואו ננסה לראות כמה שאנחנו יכולים.

קטי קטרין שטרית: וגם בוועדה הזו דאגנו לפטור מארנונה.

קטי קטרין שטרית: ואגב, למשקים החקלאיים אין פטור מארנונה.

קטי קטרין שטרית: אף אחד לא מתייחס אליהם.

קטי קטרין שטרית: אז, עודד, או שנקיים על זה דיון או שמישהו פה - - -

עודד פורר: אז אני אומר: זה נושא נפרד.

קטי קטרין שטרית: בסדר.

קטי קטרין שטרית: אני מעלה את זה.

עודד פורר: תודה.

עודד פורר: חבר הכנסת ניר ברקת.

ניר ברקת: יש לי קושי עם התפיסה שאנחנו נשארים עם אשראי.

ניר ברקת: וכשאתה רק נותן אשראי ומחפש אם יש עסקים בסיכון, בואו נייצר עוד קרן שנותנת עוד אשראי, זה עוד פעם לעשות את אותה טעות.

ניר ברקת: אנחנו צריכים להגדיר מטרה, מטרה פשוטה: מניעת פשיטות רגל ולסייע למגזר העסקי כמה שיותר מהר לחזור לעמוד על הרגליים שלו.

ניר ברקת: עכשיו, חייב להיות פה תמהיל נכון בין מענקים לבין אשראי.

ניר ברקת: המענקים עוזרים במיוחד לאלה שבסיכון גדול.

ניר ברקת: אתה מקטין להם את הסיכון, אתה מעלה את ה-ROI.

ניר ברקת: אתה מייצר להם מוטיבציה לחזור מהר לתפקד יום אחרי.

ניר ברקת: ואשראי הוא בהחלט מנוף מסוים שהפצועים קל ובינוני יכולים אולי להסתדר עם חלק יותר גדול של אשראי.

ניר ברקת: אבל אלה שבסיכון, שאנחנו כולנו הכי מוטרדים מהם, העסקים שלא מסוגלים לפתור את הבעיה עם האשראי לבד, להם לא נותנים מענה עם עוד אשראי.

ניר ברקת: זה לא הפתרון.

ניר ברקת: וברגע שאנחנו מגדירים את המטרה של מניעת פשיטות רגל ולסייע לשוק לצמוח מהר – אני מבקש שתפתחו את העיניים באוצר ותבינו שעוד קופה לאשראי לעסקים בסיכון זה לבד לא ייתן את הפתרון.

ניר ברקת: חייב להיות אלמנט של מענק.

ניר ברקת: ממילא, ממה נפשך: אם תיתן להם אשראי ואתה יודע לבד שהסיכון הוא גדול, אז ממילא רובם יכולים לפשוט רגל.

ניר ברקת: אז רק כשיש default תיתן לבנקים את הכסף?

ניר ברקת: אז במקום שתיתן לבנקים את הכסף ב-default של העסקים שיפשטו רגל, תן את זה קודם לעסקים במענקים.

ניר ברקת: ואז אתה יודע מה יקרה?

ניר ברקת: פחות מהם יפשטו רגל.

ניר ברקת: אני רוצה להעיר עוד הערה.

ניר ברקת: יש כאן איזושהי תפיסה באוצר שאולי, חלילה, ניתן כסף למישהו שממילא יפשוט רגל, אז בואו לא ניתן להם.

ניר ברקת: וכל המנגנון המורכב שנעשה זה בשביל, חלילה, שיהיה עסק אחד הראה הפסדים בשנה שעברה, שאם, חלילה, ניתן לו מענק, בעצם הוא היה צריך לפשוט רגל.

ניר ברקת: אני מבקש: חבר'ה, לא בקורונה, לא בתקופה שאנחנו עוברים.

ניר ברקת: אנחנו חייבים להסתכן ולתת קרדיט לעסקים כמכלול, לתת להם את המענקים, לעזור לרוב.

ניר ברקת: ואם, חלילה, 10% מהאנשים שנתנו להם סיוע לא היו מחזיקים מעמד גם ככה, אז כפרה על ה-10% הזה.

ניר ברקת: יותר חשוב, פי עשרה שה-90% מהעסקים שצריכים לעזור להם.

ניר ברקת: שה-90% האלה יקבלו את המענקים ויעמדו על הרגליים.

ניר ברקת: אני עוד פעם מבקש ודורש: אתם חייבים להסתכל על ה-defaults האלה, על ה-25% שלא עומדים ולא מסוגלים לקבל את האשראי.

ניר ברקת: איזה מנגנון ייתן להם את הסיוע?

ניר ברקת: ואין לנו זמן.

עודד פורר: תודה.

ניר ברקת: יש מושג באנגלית שנקרא sense of urgency, תחושת דחף לסייע.

ניר ברקת: לצערי הרב, לא שמעתי את זה היום.

ניר ברקת: אנחנו גם בוועדת הכספים הקודמת ביקשנו: תאפיינו לנו את האנשים שלא מקבלים לפי גודל, לפי ענף, לפי מאפיינים נוספים, ובואו נראה איך אנחנו מצילים אותם.

ניר ברקת: חבר'ה, כל דקה פה חשובה.

ניר ברקת: הם גם מתייאשים.

עודד פורר: תודה.

עודד פורר: אמיר ונג מגמא ואחריו – חברת הכנסת מיכל שיר.

 << אורח >> אמיר ונג: תודה, אדוני היושב-ראש.

 << אורח >> אמיר ונג: בנושא המאגדים, אמר נציג החשכ"ל שיש מעל 120 בעלי רישיון מורחב למתן אשראי, זה נכון.

 << אורח >> אמיר ונג: אבל במסגרת אותה מערכת רישוי יש גם רישוי הבחנה מי מבין נותני האשראי בהיקף הוא מאגד.

 << אורח >> אמיר ונג: המאגדים הם אלה שמקבילים בפעילות שלהם לחברות כרטיסי אשראי מבחינת ההכרות שלהם השוטפת בשטח עם אלפי עסקים.

 << אורח >> אמיר ונג: ולכן המאגדים, שמספרם, אני חושב, מאגדים עם רישיון בהיקף נרחב, הוא פחות מעל כף יד אחת.

 << אורח >> אמיר ונג: ברשות שוק ההון, כאמור, יש רישום מדויק.

 << אורח >> אמיר ונג: זה במסגרת הליך הרישוי שלהם.

 << אורח >> אמיר ונג: המספר שלהם הוא מאוד מאוד קטן, כך שהם לא אמורים להשפיע על המודל.

 << אורח >> אמיר ונג: ובה בעת הם מאוד חשובים, מכוון שלפי דוח רשות התחרות, המאגדים לא רק שהם נותנים תחרות באשראי, הם גם עשו מהפך: ירידה של עשרות אחוזים במחירי הסליקה של בתי העסק.

 << אורח >> אמיר ונג: ומה שקורה כרגע עם האשראי פשוט עלול לדחוק לאחור את התחרות בסליקה שהכנסת, בעקבות ועדת שטרום, ומשרדי הממשלה כל כך כל כך כל כך התאמצו לבנות.

 << אורח >> אמיר ונג: התחרות הזאת קמה.

 << אורח >> אמיר ונג: יש מאגדים בודדים, נותנים שירות לעשרות אלפי עסקים קטנים ובינוניים.

 << אורח >> אמיר ונג: זה חשוב גם לאשראי וגם לתחרות בסליקה.

עודד פורר: תודה.

עודד פורר: חברת הכנסת שיר, בבקשה.

קרן ברק: אבל שהוא יענה לו על זה.

מיכל שיר סגמן: אני אמשיך גם את דבריו של ניר וגם את דברים של אמיר.

מיכל שיר סגמן: אנחנו נמצאים באיזושהי תקופה שהיא תקופה היסטורית.

מיכל שיר סגמן: כלומר, ההיסטוריה עוד תשפוט אותנו, את הממשלה ואת הכנסת, על איך שאנחנו התמודדנו עם המשבר הזה.

מיכל שיר סגמן: נכון לעכשיו, אין מענה לעצמאים.

מיכל שיר סגמן: כלומר, אנחנו רואים את הסטטיסטיקות, ואנחנו שומעים את החשכ"ל ואנחנו שומעים את האוצר – בסופו של יום, רוב העסקים הקטנים, אלה שאנחנו לא שומעים עליהם, לא שורדים.

מיכל שיר סגמן: בעלי מסעדות כבר לקחו הלוואות בשוק אפור.

מיכל שיר סגמן: אנחנו שומעים על עסקים שכבר לא יהיה להם איך להשתקם.

מיכל שיר סגמן: אני שוב חוזרת על שתי ההצעות.

מיכל שיר סגמן: האחת – ניר, אני מתחברת למה שאמרת – להגדיל את המענק, להגדיל אותו, ולפרוס אותו לחמישה חודשים קדימה, שבעלי העסקים לא יצטרכו לרדוף כל חודש אחר הביורוקרטיה ואחר השקל.

מיכל שיר סגמן: פשוט לחלק אותו.

מיכל שיר סגמן: המדינה תדע להתקזז אם יהיה מישהו שחלילה יקבל קצת יותר.

מיכל שיר סגמן: אנחנו יודעים הרי לשלוט על זה.

ניר ברקת: הוא ישלם מס הכנסה.

מיכל שיר סגמן: בדיוק.

מיכל שיר סגמן: יתקזזו בזה אחרי חמישה החודשים, בסוף השנה.

מיכל שיר סגמן: זאת לא הבעיה.

קרן ברק: זה מה שניר אמר.

קרן ברק: מקסימום מפסידים.

מיכל שיר סגמן: אבל תיתנו את הכסף, למען השם, שאנשים יפסיקו להתחנן ולרדוף כל היום אחר השקל.

מיכל שיר סגמן: אנשים לא יודעים מה לעשות עם המענק של 2,000 שקלים.

מיכל שיר סגמן: במקרה הטוב, הם יודעים איך למלא בכלל את הטופס הזה.

מיכל שיר סגמן: במקרה הרע, הם מגלים שהם ממלאים אותו ואלוהים יודע למה, אבל הם לא זכאים למענק הזה.

מיכל שיר סגמן: אבל אוכל על השולחן אין להם.

מיכל שיר סגמן: ולזה אין מענה.

מיכל שיר סגמן: ואפשר להמשיך לדבר פה בוועדה כל יום.

מיכל שיר סגמן: אין להם מענה.

עודד פורר: תודה.

מיכל שיר סגמן: הדבר השני, אני שוב חוזרת על הצעת החוק שלי, ופה אני כן ממשיכה את הדברים של אמיר – תחרות, תחרות, תחרות.

מיכל שיר סגמן: אני הגשתי הצעת חוק כדי ליישם את המלצות ועדת שטרום.

מיכל שיר סגמן: בסופו של דבר, אנחנו חייבים לפתוח את התחרות.

מיכל שיר סגמן: אני הגשתי את הצעת החוק מחדש ל"זאפ הלוואות".

מיכל שיר סגמן: פשוט לפתוח את השוק, להוריד את הריביות, לפתוח את האופציות לכמה שיותר גופים שיעניקו את ההלוואות האלה.

מיכל שיר סגמן: חברים, הישיבות האלה הן נחמדות, הן מספקות לנו המון זמן.

מיכל שיר סגמן: בסוף, אנחנו צריכים תוצאות.

מיכל שיר סגמן: אנחנו, בכנסת, מקבלים את כל התגובות של הציבור.

מיכל שיר סגמן: מה נענה להם?

מיכל שיר סגמן: מה נגיד להם?

מיכל שיר סגמן: שעשינו עוד ישיבה?

מיכל שיר סגמן: תודה רבה.

עודד פורר: תודה.

עודד פורר: עמית, תגובה.

עמית מרזאי: אני חושב שדיברנו על הכול.

עמית מרזאי: לא היו שאלות נוספות.

קרן ברק: מה "לא היו שאלות נוספות"?

קרן ברק: יש פה מישהו מהמאגד, לא ענית לנו על זה.

ניר ברקת: מה אתם רוצים ממנו?

ניר ברקת: הוא לא - - -

קרן ברק: כן, הוא לא עונה.

קרן ברק: נו, באמת.

קרן ברק: הוא לא מקשיב, לדעתי.

עודד פורר: קרן, תודה.

עודד פורר: חברת הכנסת קרן, זכות הדיבור שלך, בבקשה.

קרן ברק: לא, נו.

עודד פורר: לא, תסיימי את הנאום ואז אפשר יהיה לדבר.

קרן ברק: אבל זה לא נאום.

עודד פורר: אז קדימה.

קרן ברק: אם היית, עמית, מחובר, אז ישב פה מחברת מאגד ושאל אותך שאלות.

קרן ברק: אמר לך: יש לכם כבר את הנתונים, יש לכם פחות מעשרה גופים שעומדים בקריטריונים של שוק ההון.

קרן ברק: אתם כל הזמן נותנים לנו נתונים ליד.

קרן ברק: גם לניר אמרת פה דברים לא נכונים.

קרן ברק: גם על המאגדים אמרת נתונים לא נכונים.

קרן ברק: אני מבקשת ממך שתתייחס לנתונים הנכונים.

קרן ברק: רשות שוק ההון נתנה לחלק מהמאגדים רישיון.

קרן ברק: הם עומדים כבר בתנאים.

קרן ברק: הוא דיבר איתך.

קרן ברק: ביקשנו רק שתענה על מה שהוא אמר.

עמית מרזאי: אני לא מצליח להבין את השאלה, שאלה שחוזרת על עצמה, כנראה.

עודד פורר: אני אגיד לך, רגע.

עודד פורר: עמית, תשמע, את התשובות הסטנדרטיות שלכם אנחנו מכירים.

עודד פורר: הרי זה לא משהו שאנחנו לא מכירים.

עודד פורר: אנחנו יודעים מה אתם חושבים.

קרן ברק: צוחקים עלינו.

עודד פורר: את רוצה להוסיף, חברת הכנסת ברק?

קרן ברק: לא.

עודד פורר: אנחנו יודעים מה אתם חושבים.

עודד פורר: אנחנו יודעים מה אתם רוצים ומה אתם לא רוצים.

עודד פורר: אבל יש גם דברים שאנחנו אומרים, ששווה לקחת אותם בחשבון.

עודד פורר: בכל זאת, אתה יודע, לוועדה יש קצת say בנושאים האלה.

עודד פורר: עכשיו, מה שאני חוזר ואומר: גם בנושא של המאגדים אפשר לקבוע תנאיי כניסה.

עודד פורר: זה ברור שאם יש מאגד שסולק ממש מעט עסקים ואין לו מחזור, לא יכול בכלל לעמוד בתנאי הסף.

עודד פורר: אתה קובע תנאי סף לכניסה.

עודד פורר: וברגע שקבעת תנאי סף לכניסה, כל מי שעומד בהם – אפשר לעמוד בזה, זה לא כזה סיפור.

עודד פורר: בנושא של הלימת הון, אמרתי לך את זה גם היום כששוחחנו.

עודד פורר: אמרתם לנו לפני יותר משבוע כבר: נעשה קרן לעסקים בסיכון.

עודד פורר: אמרתם את זה.

עודד פורר: ואני מכבד את זה.

עודד פורר: אגב, זה נכון אמרתם: נקצה 4 מיליארד, 2 מיליארד שקלים, לא משנה, לעסקים שהם עסקים שנחסמים.

עודד פורר: עכשיו הבעיה היא פה, ואני שב ואומר – ואני חושב שמה שאמר חבר הכנסת ברקת, הוא אמר את המונח באנגלית, אבל לא צריך את זה באנגלית: אתה במצב חירום, אתה צריך להרגיש את החירום עכשיו.

עודד פורר: אני יודע שאתם עובדים קשה מאוד ברמת התשומות שאתם נותנים.

עודד פורר: אתם עובדים מסביב לשעון.

עודד פורר: על זה אין לי ספק.

עודד פורר: אני לא חושב שאתם ישנים בבית ומבלים כל היום.

עודד פורר: אבל גם מבחינת התוצאה, פה צריכה להתקבל החלטה.

עודד פורר: אומרים: אוקיי, לוקחים את אותה קרן שעשינו עם 15% ערבות מדינה, נעשה עם 30% ערבות מדינה.

ניר ברקת: זה חלק מהגדרת הענפים.

עודד פורר: ואתה גם מגדיר את הענפים.

עודד פורר: עכשיו, יודעים אילו ענפים.

עודד פורר: אני אומר לך, בלי שאני אשאל את הבנקים, אני אגיד לך את הענפים.

עודד פורר: אני אגיד לך את הענפים.

עודד פורר: אתה יודע מה?

עודד פורר: אני אגיד לך יותר מזה: גם אתה יכול להגיד לי את הענפים, כי אתה יודע טוב מאוד מה הענפים האלה.

עודד פורר: ולא צריך לחכות כל הזמן.

עודד פורר: אם אתה היית לוחץ על הבנקים, הם היו נותנים לך את זה בלחיצת כפתור.

עודד פורר: עכשיו, תראה, אני מקבל גם את מה שאמר רון תומר מהתאחדות התעשיינים.

עודד פורר: הנושא הזה של ערבות המדינה לביטוחי אשראי – מחכים לזה כבר הרבה זמן.

עודד פורר: זה הגיע לפה, רוצים לאשר את זה מהר.

עודד פורר: עכשיו זה גם תמיד מחכים, מחכים, מחכים עד שזה מגיע כבר אומרים: בואו נאשר מה שיש, רק שיצא לדרך.

עודד פורר: פה, אגב, נתתם 90%.

עודד פורר: למה פה זה 90%?

עמית מרזאי: ככה עובד שוק ביטוח המשנה היום.

עודד פורר: אז על אחת כמה וכמה כשאתה מדבר על ערבויות במקומות שבהם יש – הם עסקים טובים.

עודד פורר: המסעדות האלה שלא מקבלות היום הלוואות היו עסקים טובים.

עודד פורר: תחומים, אני יודע, כמו האופנה שלא מקבלים היום הלוואות היו עסקים טובים.

עודד פורר: ואני אגיד לך עוד משהו: הם גם יהיו עסקים טובים.

קרן ברק: נכון.

עודד פורר: גם התיירות, בוודאי תיירות פנים, יהיו עסקים טובים.

עודד פורר: אין לי ספק.

עודד פורר: חלק מהיעד הוא להוציא אותם מהעניין הזה.

עודד פורר: עכשיו, כשמתקשקשים על ההלוואות, אני אגיד לך מה יקרה.

עודד פורר: בסוף ירד לך הזרם של מבקשי ההלוואות ואתה תחשוב שהכול בסדר, שכבר פחות מבקשים.

עודד פורר: אבל יהיו פחות מבקשים לא כי - - -

קרן ברק: כי הם מתו.

עודד פורר: הם פשוט מתו.

קרן ברק: נכון.

עודד פורר: זה כמו שבמשרד הבריאות בסוף – אתה יודע, אנחנו יכולים לסגור, להחזיק פה בית חולים אחד.

עודד פורר: אחרי תקופה מסוימת, בסוף, זאת תהיה הצריכה.

עודד פורר: הצריכה תהיה של בית חולים אחד, כי כל השאר כבר לא יוכלו להתקיים.

עודד פורר: מזה אנחנו מתריעים.

עודד פורר: ובגלל זה אנחנו פה יושבים ולא משחררים את העניין.

עודד פורר: כן, עמית.

עמית מרזאי: חשוב לי לומר, כי אני חושב שאנחנו היום סוגרים חודש מאז השקנו את הקרן, ומדד התוצאה, פונקציית המטרה שהגדרנו מלכתחילה הייתה לשחרר את הכסף לעסקים כמה שיותר מהר.

עמית מרזאי: אל תהפכו את הפתרון היחיד שניתן בצורה כזאת טובה לבעיה.

עמית מרזאי: הוא הפתרון.

עמית מרזאי: זה הפתרון, בסדר?

עמית מרזאי: יכול להיות שהפתרון הזה יכול להיות טוב יותר, הרבה יותר טוב, מושלם, אבל זה הפתרון והוא עובד.

עמית מרזאי: זה כסף שיוצא בהיקף של 500 ו-700 מיליון שקלים ביום והסתכם בתוך חודש ושבועיים ב-8 מיליארד.

עמית מרזאי: שבנק ישראל בא ביום ראשון ומראה לכם שזה בדיוק הפער שנוצר בחודש מרץ לאותם עסקים קטנים ובינוניים, אומר שאנחנו נותנים פה מענה ומענה טוב, בסדר?

עמית מרזאי: אז בואו לא נתעלם מנקודת הפתיחה הזאת.

עמית מרזאי: לגבי כל היתר, אני מסכים איתך שיכול להיות שאפשר לנחש את הענפים.

עמית מרזאי: וגם יכול להיות שהבנק יכול להוציא את הדבר הזה בלחיצת כפתור.

עמית מרזאי: אבל תבינו שכל המערכת נמצאת בהירתמות מוחלטת – גם הבנקים, גם אנחנו וגם הסניפים.

עמית מרזאי: וזה נכון, יכול להיות שהם יכולים ויכול להיות שאנחנו נעשה את זה גם.

עמית מרזאי: אבל תיקחו בחשבון שכל מה שקורה, קורה לפי הסדר כשפונקציית המטרה היא לשחרר כמה שיותר כסף למשק.

עמית מרזאי: חשוב מאוד שתהיה תחרות.

עמית מרזאי: אנחנו נגיד את זה לפני ואנחנו נגיד את זה גם אחרי וגם תוך כדי.

עמית מרזאי: אנחנו עושים את מה שצריך בשביל שזה יקרה.

עמית מרזאי: אבל אין פה קסמים.

עמית מרזאי: לגבי המאגדים, שמעתי אתכם.

עמית מרזאי: ואני חושב שיש פה הרבה דברים שצריך לסיים את הדיון בהם.

עמית מרזאי: אני שמח על הדיון בוועדה.

עמית מרזאי: כמו שהוכחנו גם בעבר, אנחנו לא מגיעים לוועדה רק בשביל להשמיע, אנחנו גם שומעים ומתקנים.

עמית מרזאי: אני גם חושב שאנחנו עושים את זה מוועדה לוועדה.

עמית מרזאי: אני אמרתי את כל מה שאני יודע.

עמית מרזאי: וזאת, מבחינתי, האמירה גם בוועדה.

עמית מרזאי: בזה אני מסיים.

מיכל שיר סגמן: מתי נוכל לקבל סיוע?

עודד פורר: אני רוצה לשמוע.

עודד פורר: אני רוצה קצת גם כן לתת עוד לשטח לדבר.

עודד פורר: יושב-ראש איגוד המוסכים, רונן לוי, איתנו?

עודד פורר: אחריו – חבר הכנסת סופר, אתה ביקשת גם לדבר?

אופיר סופר: כן.

עודד פורר: אז חבר הכנסת סופר עד שנאתר את רונן בזום.

רונן לוי: פורר, אני יכול לדבר.

עודד פורר: חבר'ה, בקשת רשות הדיבור לוועדה ואז אני יכול – כי אני לא יודע, זה שאתם צועקים לזום לא אומר שאני שומע מי זה.

עודד פורר: רונן, אתה אחרי חבר הכנסת סופר.

אופיר סופר: בתור חבר כנסת שיושב פה ברוב ועדות הכספים ודן בסוגיה הזאת, אני רוצה לומר שהתחושה היא באמת – אני כבר איפשהו קצת, אני כמו אותם עסקים שאומרים: כאילו, מה אני מבקש?

אופיר סופר: הדיבורים הם דיבורים.

אופיר סופר: וחבר הכנסת ברקת יכול לחזור על הדברים שלו עשרים אלף פעמים, יהיו באמת עסקים שיפסיקו לדבר וזה מה שקורה עכשיו.

אופיר סופר: עכשיו אתה מרגיע אותנו עם אותה תשובה כאילו.

אופיר סופר: עוד פעם אנחנו אומרים, יש פה איזשהו שיח עיוורים.

אופיר סופר: ואני שואל את עצמי: אם זה שכרגע אנחנו לא משתמשים במנופים שלכאורה יש לנו, אבל אנחנו יודעים שאנחנו נפגע בכולם.

אופיר סופר: האם זה מה שמאפשר לכם כל הזמן, מה שנקרא, להגיד: לך תבוא?

אופיר סופר: זאת אומרת, מכירים את הלקסיקון של "לך תבוא"?

אופיר סופר: עכשיו, לך תבוא, אוקיי.

אופיר סופר: אז חבר הכנסת ברקת יגיד עוד פעם את אותם דברים שהוא אומר, ויהיו עסקים בבית שיפשטו רגל.

אופיר סופר: אגב, גם בתקשורת קולם ופחות יישמע וגם, כנראה, לא יהיה מי שיארגן להם קמפיין, ובסוף הם יקרסו.

אופיר סופר: עכשיו, אמרת שהדברים נעשים לפי הסדר.

אופיר סופר: זה בסדר.

אופיר סופר: אבל יש לכרונולוגיה, מה שנקרא – לפעמים צריך לנהל תהליכים במקביל.

אופיר סופר: והשאלה היא מה קורה לגבי אותם עסקים שלא עומדים בסטנדרטים הקיימים האלה וצריכים סיכון גבוה יותר?

עודד פורר: תודה.

עודד פורר: רונן, בבקשה.

רונן לוי: שלום לכולם.

רונן לוי: קצת היה לי קשה להתחבר, אני מתנצל.

רונן לוי: תודה על הזכות.

עודד פורר: אחריך ידבר ירון סלע מענף חדרי הכושר.

קטי קטרין שטרית: מי זה רונן?

עודד פורר: רונן הוא יושב-ראש איגוד המוסכים, אחריו ידבר ירון סלע מהתאחדות ענפי הכושר.

רונן לוי: שומעים אותי?

עודד פורר: עכשיו לא שומעים.

רונן לוי: אני רק רוצה לעדכן שאצלנו בענף, רוב האנשים שאני מדברים איתם למעשה קודם כול לא קיבלו בזמן.

רונן לוי: רק ממש לפני כמה ימים התחילו לפנות אליהם.

רונן לוי: וכמובן, זה סבך ביורוקרטי מטורף.

רונן לוי: זה המון טפסים ואתה חייב מייצג.

רונן לוי: ואם לא, זה לוקח המון זמן.

רונן לוי: אצלנו, מי שלא מכיר את ענף המוסכים, הכול עובד בשוטף פלוס והצ'קים יוצאים, ומעכבים לך תשלומים.

רונן לוי: אנחנו כבר כמעט חודש וחצי אחרי תחילת המשבר ואנחנו צופים בתחילת מאי כאוס טוטאלי בכל מה שקשור לעניין של התשלומים, לעניין של ביטול חוזים או פגיעה בחוזים.

רונן לוי: ואנחנו לא יודעים מתי הדבר הזה יתבהר.

רונן לוי: עדיין, אנחנו חודש וחצי אחר כך, אין לנו מושג מתי הדבר הזה יתבהר ויתחיל להיות נגיש ממש לעסקים.

רונן לוי: נכון לעכשיו, בענף שלי, ממה שאני יודע, מעט מאוד אנשים קיבלו כסף בערבות המדינה.

עודד פורר: נעלמת לנו, רונן.

עודד פורר: תודה.

עודד פורר: ירון?

ירון סלע: ירון שומע.

ירון סלע: אחר הצוהריים נעימים וטובים.

עודד פורר: אהלן.

עודד פורר: רק אחריך ידבר שי לחוביצר מהתאחדות גני האירועים.

ירון סלע: אז אני רוצה להגיד שאני מדבר איתך, עודד, דברתי עם ניר, דיברתי עם קרן.

ירון סלע: אני מרגיש שיש אנשים מצד אחד מדהימים, מדברים איתנו, שומעים אותנו, מקשיבים לנו, ולצערי - - - באיזשהו קיר.

ירון סלע: דיברתי פעם - - -

עודד פורר: ירון?

ירון סלע: שזה ה-SOS, זה האוויר לנשימה שלנו.

ירון סלע: זו הצלה.

ירון סלע: מתוך 300 בקשות של מועדוני כושר, אושרו תשע, תשע או עשר בקשות אושרו.

ירון סלע: זה לאור הנתונים.

ירון סלע: עכשיו, תבינו מה קורה.

קרן ברק: אבל הם לא הענף היחיד.

עודד פורר: ששש, חבר'ה, גם ככה לא שומעים אותו טוב.

ירון סלע: אני יודע לדבר על הענף שלי.

ירון סלע: בענף שאותו אני מייצג, אנחנו סגורים.

ירון סלע: מכוון שאנחנו סגורים ואין לנו תאריך יעד, הלקוחות כועסים ורוצים לבטל מנויים.

ירון סלע: הבנקים, שזה צינור האוויר המיידי שיכול לעזור לנו, שואלים: מה יעזרו לנו 15% ערבות של המדינה?

ירון סלע: אנחנו שומעים וגם איכשהו יצא מכם שתקום קרן חדשה עם ערבות גדולה יותר, דבר שעוד יותר משאיר את הבנקים על הגדר והם מחכים לקרן הזאת.

עודד פורר: תודה.

ירון סלע: אנחנו לא נוכל להמשיך ולהמתין.

ירון סלע: אני יכול להגיד לכם שאצלנו לאט-לאט אנשים מתחילים לאבד את הסבלנות.

ירון סלע: תודה לכם.

עודד פורר: תודה, ירון.

עודד פורר: שי לחוביצר, מנכ"ל התאחדות גני האירועים.

קריאה: הוא לא פה.

עודד פורר: הוא לא פה.

עודד פורר: אוקיי, פה רוצה עוד מישהו לדבר?

יוסי אלקובי: יוסי אלקובי, בבקשה.

עודד פורר: יוסי אלקובי, בבקשה, כן.

יוסי אלקובי: מר פורר, תדע לך דבר אחד חשוב: לקחת את ההלוואה הזאת שמגיעה - - - במשרד האוצר היא במה עם לקבל את המענקים.

יוסי אלקובי: אבל לקבל את ההלוואה, את מכונת ההנשמה הזאת, זה מסע אלונקות: איזה בית יש לך?

יוסי אלקובי: כמה משכנתה יש לך?

יוסי אלקובי: למה אתה צריך?

יוסי אלקובי: אני אומר לכם שאני ראיתי בן אדם פה יושב עם דמעות בעיניים עם 100 טפסים שהם נמצאים אצלי כולם כאן, שהבן אדם כבר התמוטט, אין לו כבר את הכוח.

יוסי אלקובי: הוא זרק את הניירות, הלך: לא רוצה כלום, תעזבו אותי, סוגר את העסק, שולח את הפועלים הביתה.

יוסי אלקובי: זו לא שיטה.

יוסי אלקובי: אנחנו יושבים כבר חודשיים בוועדת הכספים.

יוסי אלקובי: כמה אפשר לדון בסוגיה?

יוסי אלקובי: מר ניר ברקת, איש עסקים, איש כספים מבריק, אמר את מה שהוא אמר.

יוסי אלקובי: אבל זה לא מה שקורה.

יוסי אלקובי: כל אלה שיושבים באוצר מפיצים אלינו, שולחים אלינו כל כך הרבה תוכניות, כל כך הרבה מיליארדים, וכלום ושום דבר לא קורה.

יוסי אלקובי: תפסיקו לעבוד עלינו.

יוסי אלקובי: זה מטורף.

יוסי אלקובי: אתם לא חושבים שזה לבזבז את הזמן שלך, אדון יושב-ראש ועדת הכספים על אותו דבר כל יום?

יוסי אלקובי: על אותו דבר.

יוסי אלקובי: אנחנו שומעים את זה השכם והערב.

יוסי אלקובי: לאן זה יוביל?

יוסי אלקובי: זה מוביל להפגנות, זה מוביל לאי-אמון בממשלה, בכל מקבלי החלטות.

יוסי אלקובי: פשוט אנשים כבר שבורים ומרוסקים.

יוסי אלקובי: אני לא אומר שכולם, אבל רובם בבעיה קשה.

יוסי אלקובי: די כבר לעבוד על האנשים האלה ולשלוח כל מיני סיפורים השכם והערב.

יוסי אלקובי: זה ערפל מטורף.

יוסי אלקובי: אי-אפשר.

יוסי אלקובי: לקחת הלוואה מהבנקים ב-80% ערבות שלנו?

יוסי אלקובי: אז אני לא צריך את ה-11% שלכם.

יוסי אלקובי: מי שיש לו 80%, לא צריך את ערבות המדינה.

יוסי אלקובי: זה לא נותן כלום.

יוסי אלקובי: אנחנו יכולים לעשות את זה לבד.

יוסי אלקובי: למשכן את הבית, אבל הכול כבר ממושכן.

יוסי אלקובי: יש הלוואות שרצות.

יוסי אלקובי: אנשים בלי כסף היום.

יוסי אלקובי: יש בעיה.

יוסי אלקובי: נו, באמת.

יוסי אלקובי: לא חבל על הזמן הזה?

יוסי אלקובי: זה כבר משגע את כולם.

יוסי אלקובי: די כבר.

עודד פורר: תודה, יוסי.

עודד פורר: תודה.

עודד פורר: יש איתנו מישהו מרשות התחרות מחובר?

קריאה: אלעד מקדסי.

אלעד מקדסי: כן.

אלעד מקדסי: אני מרשות התחרות.

עודד פורר: אלעד, אתה רצית להתייחס למשהו?

אלעד מקדסי: אני שמעתי את השיחה שהייתה עם הנציג.

עודד פורר: אלעד, רק תציג את עצמך לפרוטוקול, בבקשה, שם, תפקיד.

אלעד מקדסי: אני אלעד מקדסי, סגן מנהל מחלקת שווקים ברשות התחרות.

אלעד מקדסי: שמעתי את ההתייחסות לעניין המאגדים, אני, קודם כול, רוצה לאשר שבאמת עשינו מחקר לפני מספר חודשים.

אלעד מקדסי: ובאמת רואים מהמחקר שהכניסה של המאגדים שזה היה נדבך משמעותי ברפורמה של שטרום, הכניסה הזאת הוזילה בצורה מאוד משמעותית, בעשרות אחוזים את המחירים ללקוחות שלנו, שאנחנו מדברים עליהם, לקוחות קטנים, עסקים קטנים.

אלעד מקדסי: עשינו את הבדיקה הזאת ובאמת יש הוזלה משמעותית.

אלעד מקדסי: אנחנו חושבים באמת שכמו שהרבה מהדברים, ועקבנו אחר הוועדה, הרבה מהבעיות שעלו בדיונים יכולות להיפתר על ידי הצעדים במישור התחרותי.

אלעד מקדסי: אפשר לעשות כל מיני צעדים שיסייעו לכך שיותר עסקים יוכלו לקבל הלוואות, שהלוואות שלהם יטופלו בצורה יותר מהירה ושתהיה ללקוחות יותר מאפשרות אחד אמיתית לקבל את ההלוואות.

אלעד מקדסי: אני יכול להציע שלושה צעדים עיקריים שחשבנו עליהם.

עודד פורר: תציע.

אלעד מקדסי: אז קודם כול, בהמשך למה שנאמר בדיון - -

עודד פורר: רגע, רגע.

עודד פורר: להקשיב, קרן.

אלעד מקדסי: בהמשך למה שנאמר בדיון, אז באמת חשוב מאוד מבחינתנו וזה באמת המשך ישיר של הרציונל מאחורי רפורמת שטרום להגדיל כמה שיותר את הכמות והמגוון של הגופים שנותנים הלוואות בערבות מדינה, לאפשר גם לגופים חוץ בנקאיים להיכנס.

אלעד מקדסי: הכניסה של חברות כרטיסי אשראי זה צעד חשוב קדימה.

אלעד מקדסי: אנחנו חושבים שיש עוד גופים שאפשר וכדאי להכניס, ללא ספק מאגדים, שכבר מצויים בקשר עסקי קבוע עם עסקים קטנים, אלו גופים רלוונטיים מאוד.

אלעד מקדסי: אני גם חושב שבהקשר הזה שכפי שנעשו צעדים מגוונים לסייע לבנקים לספק אשראי, בעיקר צעדים שבנק ישראל ביצע ותוארו כאן בישיבה הקודמת, ניתן לחשוב גם על צעדים דומים בנוגע למלווים חוץ בנקאיים ולהכניס גם אותם למשחק.

אלעד מקדסי: זה דבר ראשון.

אלעד מקדסי: דבר שני, אנחנו חושבים שצריך לאפשר לכל מלווה לתת הלוואות בצורה יותר חופשית, ללא מכסה של מגבילה אותו.

אלעד מקדסי: כרגע לכל בנק או לכל גוף יש מכסת אשראי משלו בקרן.

אלעד מקדסי: כך שאם בנק יודע שהמכסה היא כבר לא, אם הוא ידע בעתיד שהמכסה היא לא כבר ספציפית עבורו אלא מכסה כללית לכולם - -

קרן ברק: אז הוא יאבק עליה.

אלעד מקדסי: - - אז הוא גם ידע שאם הוא לא ייתן הלוואה או ימהר לתת הלוואה - -

קרן ברק: הוא ילחם עליה.

קרן ברק: בדיוק.

אלעד מקדסי: - - אז גוף אחר עשוי לתת הלוואה במקומו.

אלעד מקדסי: זה, כמובן, יתמרץ אותו לטפל באופן יותר מהיר בבקשות שמונחות לפניו.

אלעד מקדסי: הוא ידע שיש לו איך להפסיד.

אלעד מקדסי: המכסה היא לא ספציפית לו.

קרן ברק: הוא נלחם על ההלוואה.

קרן ברק: ולא מתנער ממנה.

עודד פורר: רגע, קרן, אמרת שנקשיב לו, נכון?

קרן ברק: כן.

עודד פורר: אז נקשיב לו.

אלעד מקדסי: הוא נלחם על ההלוואה, כמובן, אבל ברגע שיש את הסכנה שהלוואה שהוא לא ייתן, מישהו אחר עשוי לתת, אז זה, כמובן, יתמרץ אותו לתת אותה יותר מהר.

אלעד מקדסי: וזה גם תמריץ תחרותי חשוב.

אלעד מקדסי: הדבר השלישי ואחרון, אנחנו חושבים, במיוחד לאור סוג המשבר, שצריך להקל על מתן הלוואות מרחוק.

אלעד מקדסי: כרגע יש הוראות שונות שדורשות מבעל עסק להגיע פיזית לבנק כדי לפתוח חשבון הלוואה.

קרן ברק: יאללה?

אלעד מקדסי: זה נותן יתרון גדול לבנק שאותו בית עסק מנהל אצלו את החשבון.

אלעד מקדסי: אותו בנק שכבר בעל העסק מנהל אצלו חשבונות.

עודד פורר: רגע, זאת הדרישה כרגע?

עודד פורר: הלוואות בקרן כרגע דורשות הגעה פיזית לבנק, בכל מקרה?

אלעד מקדסי: לבנק שמנהל חשבון יש יתרון, הוא יכול לתת הלוואה מרחוק.

עודד פורר: אוקיי.

אלעד מקדסי: בנק מתחרה שלא מנהל חשבון נמצא בנחיתות.

אלעד מקדסי: לכן קשה לו להתחרות, בגלל שאין לו יחסים קודמים עם הלקוח והיחסים החדשים דורשים הגעה פיזית.

אלעד מקדסי: אנחנו יודעים ונמצאים בקשר עם בנק ישראל שעובד על הוראות בהקשר הזה.

אלעד מקדסי: ומה שאנחנו יכולים לעשות הוא כמה שיותר מהר לאמץ את הקלות בפתיחת חשבון מרחוק.

אלעד מקדסי: אלה הקלות שקיימות שכבר היום ללקוחות פרטיים, ולהחיל אותם כמה שיותר מהר על העסקים ולהגדיל את המנעד של האפשרויות.

אלעד מקדסי: למעשה, כל הצעדים שדיברתי עליהם הם חלק מקונספציה החדשה שחוק שטרום מדבר עליה.

אלעד מקדסי: הקונספציה הישנה היא שמי שצריך לספק הלוואות ואשראי אלה רק בנקים, ובאופן ספציפי רק הבנק שאותו אדם מנהל בו את החשבון השוטף שלו.

אלעד מקדסי: כך שלכל לקוח יש אלטרנטיבה מעשית אחת.

אלעד מקדסי: ודרך המלצות של ועדת שטרום ניסינו לייצר שוק יותר תחרותי שבו חוץ מהבנקים יש גם גופים חוץ בנקאיים, ביניהם חברות כרטיסי אשראי שהופרדו מהבנקים.

מיכל שיר סגמן: בלנדר.

אלעד מקדסי: וכל הגופים האלה הם אלטרנטיבה תחרותית.

אלעד מקדסי: וגם בנק שאדם מסוים לא מנהל אצלו חשבון הוא אלטרנטיבה תחרותית.

עודד פורר: ברור, ברור.

אלעד מקדסי: ואז מה שקורה הוא שהלחץ התחרותי גדל ועבור כל לקוח יש מגוון אפשרויות - - -

עודד פורר: ברור.

עודד פורר: תודה, אלעד.

עודד פורר: חברת הכנסת שיר שאלה ועמית אחר כך תהיה תגובתך.

עודד פורר: ואז אני אסכם.

מיכל שיר סגמן: שאלה קטנה.

מיכל שיר סגמן: כשעסק מגיש בקשה להלוואה בערבות מדינה ונדחה, להבנתי, הוא צריך להמתין 45 ימים עד שהוא מגיש בקשה לבנק אחר.

מיכל שיר סגמן: האם העניין הזה עדיין בתוקף?

מיכל שיר סגמן: כי אם, למשל, אני הולכת לחברה כלשהי כדי לקנות צבע והיא לא מוכנה למכור לי את הצבע, אז מותר לי ללכת לבחרה מתחרה ולקנות ממנה, אז זה נראה לי קצת מוזר.

מיכל שיר סגמן: האם בוטלו 45 ימי המתנה?

עודד פורר: תודה.

עודד פורר: ברור.

עודד פורר: עמית, אנא התייחסותך.

עמית מרזאי: זה מעולם לא היה.

עמית מרזאי: 45 ימים זה ללקוח שרוצה להחזיק באישור של בנק אחד וללכת לבנק אחר לקבל אישור נוסף ואז להשוות ביניהם.

עמית מרזאי: זה בהמשך, דרך אגב, לשיחה ולאמירות של אלעד מרשות התחרות.

עמית מרזאי: לקוח שנדחה שבשנייה שבה הוא קיבל את מייל הדחייה יכול מייד להגיש חדשה.

מיכל שיר סגמן: תודה.

עודד פורר: כן, אבל לשאר הדברים שנאמרו פה גם על ידי רשות התחרות, עמית.

קרן ברק: ואני רק רוצה להגיד מילה אחת.

קרן ברק: אתה אמרת בהתחלה שאתם הגדלתם מ-8% ל-16%, אבל כבר בהתחלה זה היה.

קרן ברק: כאילו הייתה אפשרות לבחור בין 8% או 500,000, הגבוה מביניהם.

קרן ברק: אז זה לא בדיוק שזה היה כמו שאתה אמרת.

קרן ברק: אנחנו רק מבקשים שכל פעם שמדברים פה שזה יהיה מדויק.

עמית מרזאי: זה היה מדויק.

קרן ברק: ולכן ההגדלה לא כזאת הגדלה וגם אם אני הייתי - - - הייתי רואה את ה-24%, כי זה כבר יהיה בממילא.

קרן ברק: זה הכול.

עודד פורר: עמית, אתה רוצה להוסיף משהו?

עמית מרזאי: כן, ש-16% מ-25 מיליון זה 4 מיליון שקלים, לא 500,000 שקלים.

עמית מרזאי: ולכן שיפרנו את המצב.

עמית מרזאי: ומעבר לזה התייחסתי קודם לאמירה של חברת הכנסת שיר לגבי העסקים שנדחו.

עמית מרזאי: אני חושב שבכל מה שקשור למה שאמר אלעד חשוב להתייחס אליו.

עמית מרזאי: לגבי נושא השלישי, זה בעולמות הפיקוח על הבנקים של הכר את הלקוח.

עמית מרזאי: זה בהחלט היה מסייע אילו היה אפשר לפתוח חשבון מרחוק.

עמית מרזאי: זה באמת לא קיים כרגע.

עמית מרזאי: לגבי האפשרות לחלוקת כסף לא באמצעות מכסות אלא באמצעות איזשהו סל, אני רוצה להחזיר את הכדור חזרה ולומר שהחלטה לגבי זה התקבלה יחד עם רשות התחרות ובנק ישראל.

עמית מרזאי: לגבי הנושא הראשון שהזכיר אלעד, דיברנו עליו קודם.

עמית מרזאי: אני חוזר לוועדה ואני אשמח אם נוכל לאשר את שתי הבקשות.

עמית מרזאי: אני חושב שיש פה בשורה לעסקים פעמיים, גם דרך ביטוח האשראי, זה הון חוזר זול, הזול והמהיר ביותר שניתן לתת לעסקים קטנים ובינוניים - - - הישראלי.

עמית מרזאי: ולאשר כמובן את ה-6 מיליארד שקלים הנוספים.

עמית מרזאי: אנחנו חושבים שהקרן נותנת מענה יפה מאוד לצרכים של העסקים במשק.

עמית מרזאי: ו-6 מיליארד שקלים נוספים יספיקו לנו בשביל לתת מענה כרגע לצרכים הנוכחיים.

עמית מרזאי: אז אני מחזיר את הכדור אליך, יושב-ראש הוועדה.

עודד פורר: טוב.

עודד פורר: תראו, חברים, אני רוצה לסכם ולהגיד כמה מילים לפני ההצבעה.

קרן ברק: אפשר שפעם הבאה זה יהיה רוני ולא הוא?

עודד פורר: בסדר.

עודד פורר: הכול בסדר.

עמית מרזאי: אל תעליבו אותי.

עמית מרזאי: אני באתי - - -

עודד פורר: זה נהוג.

עודד פורר: א', זו פרקטיקה מקובלת.

עודד פורר: לא בכל דיון מגיע רוני.

קרן ברק: אבל הוא נותן נתונים לא נכונים.

עודד פורר: תאמיני לי שהנתונים שהוא נותן ורוני נותן היו אותם נתונים.

עודד פורר: אני כן רוצה לומר בהקשר הזה שהסיפור הזה הוא סיפור שכבר מתמשך לא מעט זמן.

עודד פורר: אנחנו נמצאים בניהול משבר ואנחנו בתוך המשבר הזה כבר יותר מחודש וחצי.

עודד פורר: הרי המשבר לא התחיל ב-15 במרץ כשהוצאתם אנשים לחל"ת.

עודד פורר: הוא התחיל עוד קודם.

עודד פורר: יש עסקים שהפדיון שלהם עוד ירד כבר שבועות קודם כשהכול התחיל להיעצר.

עודד פורר: והכול דחוף.

עודד פורר: וכל הזמן באים לפה וכל בקשה, כמובן, מגיעה לפה נמתחת, נמתחת, נמתחת, מגיעה לפה בדקה ה-90 ואומרים לנו: תאשרו מהר, מהר, מהר, מהר, כי כבר השוק עם הסכין על הצוואר.

עודד פורר: וכל העסקים כבר עם הסכין על הצוואר.

עודד פורר: זה כבר לא שאני יכול להגיד לכם היום שיש מישהו שאין לו סכין על הצוואר.

עודד פורר: כולם עם סכין על הצוואר.

עודד פורר: אנחנו מדברים פה, חברי הכנסת, עוד פעם, מכל הסיעות: ניר מדבר על זה תקופה ארוכה, אני מדבר על זה תקופה ארוכה, מיכל, אופיר, קטי, קרן, כולם.

עודד פורר: ואנחנו אומרים פעם אחר פעם: חבר'ה, אתם חייבים לתת מענקים.

עודד פורר: ובזה אני לא פונה אליך, זה לאגף התקציבים.

עודד פורר: אז גם הסיפור הזה של המענקים, שאומרים שהוא יצא לדרך, אולי ב-12 במאי יוכלו לבקש את המענקים.

עודד פורר: דיברו על הפעימה השנייה לעצמאים, אולי או ב-3 או ב-5 במאי יתחילו לקבל את הפעימה השנייה.

עודד פורר: עוד לא יודעים איך יבקש וכן יבקשו, בין היתר, בגלל שעשו את כל התרגילים לעקוף את ועדת הכספים.

עודד פורר: אבל ב-1 במאי ההורדות של שכר דירה, משכנתה, כרטיסי אשראי, הלוואות בכל העסקים ולכל האנשים הפרטיים, ירדו.

עודד פורר: זה אין ספק.

עודד פורר: זה שאת הפעימה הם יראו או לא יראו, זה יהיה מאוחר מדי.

עודד פורר: אנחנו מנסים, בכל דרך שהיא, להעביר את תחושת הדחיפות של כל אחת ואחד מחברי הכנסת חשים גם אליכם.

עודד פורר: לא יעזור כלום, אנחנו מחוברים לציבור יותר מכם.

עודד פורר: בסוף, כשבעל עסק נמצא במצוקה, כשעצמאי או עצמאית נמצאים במצוקה, הם פונים לחברי הכנסת, הם פונים אלינו במיילים, הם פונים אלינו דרך אתרי האינטרנט, דרך הפייסבוק, ואנחנו עונים להם.

עודד פורר: אנחנו בקשר איתם.

עודד פורר: אנחנו שומעים את הסיפורים פעם אחר פעם אחר פעם אחר פעם, ואלה הסיפורים שאנחנו צריכים למצוא להם את הפתרונות.

עודד פורר: עכשיו, הסיפורים האלה – ואני אומר לכם, אנחנו מרגישים את גל הצונאמי הזה הולך ומתרומם.

עודד פורר: אנחנו מדברים עליו הרבה זמן.

עודד פורר: הוא נמצא עכשיו בלמעלה.

עודד פורר: הוא נמצא בלמעלה אצל העובדים, שמי שמתחת לגיל 25 ונמצא בחל"ת יקבל בראשון מכתב שמוע לפני פטורים, כי 50 ימי חל"ת נגמרו ועסקים האלה שסגורים.

עודד פורר: זה פן אחד.

עודד פורר: והפן השני הוא באמת הפן של הלוואות שמאפשרות לעסקים להתגלגל.

עודד פורר: אתם בעצם, המסגרות שבאות לפה – זה החמצן שנותן לעסקים את האפשרות להתגלגל.

עודד פורר: זה לא יכול להיות שאנחנו צריכים להרגיש כאילו שאנחנו מתחננים לקבל נתונים שאני יודע שיש אותם.

עודד פורר: תראו, החלוקה לענפים, קשה להשיג אותם, אני אומר לך: יש אותם.

עודד פורר: יש אותם.

עודד פורר: אנחנו מכירים ויודעים אילו ענפים חסומים, גם אתם מכירים.

עודד פורר: צריך להשים את הנתונים על הנייר ואז אפשר להתמודד עם זה.

עודד פורר: אפשר להעלות לפה את הבנקים ואפשר לשאול כל אחד למה הוא מסרב לתת למסעדות או למה הוא מסרב לתת לברים או למה הוא מסרב לתת לחדרי כושר הלוואות.

עודד פורר: ועולים בעלי העסקים ואומרים לכם: חבר'ה, כשזה יגיע – אגב, תשים לב לטון של החבר'ה שעלו לדבר פה לעומת החבר'ה שדיברו פה לפני שבוע ושבועיים בוועדה.

עודד פורר: הם כבר שקטים.

עודד פורר: אתה יודע למה?

עודד פורר: זהו הצלחתם באיזשהו מקום.

עודד פורר: חלקם התייאשו.

עודד פורר: חלקם התייאשו.

עודד פורר: אתם תמצאו את עצמכם עם יותר ויותר עסקים סגורים שיכלו לשרוד את המשבר הזה.

עודד פורר: עכשיו, בכל זאת, אנחנו כן רוצים לבקש מכם דברים.

עודד פורר: ואנחנו ביקשנו את הנושא הזה של ערבות המדינה והקרן המוגדלת לעסקים הקטנים.

עודד פורר: אמרתי לך גם היום ואני עדיין מתעקש על זה: תנקבו בתאריך מתי היא תבוא.

עודד פורר: עוד כמה ימים, עוד כמה ימים, עוד כמה ימים.

עודד פורר: חבר'ה, כל יום זה נצח.

עודד פורר: כל יום זה נצח.

עודד פורר: אני לא רואה שום סיבה למה הקרן הזו לא יכולה להגיע לפה בראשון.

עודד פורר: אני לא רואה.

עודד פורר: תקבעו את האחוז, כל התנאים ברורים.

עודד פורר: עם הבנקים אתם כבר מסוכמים.

עודד פורר: יש קרנות כאלה שרצות.

עודד פורר: לא צריך להמציא את הגלגל מחדש.

עודד פורר: שמים מכתב על שולחן ועדת הכספים, ואנחנו מאשרים את זה.

עודד פורר: אני חייב לומר בהקשר של מה שנאמר על ידי רשות התחרות, זאת העמדה של הוועדה חד-משמעית: תגדילו את הכמות ואת המגוון של הגורמים שנותנים הלוואות.

עודד פורר: התחרות מוכיחה את עצמה פעם אחר פעם.

עודד פורר: כרגע, אני חושב שהמצרך הכי מבוקש היום זה לא המסכות ולא האלכוג'ל, זה אשראי.

עודד פורר: מה שאנשים מבקשים היום זה אשראי.

עודד פורר: הם מבקשים: תנו לנו לגמור את החודש.

עודד פורר: ואת האשראי הזה הם צריכים אותו ברמה שכבר לא נשאר להם אוויר.

עודד פורר: אני אומר לכם שמחר אתם תראו את ההשתוללות שתהיה.

עודד פורר: ביום ראשון תהיה השתוללות.

עודד פורר: כי מחר הדברים יורדים.

עודד פורר: אז יש כאלה שעוד יש להם מזל, חלק מהחיובים שלהם הוא ב-10 בחודש, אז יש להם איזה גרייס עד ה-10 בחודש.

עודד פורר: אבל אני בטוח שהרבה מאוד עסקים, שהיו רגילים להוציא משכורות לעובדים שלהם ב-1 בחודש, לא יוציאו ב-1 בחודש משכורות.

עודד פורר: אם יש להם עובדים שעוד נמצאים על ה-Payroll, המשכורות יצאו אולי ב-10 בחודש, אולי.

עודד פורר: אנחנו מבקשים שתציגו בפנינו, וגם כאן זו לא בקשה פעם ראשונה.

עודד פורר: המכסות האלה שמדוברות – יש איזו מילה סודית, המכסות לבנקים – תציגו את זה בפנינו.

עודד פורר: אנחנו רוצים לראות את החלוקה למכסות לבנקים וניצול מכסה של כל בנק ובנק.

עודד פורר: שקוף.

עודד פורר: הכול צריך להיות פתוח.

עודד פורר: לוח התוצאות הזה.

עודד פורר: אני אומר לך שלוח התוצאות, שמראה את האישור כמה הלוואות אושרו בכל רגע נתון, הוא דרמטי.

עודד פורר: והוא, בין היתר, הוביל לזה שהאישורים הלכו וגדלו בשבועיים האחרונים, כי הבינו שזה לא נעלם מתחת לשולחן.

מיכל שיר סגמן: והענפים.

עודד פורר: חלוקה לענפים אמרתי.

עודד פורר: כנ"ל לגבי היכולת לתת הלוואות מרחוק.

עודד פורר: אגב, אני דווקא חושב שבאמת אם תכניסו יותר גופים, אפשר יהיה לתת את ההלוואות האלה מרחוק.

עודד פורר: כרטיסי אשראי בוודאי, כולם לקוחות שלהם, אפשר לתת מרחוק.

עודד פורר: אני גם בטוח שהרבה מאוד מאגדים ידעו לתת את הפתרון הזה של הלוואות מרחוק, שוב, בטח בתקופה הזו.

עודד פורר: אני חייב לומר לגבי הערבות לביטוח – אני חושב שזה נושא מאוד מאוד דחוף.

עודד פורר: זה נושא שמחכים לו הרבה מאוד זמן.

עודד פורר: אני מבקש מחברי הוועדה – באמת אנחנו נצביע עליו כנושא הראשון ולאשר אותו.

עודד פורר: לגבי הנושא השני, עלו השגות קשות מאוד, בעיקר חבר הכנסת ברקת וגם אני.

עודד פורר: אנחנו נצביע עליו.

עודד פורר: אם הוא יעבור, הנושא של הלוואה וערבות מדינה להלוואה, אם הוא יעבור – אני הבנתי שחבר הכנסת ברקת רוצה להגיש רוויזיה על הנושא הזה?

ניר ברקת: חד-משמעית.

ניר ברקת: מגיש רוויזיה.

אחמד טיבי: מה הנושא השני, בבקשה?

עודד פורר: הנושא של הקרן בערבות מדינה, ההלוואות.

מיכל שיר סגמן: נגיש יחד איתו.

עודד פורר: אני גם אצטרף לרוויזיה הזו.

עודד פורר: אנחנו נצביע עליה או נסיר אותה, אחרי שנדע שאנחנו מקבלים מספיק תשובות.

עודד פורר: אתה רוצה להתייחס, ניר?

ניר ברקת: כן.

ניר ברקת: אני אתייחס בקצרה.

אחמד טיבי: הרשימה המשותפת תתנגד.

אחמד טיבי: לכן זה יעבור.

קרן ברק: מה לא יעבור?

קרן ברק: לא הבנו.

עודד פורר: מה לא יעבור?

אחמד טיבי: אתה אמרת שניר ברקת - - -

עודד פורר: יגיש רוויזיה על הנושא השני.

עודד פורר: אנחנו נצביע עליו.

עודד פורר: אם הוא יעבור, נגיש רוויזיה.

אחמד טיבי: אם הוא יעבור?

אחמד טיבי: אתה אומר שאתה מתנגד לו.

עודד פורר: לא.

עודד פורר: אני לא מתנגד לו.

עודד פורר: אני לא אתנגד לו.

עודד פורר: לא, לא.

עודד פורר: אנחנו לא נתנגד לו.

עודד פורר: תראו, אני רוצה לשחרר את זה ברמה זו שאנחנו לא צריכים עוד פעם לכנס את הוועדה.

עודד פורר: אנחנו רוצים להגיש רוויזיה עד שאנחנו נראה את הנתונים.

אחמד טיבי: אז אנחנו נגיש רוויזיה, ברשימה המשותפת.

עודד פורר: בסדר גמור.

ניר ברקת: אני רוצה רגע להתייחס לגופו של עניין.

קרן ברק: לא הבנתי.

קרן ברק: אתה רוצה את כל הכסף, אחמד?

אחמד טיבי: אבל יש מצוקה ברשויות הערביות.

קרן ברק: גם אצלנו יש מצוקה, גם ברשויות לא הערביות.

אחמד טיבי: אני נתתי, כרשימה המשותפת, 90 מיליון שקלים.

עודד פורר: חבר הכנסת טיבי, תודה.

ניר ברקת: אני רוצה רגע להתייחס לגופו של עניין.

ניר ברקת: כאן נכנסת ערבות הדדית במדינת ישראל.

ניר ברקת: כולנו יודעים שלפי הנתונים הקיימים - - -

עודד פורר: חבר הכנסת אתי עטייה, תודה.

עודד פורר: טלפונים בחוץ.

ניר ברקת: כולנו יודעים שכ-25% מהעסקים נדחו על ידי הבנקים.

ניר ברקת: הם פצועים קשה.

ניר ברקת: הם צריכים להתחבר למכונת הנשמה.

ניר ברקת: ומי שצריך להתחבר למכונת הנשמה – לא מחכים.

ניר ברקת: אז זה מאוד נחמד שהאוצר נותן לנו כלים שאנחנו מסכימים, כל כלי הוא טוב.

ניר ברקת: כמעט כל כלי.

ניר ברקת: על פניו אי-אפשר להגיד לכאורה לא.

ניר ברקת: אבל עם כל הכבוד, כשנותנים כלים שלא פותרים את הבעיה ולא נותנים מכונת הנשמה לעסקים – אגב, בכל המגזרים, בכל הארץ, ללא קשר גדולים, קטנים, בינוניים – זה בלתי מתקבל על הדעת.

ניר ברקת: והרעיון – אני גם, אי-אפשר להגיד: לא.

ניר ברקת: המטרה של הרוויזיה שכזו היא לבוא ולהגיד: חברים, לפני שמשחררים את זה, תגידו לנו מה אתם עושים עם הפצועים הקשה; תבואו ותיתנו לנו דין וחשבון כאן, פה בחדר ועדת הכספים; תפסיקו לזלזל בנו; תבואו ותיתנו לנו דין וחשבון איך אתם מטפלים בפצועים הקשה.

ניר ברקת: ומחילה לכל החברים שמחכים לאישור, כל הפצועים קל ובינוני, אני יודע כמה הם צריכים את זה.

ניר ברקת: לא צריך להסביר לי.

ניר ברקת: אני רוצה שכולנו ביחד לא נצא מפה, נעכב את הדברים עד שנשמע מהאוצר איך אתם מטפלים בכל אלה שהבנקים לא נותנים להם אשראי.

ניר ברקת: והתמהיל חייב להיות תמהיל של חלק מזה חייב להיות ערבות מדינה וחלק חייב להיות מענקים.

קרן ברק: נכון.

קרן ברק: נכון.

ניר ברקת: מענקים זו לא מילה גסה.

ניר ברקת: ערבות מדינה, אשראי, זה הכול נופל על העסק.

קרן ברק: נכון.

ניר ברקת: הוא יצטרך להתמודד לבד בעתיד.

ניר ברקת: לקחת, להחזיר, להרוויח וכיוצא בזה.

ניר ברקת: הכול נופל עליו.

ניר ברקת: כשנותנים לעסק מענק, המדינה אומרת: אני שותפה איתך לכאב; אנחנו נעזור לך לעמוד על הרגליים.

ניר ברקת: זה ההבדל בין מענק לאשראי.

עודד פורר: אני אגלה לך סוד, ניר.

עודד פורר: המדינה שותפה של העסקים האלה מהרגע הראשון שהם קמו.

ניר ברקת: 50%.

עודד פורר: כל שקל שהם הרוויחו, המדינה שותפה בו.

מיכל שיר סגמן: אבל, אגב, זה אומר שגם המדינה תקבל בחזרה.

ניר ברקת: יותר מהר.

ניר ברקת: נכון.

מיכל שיר סגמן: אם המדינה היום תיתן את השקל, היא תקבל אותו בחזרה.

עודד פורר: על זה אין מחלוקת.

עודד פורר: חברים, אני רוצה להעמיד להצבעה דבר ראשון את הצעת האישור בדבר ערבות מדינה לתוכנית סיוע לביטוחי אשראי זמן קצר.

עודד פורר: זה לא נושא של קרן ההלוואות, זה נושא ביטוחי אשראי בנושא הייצוא.

עודד פורר: מי בעד?

קרן ברק: מה?

עודד פורר: ביטוחי אשראי.

עודד פורר: מי נגד?

עודד פורר: מי נמנע?

עודד פורר: אושרה.

עודד פורר: אין מתנגדים.

עודד פורר: אין נמנעים.

עודד פורר: הבקשה בדבר העמדת ערבות מדינה לתוכנית סיוע לביטוחי אשראי זמן קצר אושרה.

עודד פורר: אני רוצה להעמיד להצבעה את הצעת האישור בדבר העמדת סכום ערבות נוסף לקרן הסיוע הייעודית לעסקים - - -

אופיר סופר: שאלה, רגע, לפני שאתה מצביע.

אופיר סופר: לרוויזיה אין אפקט?

ניר ברקת: אתה יכול להצטרף.

עודד פורר: אין אפקט.

עודד פורר: רק אם לא תסיר אותה אתה, נהיה חייבים להצביע עליה.

עודד פורר: אם מי שלא יסיר, תצטרך להיות הצבעה.

אופיר סופר: לא הבנתי.

עודד פורר: הרצון שלי הוא שהחשב הכללי יבוא בדין ודברים גם איתכם וגם איתי סביב הבקשות שלנו פה.

אופיר סופר: אני רוצה לחזק את המהלך הזה, מה אני עושה?

עודד פורר: אני אומר שאתה יכול להצטרף לרוויזיה.

עודד פורר: אין בעיה.

עודד פורר: תהיה רוויזיה של כל הוועדה, מצידי.

עודד פורר: זה לא משנה.

מיכל שיר סגמן: יאללה, בוא.

עודד פורר: הצעת האישור בדבר העמדת סכום ערבות נוסף לקרן הסיוע הייעודית לעסקים בשל התפשטות נגיף הקורונה.

עודד פורר: מי בעד?

עודד פורר: מי נגד?

עודד פורר: מי נמנע?

עודד פורר: אושרה.

עודד פורר: אין מתנגדים.

עודד פורר: אין נמנעים.

עודד פורר: אני קובע כי הבקשה להעמדת סכום ערבות נוסף לקרן הסיוע הייעודית לעסקים בשל התפשטות נגיף הקורונה אושרה.

עודד פורר: אני מגיש רוויזיה.

ניר ברקת: רוויזיה.

קרן ברק: כולנו מצטרפים לרוויזיה.

אחמד טיבי: רוויזיה בשם הרשימה המשותפת.

עודד פורר: הרשימה המשותפת.

עודד פורר: חבר הכנסת ברקת.

עודד פורר: אחמד, אתה רוויזיה?

עודד פורר: רוויזיה של חבר הכנסת טיבי, חברת ניר ברקת וחבר הכנסת אופיר סופר, וחברת הכנסת מיכל שיר?

מיכל שיר סגמן: כן, כן.

מיכל שיר סגמן: בטח.

עודד פורר: את גם מגישה רוויזיה, אתי?

קטי קטרין שטרית: אולי תסבירו על מה הרוויזיה?

ניר ברקת: הרוויזיה באה ואומרת: עד שלא נותנים מענה לפצועים קשה, לאותם עסקים של 25%, שלא קיבלו מענה, אנחנו מעכבים את הבקשה להגדיל את הסכום.

ניר ברקת: אנחנו מעכבים את זה עד שלא ייתנו לנו הסבר איך נותנים מענה לפצועים הקשה שלא קיבלו אשראי.

עודד פורר: תודה.

עודד פורר: תודה, חברים.

עודד פורר: הישיבה נעולה.