הוועדה המיוחדת להיערכות מערכת החינוך והחינוך המיוחד, לרבות לשנת הלימודים הבאה, כנסת 23, פרוטוקול מספר 12, 2020-04-27 00:00

ניצן הורוביץ: בוקר טוב לכם.

ניצן הורוביץ: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הוועדה המיוחדת להיערכות מערכת החינוך בדיון מיוחד שיתנהל באופן בלתי שגרתי, לא כמו הדיונים שאנחנו מנהלים כאן עם נציגי משרד החינוך והמורים וההורים, אלא זה שאני מגדיר אותו יותר כדיון העשרה.

ניצן הורוביץ: רצינו לתת את הבמה המכובדת הזאת של הכנסת ושל ועדת החינוך לשורה של יזמים ישראלים, מומחים וגורמים אחרים, כמו שתשמעו בשעתיים הקרובות, שמתמחים בכל הנושא הזה של טכנולוגיה חינוכית, לימוד מקוון, לימוד מרחוק, הכול כדי לנצל את המשבר שאנחנו נמצאים בו עכשיו כדי להטמיע ולחדיר טכנולוגיות חדישות, גישה חדשה; להשתמש בסיטואציה הזאת שבה נכפתה על כל המערכת הלמידה הזאת מרחוק, כדי גם לצאת עם משהו לעתיד מבחינת קידום רעיונות חדשים ויזמות וחדשנות כאן בארץ.

ניצן הורוביץ: לכן יהיו לנו היום פחות ויכוחים ועניינים.

ניצן הורוביץ: גם הנציגים הקבועים שבדרך כלל מדברים כאן מהאוצר, ממשרד הבריאות, זה לא הכיוון היום אלא הבמה היא של אותם יזמים וחוקרים שישמיעו את דברם כאן לכנסת ולציבור שצופה בנו – אפשר להסתכל באתר הוועדה – ואנחנו גם נפיץ את הדברים לאחר מכן.

ניצן הורוביץ: לפני שמתחילים עם סיפור הלמידה המכוונת ונשמע פה את הרעיונות והיוזמות, הייתי רוצה לדבר על מה שהולך לקרות היום בממשלה.

ניצן הורוביץ: סוף-סוף יהיה היום דיון בממשלה בנושא החינוך.

ניצן הורוביץ: חבל מאוד שזה נעשה בצורה זו, כי שוב משאירים את הציבור באי-ודאות וערפל.

ניצן הורוביץ: לפי המסתמן, הממשלה צפויה לאמץ את המתווה, שגם המלצתי עליו כאן, זאת אומרת, של חזרה הדרגתית, קודם כל של הגנים והכיתות הנמוכות.

ניצן הורוביץ: בהזדמנות הזאת אני קורא לממשלה להעביר עוד היום – היות והיום יש דיון – עוד היום מה צפוי בשבוע הבא ביום ראשון, כי זה צפוי לקרות ביום ראשון, כדי שלא נגיע עוד פעם במוצאי שבת למצב שהיינו בו עם החנויות ועם העסקים בשבוע שעבר, עם החלטה שמתגלגלת עד שעה לפני הפתיחה המיועדת, אלא שכבר עכשיו ינצלו את הישיבה היום כדי לקבוע ולהבהיר ושיהיה לפחות – זה קצת פחות משבוע, יש גם חגים באמצע – אבל לפחות יהיו כמה ימים להיערכות סבירה, גם ההורים וגם המורים.

ניצן הורוביץ: אני מקווה שכך יקרה.

ניצן הורוביץ: בהמשך היום נהיה חכמים יותר.

ניצן הורוביץ: את הישיבה הבאה של ועדת החינוך ביום חמישי נקדיש באופן ספציפי לחזרה ללימודים שצפויה להיות, כאמור, באופן מדורג ביום ראשון הקרוב אחרי החג וסוף השבוע.

ניצן הורוביץ: אני מאחל לכולם בהצלחה ומקווה שזה ייעשה חלק, למרות שכבר אני שומע על הרבה בעיות.

ניצן הורוביץ: אבל אני מקווה שלפחות היום הממשלה תבהיר את העניין באופן ברור.

ניצן הורוביץ: ניגש לנושא שלנו היום שהוגדר כיוזמות ורעיונות ללימוד מקוון שונה.

ניצן הורוביץ: כבר הרבה שנים שבעולם יש דיסציפלינות מאוד מפותחות ללימוד מקוון ושימוש בטכנולוגיות באינטרנט, בכלים מחשבים ואחרים, תקשורת, כדי לעשות למידה מרחוק, קודם כל, במצבים נדרשים: במצבי חירום, במצבים שבהם תלמידים לא יכולים להגיע, חינוך למבוגרים, כל מיני סיטואציות של אנשים חולים.

ניצן הורוביץ: יש המון סיטואציות, בטח במדינת ישראל אנחנו רואים עכשיו, אבל גם במקרים אחרים לפעמים צריך, לא תמיד אפשר להגיע פיזית ולפעמים אפילו השימוש בכלים האלה כמו שתכף נראה ויהיו לנו דוגמאות ומצגות בדיון הזה, יכול להיות אפילו יותר יעיל ויותר נכון משיעור פרונטלי בכיתה, כפי שהיה נהוג מימים ימימה.

ניצן הורוביץ: ראשונת הדוברים תהיה שירה ליברטי שהיא חוקרת במכון ויצמן, יוזמת וחונכת הכיתה האינטרנטית הראשונה לבגרות בישראל.

ניצן הורוביץ: היא תיתן סקירה קצרה, תמציתית, על מה אנחנו הולכים לדבר היום.

ניצן הורוביץ: בבקשה, שירה, בוקר טוב לך.

ניצן הורוביץ: שלום, שלום.

שירה ליברטי: בוקר טוב.

שירה ליברטי: חקרתי 10 שנים במכון ויצמן אבל היום אני לא חוקרת במכון ויצמן.

שירה ליברטי: אני יזמית ועושה פרויקטים חינוכיים כמו רוב האנשים פה בקוביות.

שירה ליברטי: בעשור האחרון הקמתי את הכיתה האינטרנטית הראשונה בתולדות משרד החינוך, פעם ראשונה שזה קרה.

שירה ליברטי: חקרתי במכון ויצמן את הארכיטקטורה של ה-LMS, מהצד השני, עיצבתי והטמעתי ממישקים חדשים.

שירה ליברטי: הקשת הארוכה הזאת של ה-10 שנים של התעסקות עמוקה מאוד בלמידה מרחוק, הסתיימה בהקמת קמפוס במרכז אמריקה לנוודים דיגיטליים.

שירה ליברטי: מי שמכיר פה את הקונספט של נוודים דיגיטליים, אלה אנשים שעובדים ומקיים את כל החיים שלהם מתוך למידה מרחוק.

שירה ליברטי: כל האתגרים שאנחנו עובדים איתם היום, מניהול צוותים, דרך מציאת קהילות, דרך קישור קשרים, בא לידי ביטוי חי מאוד בתוך הקהילה הזאת.

שירה ליברטי: אני רוצה להתחיל בלהגיד המון תודה על ההזדמנות לדבר פה, גם על עצם הבמה המכובדת מאד הזאת.

שירה ליברטי: הרגע הזה הוא רגע אפי במערכת החינוך.

שירה ליברטי: כלומר, הוא רגע היסטורי בכל קנה מידה.

שירה ליברטי: להיות במליאה של הוועדה, תודה רבה.

שירה ליברטי: באופן כללי ובקצרה אני אגיד שלטכנולוגיה, באופן כללי, בהיסטוריה של מערכות חינוך בכל העולם, יש נטייה לכלוא אותה בקומה השנייה בחדר מחשבים עם מפתח שיש רק למורה למחשבים ולאב הבית ו"הם לא פה היום, אז אין מה לעשות".

שירה ליברטי: פתאום בבת אחת, בחודש אחד, אנחנו במצב שלכל המורים בישראל יש רעיון או ממש את ה-know how של איך לפתוח זום לכל ההורים, לכל התלמידים, וזה מקסים אותנו ואנחנו רוצים קדימה ורצים קדימה.

שירה ליברטי: אולי הדגש הכי גדול שאני יכול לתת לדיון הזה הוא באמת להעמיד את זה בפרופורציות.

שירה ליברטי: כלומר, הזום כמו המודל כמו הגוגל דרייב כמו כל פלטפורמה שאנחנו מתעסקים איתה, הוא כלי שמכיל למידה.

שירה ליברטי: אם בדיון הזה נשים את הלמידה בראש מעייננו ונתמקד בכל המידע שאנחנו קולטים היום בכל הפיצ'ים, בכל הדיבורים על מה הן הקהילות שאנחנו מתעסקים איתן, מה הצרכים הייחודיים שלהן ואיך עונים להן בעזרת כלים טכנולוגיים, יש לנו סיכוי לעשות משהו משמעותי מאוד.

שירה ליברטי: אם לא נחשוב מתוך המקום הייחודי הזה של קהילות ספציפיות, לומדים ספציפיים, כלים ספציפיים – אנחנו עושים תמיד את ה-mix and match ביניהם, אנחנו נסיים עם חיקוי קצת פחות כריזמטי מהמציאות כי אין בו את הממד הפיזי.

שירה ליברטי: ולממד הדיגיטלי יש המון מה לחגוג והמון מה להתפלש בו ולהציע אינטימיות וגישה שאין במרחב הפיזי.

שירה ליברטי: אם נחשוב מתוך הפרספקטיבה הזאת של הקהילות ושל הלומדים ושל הצרכים הספציפיים של הקהילה, יש לנו סיכוי לעשות משהו סופר משמעותי שדווקא מתוך המשבריות יכול להגיע למקום שאנחנו נותנים פה פוש רציני מאוד.

שירה ליברטי: ואם לא, אז סביר להניח שהוא יינטש בתור המשבר, וחבל, כי המון העבודה והמון משאבים מושקעים פה.

שירה ליברטי: זה בעיקר מה שיש לי להגיד באופן הכי יסודי, בגישה לעיצוב של פתרונות טכנולוגיים.

שירה ליברטי: מעבר לזה, מציעה שכולנו נהיה תלמידים טובים מאוד בישיבה הספציפית הזאת ונחשוב על הקהילות שאנו מכירים מקרוב – כולנו אנשי חינוך, כולנו יצירתיים מאוד בתחום של עיצוב חינוך דיגיטלי – נחשוב על הקהילות שאנחנו מכירים מקרוב, וכשדוברים אחרים מדברים, תיקחו את הקהילות האלה שאתם מכירים את הצרכים שלהן, ותחשבו איך הפרספקטיבה הזאת מתחברת אליהן.

שירה ליברטי: זה ברור שלא יהיה פתרון קסם.

שירה ליברטי: ואם אנחנו נתפתה לפתרון קסם, הוא יהיה, ככל הנראה, מאוד לא קסום בסופו של דבר.

שירה ליברטי: יהיה כאן מיש-מש של פתרונות שזה mix and match בין צרכים לקהילות ליכולות לתשתיות, ואז יש לנו סיכוי לעשות איזה אקו-סיסטם שהוא מגוון כמו כל אקו-סיסטם, ברגע שהוא מגוון, יש לו את היכולת להיות במצב של קיימות, להיות אמין.

שירה ליברטי: אינשאללה שזה יהיה מוצלח וטוב ומשמעותי.

ניצן הורוביץ: תודה.

ניצן הורוביץ: תודה לך.

ניצן הורוביץ: תישארי איתנו.

ניצן הורוביץ: אם תרצי להוסיף, אז בהחלט זה יהיה אפשרי.

ניצן הורוביץ: הדובר הבא הוא כפיר אדם שהוא יו"ר איגוד החברות לטכנולוגיה חינוכית בישראל, אני מניח שזה התואר המדויק.

ניצן הורוביץ: שלום, כפיר.

ניצן הורוביץ: בוקר טוב.

כפיר אדם: תודה רבה על ההזדמנות לבוא ולדבר.

כפיר אדם: אתם רואים את המסך שלי?

כפיר אדם: אנחנו מציגים פה יוזמה מעשית לגמרי ללימוד מקוון שונה.

כפיר אדם: האיגוד של חברות הטכנולוגיה החינוכית זו התארגנות של כל החברות הפרטיות שיש בארץ, חוץ ממט"ח שהיא גם גדולה וגם חל"צ ומשרד החינוך עובד איתה בצורה צמודה לגמרי.

כפיר אדם: מהחברות שיש להן אישורים של משרד החינוך, הרוב המוחלט אצלנו – יש 5 חברות קטנות שעוד לא הצטרפו, הן פשוט קטנות – אני מייצג פה את כל הפן העסקי הפרטי שמייצר טכנולוגיה דיגיטלית, שעובד עם משרד החינוך ויש לו אישורים.

כפיר אדם: הכול מתואם עם חומרי הלימוד.

כפיר אדם: הקמתי את האיגוד הזה באוגוסט 2019 כדי לשנות את המדיניות, בינתיים הגיעה הקורונה וטרפה הכול.

כפיר אדם: התבקשתי להציג דוגמה לאפליקציה אינטראקטיבית ואיך זה צריך לעבוד.

כפיר אדם: קודם אני אראה את הדוגמה ואחר כך אפרט בקצרה את ההצעה שלנו.

כפיר אדם: העיקרון של הלמידה מרחוק צריך להיות שהמורה נותן הקנייה קצרה, פתיחה או אולי אפילו זה בא בצורה דיגיטלית.

כפיר אדם: אחר כך התלמידים הולכים לתרגל, או לבד או בקבוצה.

כפיר אדם: והמורה, בשלב הזה, תומך בהם.

כפיר אדם: זה חייב להסתכם בבחינה, בבוחן.

כפיר אדם: למידה מרחוק היא לא חופשה ולא העברנו את הלמידה לאופציה.

כפיר אדם: הוא מקבל משימה – הוא צריך לעשות אותה, הוא צריך להיבחן, צריך לדעת שהוא יודע את החומר והמורה מקבל את המשוב באופן אוטומטי ואת התוצאות של המבחן.

כפיר אדם: ככה זה צריך לעבוד.

כפיר אדם: אז המורה שולט במצב, התלמיד לא עושה טובה שהוא לומד.

כפיר אדם: זה הופך את כל הקערה על פיה.

כפיר אדם: התלמיד מתחיל לרוץ אחרי הלמידה ולא עושה טובה שהוא מסתכל על הטלוויזיה או על המחשב.

כפיר אדם: כמה דגשים מניסיון, כי אנחנו עמוק בתוך זה.

כפיר אדם: המפגש הסינכרוני הוא קשה, צריך לעשות אותו קצר – הוא רק נועד לשמור את ה קשר ואת המסגרת עם המורה.

כפיר אדם: לא לנסות להפוך את הכול לכיתה חדשה בזום.

כפיר אדם: זה קשה מאוד.

כפיר אדם: רוב העבודה צריכה להיות אסינכרונית, שהתלמיד יעבוד לבד.

כפיר אדם: זה חייב להיות אינטראקטיבי וכיף.

כפיר אדם: האופציה של התלמיד לנטוש את הלמידה מרחוק היא עצומה.

כפיר אדם: יש לו מקרר, הוא מכבה את הטלוויזיה, הוא הולך הצידה.

כפיר אדם: אי-אפשר.

כפיר אדם: פה אין פשרות – זה חייב להיות כיף.

כפיר אדם: זה חייב להיות קצר.

כפיר אדם: הם צריכים דברים קצרים לתחושת הישג.

כפיר אדם: זה גם דור כזה שאין לו קשב.

כפיר אדם: הם לא יכולים להתרכז יותר מ-10 דקות 20 דקות.

כפיר אדם: וגם אם הוא עשה 20 דקות והצליח, אז בא לו לעשות עוד 20 דקות.

כפיר אדם: אבל אם עכשיו 50 דקות וכבר נמאס לו, איבדת אותו להמשך.

כפיר אדם: הנקודה הכי קריטית, כמה שזה הפוך לכל מה שאני הולך להציג כאן, זו השליטה של המורים בטכנולוגיה.

כפיר אדם: אם המורים לא שולטים בטכנולוגיה ולא מכירים את האפליקציות, אנחנו סתם מתאמצים.

כפיר אדם: בסוף, המורה הוא המלך, מי ששולט באירוע, וכל הגישה שלנו היא שאנחנו צריכים להכשיר את המורים ויש פה דרך לעשות, זה ברור.

כפיר אדם: לגבי ההדגמה.

כפיר אדם: החברה שלי עוסקת באנגלית מדוברת.

כפיר אדם: המיומנות של הדיבור באנגלית היא ממש לא שנויה במחלוקת, כולם רוצים את זה, זה נהדר.

כפיר אדם: אנחנו עושים את זה בבתי ספר כשעובדים עם מחשבים או יכולים לתת לתלמידים לעבוד עם טלפונים, דבר שבוודאות אי-אפשר להשיג בפגישה פרונטלית בין מורה ל-30 תלמידים, כי המורה שואל שאלה ותלמיד אחד יכול להרים את האצבע לענות.

כפיר אדם: מנתוני אמת, אני מוציא משעה אחת 450 דקות של תרגול בפועל של תלמידים.

כפיר אדם: זה נתון של ממוצע ארצי של בתי הספר שאני עובד איתם.

כפיר אדם: מורה יכול להיכנס לכיתה ולצאת אחרי 40 דקות.

כפיר אדם: אני מוציא עם אותם ילדים 450 דקות של תרגול בפועל.

כפיר אדם: צריך להבין, זה פי 18 ממה שהמורה יוציא מהם בכל תסריט אפשרי.

כפיר אדם: יש את הנקודה של העושר.

כפיר אדם: חייב להיות פה מדרג וצריך להיות הרבה עושר.

כפיר אדם: כאן אתם רואים בצילום מסך הדגמה קצרה: יש לנו מענה לכל שכבת גיל, לכל רמה.

כפיר אדם: כל ילד יכול להתחבר לפי הרמה שלו איפה שהוא צריך.

כפיר אדם: זה שהוא בכיתה ט', אם האנגלית שלו ברמה של כיתה ד', אין שום בעיה.

כפיר אדם: שילמד את כיתה ד' ואחרי זה את ה' ואחרי זה את ו' ויתקדם.

כפיר אדם: אבל הרעיון שהוא יושב בכיתה ט' והוא כבר מוגדר non reader כי הוא מנותק, זה לא דבר טוב.

כפיר אדם: אנחנו מתחילים בהדגמה שלי עם סרטון שקשור לנושא, להכניס אותם לאווירה, סרטון של דקה-שתיים ואז הם עוברים על אוצר המילים שיהיה בשיעור, לא יותר מ-8-7 מילים, זה מה שאפשר לתפוס בפעם אחת.

כפיר אדם: הם משחקים עם כרטיסיות בין שפת האם, עברית או ערבית, לאנגלית וחזרה עד שהם מרגישים שליטה.

כפיר אדם: אז יש להם משחק תחרותי בתוך הכיתה און-ליין מי עושה את הזמן הכי מהר בלחבר 5 זוגות.

כפיר אדם: זה הכול מובנה בתוכנות חיצוניות.

כפיר אדם: אז הם ניגשים לתרגול עם התוכנה, עם הליבה שאנחנו פיתחנו, שהיא של דיבור לתוך המחשב ולהתאמן בלדבר.

כפיר אדם: את זה אני אראה חי בתוכנה שלנו.

כפיר אדם: בהתחלה אומרים מילים ואחרי זה משפטים – אני אראה איך זה נראה כשאומרים משפט.

כפיר אדם: התלמיד שומע אנגלית, שמע את המשפט הזה ועכשיו הוא מנסה להגיד את זה.

כפיר אדם: הוא גם שמע את עצמו, שזה נותן לו משוב חוזר על עצמו, אבל הוא גם מקבל על-ידי אלגוריתמים משוב לאיכות ההגייה שלו.

כפיר אדם: במקרה הזה – אני מאוד מאומן והמערכת מותאמת אלי – קיבלתי ציון גבוה.

כפיר אדם: זה הרעיון.

כפיר אדם: הוא עובר לעוד משפט ועוד משפט וכן הלאה.

כפיר אדם: כשהוא מבצע, המערכת נותנת למורה בזמן אמת איזה אחוז מהמשימה הוא ביצע.

כפיר אדם: התלמיד הזה בדוגמה כאן הוא ב-29% ביצוע.

כפיר אדם: כשהוא גמר את השיעור, הוא הולך לבוחן הערכה של הידע.

כפיר אדם: זה לא חייב להיות ציון, גם נתנו אפשרות לתקן.

כפיר אדם: זה לא נגד התלמיד, אבל זה שם אותו במקום שהוא צריך לדעת את מה שהוא למד.

כפיר אדם: הבוחן הוא בוחן אמריקאי מעברית לאנגלית, מאנגלית לעברית.

כפיר אדם: יש את זה בשתי השפות, גם בערבית וגם בעברית, כמובן.

כפיר אדם: בסוף, המורה מקבל לוח בקרה ויודע מתי התלמיד נכנס למערכת – אלה נתוני אמת, אתם רואים כאן הקבצה א' וכן הלאה – המורה יודע בדיוק מתי התלמידים נכנסו.

כפיר אדם: התלמידה הזאת נכנסה ב-17.4, זו ב-19.4 וזה רק ב-2.4 וזה לא טוב.

כפיר אדם: המורה יכולה להתקשר ולהגיד: למה אתה לא מתרגל?

כפיר אדם: יש, כמובן, ברמת ציון לכל שיעור.

כפיר אדם: את הציונים כאן, אתם רואים, לקחתי מתלמידה טובה.

כפיר אדם: רואים למטה אילו שיעורים היא לא עשתה.

כפיר אדם: עד כאן ההדגמה האינטראקטיבית ואיך זה עובד.

כפיר אדם: זה מאוד אינטראקטיבי, מאוד קליל.

כפיר אדם: התלמידים מתחברים לזה, רצים עם זה.

כפיר אדם: זה ממש לא בעיה.

כפיר אדם: מבחינת ההצעה של האיגוד שלנו, קבוצת החברות הזאת, היא שנקבל תקציב ונפתח את כל התכנים של כל החברות, בלי שום מגבלות, לכל תלמידי ישראל עד תחילת השנה באה.

כפיר אדם: הרעיון פה הוא לא להתחיל עכשיו כמו שזה עובד כרגע עם משרד החינוך שיש התחשבנויות ויש מנגנונים מסובכים.

כפיר אדם: כולם פותחים הכול.

דעת עצום: הדבר הכי חשוב שיש כאן הוא שזה ילווה בהדרכה של המורים בוובינרים ויכין את כל המערכת לקראת השנה הבאה.

דעת עצום: בשנה הבאה, לא צריך להיות נביא, אין חיסון כרגע, זה ייקח כ-12 חודש ומערכת החינוך, גם אם זה יהיה באזורים מסוימים ובבתי ספר מסוימים, יהיו אזורים שייפתחו וייסגרו לפי התפרצויות נקודתיות, ותלמידים באיזה בית ספר, כמו שקרה עכשיו ביישובים מסוימים, יעברו לזה שחודש שלם הם נכנסים ללמידה מרחוק.

דעת עצום: צריך להתכונן לזה.

דעת עצום: לא יכול להיות שכל פעם יתחיל הבלגן הזה מחדש.

דעת עצום: זאת ההצעה שלנו.

דעת עצום: היא נותנת מענה לכל הבעיות שהיו עד עכשיו.

דעת עצום: חשוב לי להדגיש את זה: כל בעיה שהייתה עד עכשיו, נתנו לה מענה.

דעת עצום: זה כיף, יש מקום ללמידה דיפרנציאלית, אפשר להתאים אותה גם לתלמידים חלשים, התוכן עשיר – יש המון חברות, המון יישומים – זה תואם את תוכנית הלימודים.

דעת עצום: העבודה מהטלפונים פותרת את הבעיה שיש רק מחשב אחד בבית, יכולים לעבוד כי פתאום יש 4-3 מחשבים.

דעת עצום: כיסיתי את ייתר הדברים.

דעת עצום: אני מרגיש שהשתמשתי בקצת יותר זמן ממה שהוקצה לי.

ניצן הורוביץ: תודה כפיר אדם.

ניצן הורוביץ: יש לנו כמה חברי כנסת שביקשו רשות דיבור.

ניצן הורוביץ: חבר הכנסת מלכיאלי, אתה רוצה לדבר עכשיו?

ניצן הורוביץ: בבקשה, חבר הכנסת מלכיאלי.

מיכאל מלכיאלי: תודה, אדוני היושב-ראש, תודה רבה על הדיון, דיון חשוב מאוד.

מיכאל מלכיאלי: אין ספק שאף אחד לא יודע מתי יסתיים הסיפור של הקורונה.

מיכאל מלכיאלי: ברור לנו שהנושאים של המיזמים האלה, המקוונים, יש להם משמעות גדולה.

מיכאל מלכיאלי: אני רוצה את עזרתך ואת עזרת הוועדה בנושא חשוב.

מיכאל מלכיאלי: עברתי על כל המצגות כאן וגם הקשבתי קשב רב למה שנאמר.

מיכאל מלכיאלי: אני לא רוצה לקרוא לזה התעלמות, אבל בחברה החרדית שלא מורגלת בעבודה דרך האינטרנט, לא ראיתי אף תשובה.

מיכאל מלכיאלי: בתוך החברה הדתית והחרדית יש את החמ"ד, דתיים לאומיים ויש חרדים שיודעים לעבוד במצגות וגם דרך אינטרנט כשר.

מיכאל מלכיאלי: ישבו איתי מפרויקט מרכבה.

מיכאל מלכיאלי: התרשמתי מאוד, התפעלתי, יותר נכון, מתוכניות של לימוד גמרא.

מיכאל מלכיאלי: לימוד גמרא שזה דבר קשה, זה בארמית.

מיכאל מלכיאלי: לימוד דרך מצגות צבעוניות כמו שראינו קודם.

מיכאל מלכיאלי: הם פנו מספר פעמים למשרד החינוך.

מיכאל מלכיאלי: זו חברה אמריקאית מביאה הרבה כסף מעצמה כדי להיכנס למשרד החינוך במעט מאוד כסף, אבל משרד החינוך לא מגיב.

מיכאל מלכיאלי: אם יש עוד חברות שיש להן תוכניות ללמד ילדים דתיים וחרדים גמרא, משנה, תנ"ך דרך לימוד מקוון, אני חושב שזו הצלה, דבר שיכול להביא ברכה.

מיכאל מלכיאלי: משרד החינוך לא מקדם את זה.

מיכאל מלכיאלי: הוועדה, בהחלטות שלה, צריכה וכדאי שתקבל החלטה ואתה תוביל את זה מול משרד החינוך, אדוני היושב-ראש, לתת מענה גם לחברה הדתית והחרדית, כי יש חברות שמוכנות במחיר זעום מאוד לתת להם את הלימודים האלה.

ניצן הורוביץ: תודה לחבר הכנסת מלכיאלי.

ניצן הורוביץ: בדיון היום ישתתף המשנה למנכ"ל מרכבה, חיים דוד.

ניצן הורוביץ: עוד מעט הוא יציג.

ניצן הורוביץ: וגם בשבוע הבא נקיים פה דיון מיוחד על המגזר החרדי בתקופת הקורונה עם התייחסות ספציפית לבעיות של למידה מרחוק במשפחות חרדיות עם כל המורכבות.

ניצן הורוביץ: יהיה דיון ספציפי על זה בשבוע הבא.

עומר ינקלביץ': קודם כל, יישר כוח, אדוני היושב-ראש, על הדיון הזה.

עומר ינקלביץ': הוא דיון חשוב.

עומר ינקלביץ': שמעתי על פרויקט שנקרא "פרויקט תמיד" – מסמנים לי שידברו עליו.

עומר ינקלביץ': אני רוצה לומר מראש שיש חוסר מאוד גדול במחשבים.

עומר ינקלביץ': יש פה ילדים מדהימים שמוכנים להתנדב, לתרום מזמנם – הם תכף ידברו – ולתרום מחשבים.

עומר ינקלביץ': ההצעה שלי אומרת שאם אדוני יוכל להוריד בקשה, גם לרשויות, גם לבתי הספר, גם למשרדי הממשלה, לתרום את המחשבים האלה לחבר'ה האלה.

עומר ינקלביץ': במהלך ארבע השנים האחרונות שמעתי שמעל 7,000 מחשבים לקחו והרכיבו חלק מפה וחלק משם ויצרו מחשבים.

עומר ינקלביץ': אני חושבת שזה מדהים.

עומר ינקלביץ': שאפו גדול לחבר'ה האלה.

עומר ינקלביץ': ילדים בני 14,13 עד 17.

עומר ינקלביץ': בני נוער שמבחינתי הם מלח הארץ.

עומר ינקלביץ': אנחנו צריכים לעשות כל מאמץ עם הוועדה של האוצר ולראות איך מצליחים לגרום למשרדי הממשלה לתרום להם מחשבים בכל דרך כדי לסייע להם.

עומר ינקלביץ': תודה רבה.

ניצן הורוביץ: אחד מהחבר'ה האלה, בחור בשם נתן גולדפרב, יספר פה.

ניצן הורוביץ: הם גם מתקנים את המחשבים.

ניצן הורוביץ: מתקנים אותם ואז נותנים.

ניצן הורוביץ: באמת יפה מאוד.

ניצן הורוביץ: תודה.

אלון שוסטר: אני מברך, כמובן, על הדיון ועל האווירה.

אלון שוסטר: נקודה אחת שצריך לשים לב אליה היא שאת כל הדברים היפים אפשר לבצע במקום שתשתית קיימת.

אלון שוסטר: אני חושש שמה שראינו בחודש וחצי האחרון, שעלול בממדים מסוימים להימשך, יגביר את הפערים בין אוכלוסיות שונות.

אלון שוסטר: הוזכרה האוכלוסייה החרדית.

אלון שוסטר: אני רוצה להזכיר את האוכלוסייה הבדואית בפזורה שנמצאת בחוסר גדול של תשתיות wifi ואחרות.

אלון שוסטר: וישנה אוכלוסייה חסרת אמצעים.

אלון שוסטר: האינטואיציה של משרד החינוך שלא להשתמש באותם מחשבים בבתי ספר, הדליקה לי סימן שאלה, לא הבנתי את העניין.

אלון שוסטר: כמובן שכל הנשוא הזה חייב להיכנס לביצוע להשלמת פערים.

אלון שוסטר: הערה שנייה, הפילוג או הפיזור בין הטכנולוגיה לבין שאלות נפשיות, פסיכולוגיות.

אלון שוסטר: אני מבקש להדגיש את העובדה שתפקיד המורה, המחנך, דווקא בזמן שהוא לא נמצא בקרבה פיזית, חייב להיות באינטראקציה עם הילדים ולבדוק כל הזמן, קדימה ואחורה, איך הטכנולוגיה משפרת את החִבְרוּת של הילדים, איך היא משפרת את הניסיון לראות איפה נמצאים החלשים והמתקשים יותר.

אלון שוסטר: אין ספק שאנחנו זקוקים לטכנולוגיה הזאת – בזאת אני מסיים – לאו דווקא ללמידה מרחוק.

אלון שוסטר: טכנולוגיות נכונות, אמצעים שמעוררים סקרנות, עניין ומותאמים יחידנית לכל אחד מהתלמידים, הם טובים גם כאשר נמצאים בתוך שטח בית הספר.

ניצן הורוביץ: תודה, אלון.

ניצן הורוביץ: ירון אדל, פרויקט חממה – פיתוח למידה עצמית.

ניצן הורוביץ: בוקר טוב ירון, שלום.

ירון אדל: בוקר אור.

ירון אדל: תודה על ההזדמנות להציג את מה שאנחנו עושים.

ירון אדל: אני המאפשר הכללי של פרויקט החממה.

ירון אדל: כדי להציג את הנחות היסוד של הפרויקט של הפרויקט שלנו, אני רוצה להזמין את השותף שלי גל פרדו מצוות המטה, להציג.

גל פרדו: אני בן 14.

גל פרדו: אני גר ולומד באורנית.

גל פרדו: במשך 8 שנים מה שבית הספר נתן לי זה סיבות להתאכזב.

גל פרדו: להתאכזב מהעולם שלי, מעולם שבו אני חי.

גל פרדו: בית הספר לא סיפק אותי, הוא תסכל אותי.

גל פרדו: הוא לא פיתח אצלי את היצירתיות, הוא לא לימד אותי לחשוב.

גל פרדו: הייתי צריך לפתח את עצמי בכוחות עצמי במשך שנים כי בית הספר פשוט לא נתן לי את זה.

גל פרדו: הוא מנע ממני לממש את עצמי.

גל פרדו: הוא לא נתן לי את האפשרויות שצריך ילד צעיר שהסקרנות והרצון ללמוד, לחקור, לשאול, להבין, ליצור ובעיקר ליהנות, זורמים לו בדם.

גל פרדו: אז הגעתי לחממה וראיתי את ההפך הגמור מזה.

גל פרדו: שם מאפשרים לי לפתח סקרנות, ליצור דרך דברים שמעניינים אותי, לממש את עצמי, את היצירתיות שלי.

גל פרדו: היא עודדה אצלי את העצמאות.

גל פרדו: ותכל'ס, פיתחה אצלי שוב את הרצון ללמוד, לחקור, לשאול, לדבר, להכיר, להבין, ליצור ואפשרה לי ליהנות מלמידה.

גל פרדו: היא העתיד.

גל פרדו: מה אני עושה בחממה?

גל פרדו: הכול התחיל לפני חודש וחצי בפוסט בפייסבוק.

גל פרדו: הגבתי והצטרפתי לקהילה.

גל פרדו: בשני - - - תכננתי ובניתי, ביחד עם הקהילה, את החממה.

גל פרדו: משם המשכתי והיום אני בצוות המטה, קודם כל, בתור תלמיד שמאס במערכת.

גל פרדו: חוץ מזה, אני עושה מה שכל חבר צוות אחר עושה.

גל פרדו: נכנסתי לצוות פדגוגיה, כרגע אני עובד על תהליכי משחוק – גיימיפיקציה – לחממה, על מישוב והערכה ותכל'ס, אני יכול לעשות שם כל מה שצריך.

גל פרדו: החממה היא מה שבית הספר לא הצליח לפענח, אז אתם צריכים לקחת את ההזדמנות הזאת בשתי ידיים עכשיו כי זו הזדמנות שלא תחזור.

גל פרדו: זו הזדמנות שתחזיר לתלמידים שלכם את שמחת החיים והאנושיות.

ניצן הורוביץ: קניתי, קניתי.

ניצן הורוביץ: הוא מכר לי – קניתי.

עומר ינקלביץ': הוא אמר שיש לך איש שיווק מצוין.

ירון אדל: הוא שותף עמוק בתוך העשייה, הוא מדבר ממש מדם ליבו.

ירון אדל: ותחושת הדחיפות היא תחושת דחיפות שכולנו חווים היום בקורונה.

ירון אדל: אנחנו מרגישים איך הלמידה מרחוק מייצרת חיכוכים וחוסר קוהרנטיות בתפיסה החינוכית.

ירון אדל: פרויקט החממה נולד בזמן הקורונה.

ירון אדל: הוא בן חודש וחצי.

ירון אדל: השאיפה שלו היא להגדיר מחדש את החינוך.

ירון אדל: הנקודה הבסיסית או הנחת היסוד המרכזית שבה אנחנו עובדים היא שמערכת החינוך עובדת על הקנייה של יידע וזו הפונקציה המרכזית של מערכת החינוך.

ירון אדל: אנחנו טוענים שהקניית יידע כפונקציה מרכזית היא לא אפקטיבית.

ירון אדל: אנחנו טוענים שצריך לבנות מוטיבציה פנימית ללמידה כדי שללומד תהיה יכולת עצמית להתקדם בחיים.

ירון אדל: את זה אפשר לייצר רק על-ידי סקרנות.

ירון אדל: זאת הנקודה המרכזית שאנחנו רוצים להציע לכם.

ירון אדל: פרויקט החממה הוא פלטפורמה אינטרנטית שהשאיפה שלו היא לייצר מערכת הפעלה חינוכית חדשה בישראל.

ירון אדל: אני אגיד את זה שוב, מערכת הפעלה חינוכית חדשה בישראל שמבוססת על סקרנות ולא על יידע.

ירון אדל: אנחנו לא אומרים שלא צריך יידע, פשוט מה שחשוב זה המוטיבציה הפנימית של הלומד וככה אנחנו מצליחים לעורר את זה.

ירון אדל: איך זה עובד?

ירון אדל: אני אציג לכם את זה בכמה שקפים פשוטים.

ירון אדל: יש לנו לומד.

ירון אדל: אנחנו לא קוראים לילדים תלמידים, אנחנו קוראים להם לומדים כי הם יכולים להיות גם צעירים וגם מבוגרים.

ירון אדל: הדבר היחיד שמעסיק את הלומד בחממה זה פתרון של אתגר.

ירון אדל: אתגר הוא הדבר שמחליף ששיעורים.

ירון אדל: אצלנו אין שיעורי מתמטיקה, אנגלית, תנ"ך – אצלנו יש אתגרים.

ירון אדל: האתגרים האלה הם לא סתם אתגרים.

ירון אדל: זה לא "בוא נלמד 100 מילים באנגלית" אלא אתגרים של העולם האמיתי, המידי של אותו לומד.

ירון אדל: זה השכונה שלו, הקהילה שלו, המשפחה שלו, החברים שלו.

ירון אדל: אתגרים שממש משפיעים על הקהילה מסביב.

ירון אדל: כל הלמידה של הלומד מאורגנת מסביב לאתגר.

ירון אדל: האתגר הוא ההיגיון המניע של חממה.

ירון אדל: ביחד עם הלומד יש מנחה שהתפקיד שלו לעזור ללומד להשיג את אותו אתגר מבחינה מקצועית, להגדיר יותר נכון את המטרות, להבין את הכלים שעומדים לרשותו.

ירון אדל: המנחה יכול להיות תלמיד או מורה.

ירון אדל: אין הכרח שזה יהיה מישהו מבוגר.

ירון אדל: גל הוא דוגמה מצוינת למנחה אדיר שיש לנו והוא מוביל בעצמו צוות של הערכה ומשוב.

ירון אדל: תחשבו על זה רגע, ילד בן 14 מוביל צוות של הערכה ומשוב.

ירון אדל: אני די בטוח שאין את זה באף חברה טכנולוגית אחרת.

ירון אדל: אבל הפיצוח המרכזי שהצלחנו זה לייצר תפקיד חדש בבית הספר או בתוך החממה, והוא תפקיד המלווה.

ירון אדל: לקחנו את כל הפנטזיות של כול המורים לאורך כל השנים ומזגנו אותן לתוך תפקיד אחד.

ירון אדל: התפקיד היחיד של המלווה הוא לחנוך מבחינה אישית, רגשית, חברתית את הלומד.

ירון אדל: זהו כל תפקידו.

ירון אדל: הוא לא אחראי על הקניית יידע, הוא לא אחראי על לרשום חיסורים, הוא לא אחראי על לבדוק מבחנים.

ירון אדל: הוא אחראי נטן על העבודה עם הלומד, עם הצרכים האישיים שלו ועם תהליך ההתפתחות שלו.

ירון אדל: זה הפיצוח המשמעותי שהצלחנו.

ירון אדל: איך זה עובד ברמה הפרקטית?

ירון אדל: ממש עכשיו בימי קורונה יש לנו יותר מ-200 נרשמים וכבר 131 תלמידים פעילים בתוך המערכת.

ירון אדל: לומד נרשם לחממה, מגיע למסך הזה בו הוא יכול לבחור לאתגר שאנחנו קוראים אתגר אוריינטציה – זה אתגר שעוזר ללמוד את כללי המשחק של החממה.

ירון אדל: בתוך האתגר יש את הפירוט של האתגר, מה המטרות, מה רוצים להשיג, מהן דרכי התקשורת ובעיקר ומי משתתף באתגר כי יש הרבה נקודות מוטיבציה אצל הלומד.

ירון אדל: זה יכול להיות הן מתחום העניין של האתגר עצמו או מהצוות שמייצרים אצלו מוטיבציה חברתית.

ירון אדל: יש לו"ז סינכורני ואסינכרוני.

ירון אדל: הלו"ז הסינכרוני הוא פשוט, זה בדרך כלל פגישה יומית של הצוות ביחד עם המנחה.

ירון אדל: פגישה של שעה-שעה וחצי שבה שמתכננים את היום.

ירון אדל: רוב העבודה היא אסינכרונית מסביב לאתגר עצמו.

ירון אדל: יש שני אנשים שעוברים על עיצוב, שני אנשים שמראיינים משתמשים וכדומה.

ירון אדל: בתצורה הזאת מארגנים להם לו"ז שהוא נובע מהמוטיבציה הפנימית ומההגדרה הפנימית של הצוות ושל הלומדים.

ירון אדל: בצור הזאת הוא מדבר לעולם שלהם.

ירון אדל: בסוף השבוע, בסוף תהליך העבודה על האתגר הם שמים את אתגר בתוך שוק רעיונות שבו הקהילה יכולה לתת משוב, יכולה לעזור לפתח כל אתגר ואתגר.

ירון אדל: בצורה הזאת אנחנו מייצרים תהליך חינוכי שלם שעל בסיסו אנחנו יכולים לבנות כמעט כל דבר.

ירון אדל: אנחנו קיימים חודש וחצי וזה ממש - - -

ניצן הורוביץ: באיזה אתגרים מדובר?

ניצן הורוביץ: מהו האתגר ומה התוצר?

ניצן הורוביץ: מה יוצא מזה בסוף?

ירון אדל: הפוקוס של האתגר הוא לפתור בעיה של העולם האמיתי.

ירון אדל: לדוגמה, יש אתר שהמחזור הראשון של החבר'ה מהחממה בנו.

ירון אדל: הוא אתר שהמטרה שלו לעזור לתלמידים להתמודד רגשית בתקופה של הקורונה.

ירון אדל: יש עכשיו אב טיפוס של האתר הזה והם מתחילים לראיין משתמשים.

ירון אדל: זה עלה מתוך הצוותים עצמם, הקושי הרגשי של ניהול הניתוק החברתי שיש, את חוסר הוודאות והפחד.

ירון אדל: הם התחילו עכשיו פיילוט שעוזר לחפש פתרונות עבור החברים שלהם.

ירון אדל: זה האופי של האתגרים.

ירון אדל: אלה אתגרים של העולם האמיתי.

ירון אדל: זה לא ללמוד 100 מילים באנגלית, כמו שאמרתי לפני כן.

ירון אדל: זה לפתור בעיה למישהו בעולם.

ירון אדל: התצורה הזו היא התצורה הכי טובה ללמוד.

אלון שוסטר: קודם כל, נפלא.

אלון שוסטר: אני שואל אותך האם התוצרים הם גם לא מובני או מונחי טכנולוגיה.

אלון שוסטר: זאת אומרת, האם בלמידה מרחוק ובאמצעים טכנולוגיים אפשר לעסוק בעולם הריאלי שמחוץ לעולם הווירטואלי.

ירון אדל: בוודאי.

ירון אדל: זה בדיוק מה שהם עושים.

ירון אדל: כרגע אנחנו נמצאים בתופה של בידוד חברתי, אז למעשה כל העבודה מתבצעת על בסיס כלים טכנולוגיים.

ירון אדל: הפדגוגיה שלנו עוברת עכשיו ממש התאמה למעבר לימי פגישה פיזית והתלמידים יוכלו לצאת ולייצר פתרונות אמיתיים בעולם.

ירון אדל: אני גם אגיש שהפתרונות הם לא רק טכנולוגיים כמו שהצגתי עכשיו, אנחנו רוצים לבנות תערוכה כדי לקדם מודעות לאיזשהו נושא שחשוב לנו.

ירון אדל: זה יכול להיות כל דבר שהם מרגישים בלב שהוא רלוונטי.

ניצן הורוביץ: תודה ירון.

ניצן הורוביץ: אתה רוצה להגיד משפט אחרון?

ירון אדל: בקצרה.

ירון אדל: אנחנו עובדים על חלופה לבגרות.

ירון אדל: אנחנו מבינים שבגרות זה מקום שמונע מהמערכת להשתנות.

ירון אדל: אנחנו בונים מנגנון שהיה רלוונטי מאוד לשוק ולעולם האמיתי.

ירון אדל: זה אחד.

ירון אדל: שתיים, צורת הלמידה שלנו גמישה מאוד.

ירון אדל: אנחנו מחלקים את הילדים לארבע קבוצות גיל ולא ל-12 קבוצות גיל מפני שזה מאוד משמעותי.

ירון אדל: אנחנו עובדים בלו"ז משעה 10:00 בבוקר עד 03:00 בלילה.

ירון אדל: אין לנו הגבלה של שעות כי יש אנשים שלומדים בצורה שונה ובדרכים שונות.

ירון אדל: בעיקר אני קורא לרשויות מקומיות ולחטיבות ביניים, אנחנו יכולים לעזור לכם מאוד ולהקל עליכם.

ירון אדל: כרגע, הפתרון שלנו מותאם לחטיבות ביניים שזה חטיבת הגיל שיש לה הכי פחות מענה כי בעצם מתרכזים ביסודי מצד אחד ובבגרויות בי"ב, מצד שני.

ירון אדל: אז אנחנו רוצים להציע למערכת עזרה.

ירון אדל: אנחנו ממש מודים לכם על ההזדמנות להציג את מה שאנחנו עושים.

ניצן הורוביץ: תודה רבה לך ולכל החברים.

ניצן הורוביץ: הדוברת הבאה היא ד"ר בת חן ויינה

ניצן הורוביץ: בר שהיא מנהלת תוכית מפרש שעוסקת בהצמחת יוזמות ויזמים בבית הספר.

ניצן הורוביץ: בת חן, בוקר טוב לך, מה שלומך?

חן ויינהבר: בוקר טוב.

חן ויינהבר: אני שמחה להיות כאן ושמחה לראות את כל האנשים שעוסקים בקידום מערכת החינוך, אתגר שרלוונטי לכולנו.

חן ויינהבר: אני רוצה להדגיש משהו שונה בסיפור המוצג כאן.

חן ויינהבר: הפוקוס לא צריך להיות דיגיטלי.

חן ויינהבר: העולם הדיגיטלי הוא רובד משמעותי מאוד בהתקדמות והתפתחות ושבירת מסגרות, אבל הוא רובד אחד בתוך כמה הנחות יסוד שצריכות להיבחן ולהשתנות במערכת החינוך בכלל.

חן ויינהבר: מחכות לשינוי כבר המון זמן, והקורונה היא תקופה נהדרת שיצרה את פוטנציאל השינוי הזה.

חן ויינהבר: עלו פה קודם כל מיני רעיונות, הנחות יסוד שלדעתי יש עליהן סימן שאלה גדול, האם כל למידה חייבת להסתיים במבחן?

חן ויינהבר: האם המורה צריך לשלוט בתהליכי למידה?

חן ויינהבר: אני חושבת שהפרויקט של ירון מדגים חשיבה כמעט הפוכה שמדברת על מצב שבו הלומד לוקח את האחריות על עצמו ומתקדם ותפתח ומבין שלמידה היא רכיב קריטי בחיים שלו.

חן ויינהבר: הסיטואציה הנוכחית מדגישה את הפער בין הניסיון להחזיר למידה שהייתה רלוונטית עשרות שנים אחורה ללמידה לא רלוונטית היום.

ניצן הורוביץ: אז אולי תספרי על התוכנית שלך.

חן ויינהבר: התוכנית שלנו היא של הרבה גופים כמונו.

חן ויינהבר: מפרש היא חממה ליזמות חינוכית שמאמינה בכוחם ויכולתם של אנשי מערכת החינוך לפתח פתרונות חדשנים בתוך בבתי הספר.

חן ויינהבר: השונות הגדולה מאוד, לא רק של העולם החרדי שעלה פה קודם כשאלה, גם בתוך כל אחד מהמגזרים יש שונות גדולה בין בתי הספק, בין סוגי אוכלוסייה, בין צרכים, בין הרכבי קבוצות מורים.

חן ויינהבר: הפרויקט שאנחנו מקדמים שנקרא "קורונה סטודיו" מסתכל על ההזדמנות האדירה שנוצרה בתקופת הקורונה לפתח אלטרנטיבות, להתאמן באלטרנטיבות ולהתנסות בהן ולהפוך אותן לחלק מכלי העבודה שנמצאים היום בידיהם של מורים ושל צוותי חינוך ושל מנהלים בארץ.

המסר המרכזי: השגרה אולי שרתה אפשרה להורים לצאת לעבודה, אבל לא פתרה או לא התקדמה באופן הרצוי.

המסר המרכזי: בואו ניקח את כל מה שקרה פה עכשיו, ננתח אותו בצורה מושכלת ונאמץ DNA חדש אל תוך מערכת החינוך.

המסר המרכזי: ה- DNAהחדש הזה צריך לכלול תשובות לשאלות שמונחות הרבה זמן לפתחנו: מי מלמד, מה מלמדים, איפה לומדים, איך לומדים.

המסר המרכזי: כל מיני שאלות שאם היינו שואלים מורים היום בישראל, הם מבינים שהתשובות מגוונות.

המסר המרכזי: לא בהכרח המורה מלמד, לא בהכרח הילד הוא זה שלומד לבד או שצריכים ללמד אותו.

המסר המרכזי: איפה ואיך ומתי – הם מאוד מגוונים.

המסר המרכזי: זו דוגמה לסט שאלות אחד.

המסר המרכזי: חילצנו מתוך סיפורי מקרה, מתוך כ-150 סיפורי מקרה ועוד עשרות מסמכים שהושקו על-ידי מגוון גופים, סיפורים מהשטח של דברים טובים שקרו.

המסר המרכזי: חילצנו 5 תימות שסביבן אנחנו רוצים לנתח את הפעילות החדשה שנוצרה לכל הסיפור של ההקשר הקהילתי, המקומי והשינויים הרלוונטיים לקהילות מסוימות ולקבוצות מסוימות.

המסר המרכזי: כל הסיפור המשפחתי, תפקיד הבית, ההורים, האחים, הסבים והסבתות בתהליכי הלמידה וההתפתחות השתנה, בואו לא נפספס את זה, בואו לא נחזור אחורה רק לאסיפת הורים פעמיים בשנה, ואפרופו טכנולוגיה, לתוכנות משוב שרק מדווחות להורים אם הילד הפריע בשיעור או בא או לא עם שעורי בית.

המסר המרכזי: בואו נחזור לתפקיד הורים ומשפחה ואחים שהוא אחר לגמרי וחדש בעקבות כל מה שחווינו.

המסר המרכזי: תהליכים רגשיים אישיים, שיחות רגשיות, תמיכה בין מורים, לא בהכרח מחנכים, אבל מגוון מורים מתוך בית הספר לתלמידים.

המסר המרכזי: לפעמים גם קבוצות הורים שיתקבצו בהנחיה ובהובלה של מחנך כדי לדבר על התקופה הזאת ועל איך מתמודדים עם הילדים בתקופות האלה.

המסר המרכזי: המקום והיכולת של תשתיות החינוך – אני בכוונה לא אומרת בית ספר – להוות מצע הרבה יותר רחב, הרבה יותר מגוון, הרבה יותר גמיש לצרכים שהם מזהים בשטח.

המסר המרכזי: זו הזדמנות נהדרת.

המסר המרכזי: מטרת התהליך שאנחנו עושים היא להוציא בזמן קצר יחסית ניתוח של מה שקרה בשטח לטובת אימוץ והעמקה והרחבה אחרי תקופת הקורונה.

המסר המרכזי: שתי זוויות, אחת היא זווית של מערכות החינוך עצמן בשטח לטובת אנשי החינוך, ללמוד זה מזה ולקחת את הרעיונות ולומר: בואו נעצור, בואו לא נמשיך בעוד מאותו דבר ונראה איך אנחנו משנים דברים.

המסר המרכזי: המטרה השנייה היא לטובת קובעי מדניות, אם רשויות, רשתות, משרד החינוך כמובן ששותף איתנו בתהליך, לראות מה כדאי או איך כדאי לקדם את השינויים האלה באופן מעמיק.

המסר המרכזי: חשוב לי לומר שאנחנו מדברים על כלל מערכת החינוך וכלל המגזרים, ולא על קבוצות כאלה ואחרות ולא על – כמו שנהוג לקרוא – הקבוצות הפריבילגיות.

המסר המרכזי: אנחנו עובדים עם כל המגזרים בארץ עם כל שכבות הגיל, עם כל סוגי החינוך.

המסר המרכזי: יש חשיבות גדולה מאוד לקדם את כלל המערכת, לקחת את כולם ולצעוד קדימה, לא לוותר.

ניצן הורוביץ: תודה רבה לך שהיית איתנו.

ניצן הורוביץ: הדובר הבא הוא אבישי הראל שהוא חבר ועד מנהל של עמותת Tiktek שהיא רשת חברתית ללימודים שזו בעצם אפליקציה, אם אני מבין נכון.

ניצן הורוביץ: שלום לך, בוקר טוב.

אבישי הראל: שלום ובוקר טוב.

אבישי הראל: קודם כל, Tiktek.

אבישי הראל: לא לבלבל עם תיקתק הסוכריות ויש איזו אפליקציה ששייכת לחינוך שאני לא מכיר וטיקטוק שזה משחק חדש מהז'אנר של אינסטגרם.

אבישי הראל: אנחנו עמותה, אנחנו באים לעזור לתלמידים בחינוך.

אבישי הראל: אנחנו רשת חברתית לחינוך.

אבישי הראל: אנחנו פעילים קרוב לחמש שנים.

אבישי הראל: משתמשים ברשת כ-650 אלף תלמידים מחטיבות ביניים ותיכון.

אבישי הראל: הם משתתפים פעילים ברשת החברתית הזאת על בסיס חודשי.

אבישי הראל: זה משהו כמו 80-70 אחוז מאוכלוסיית התלמידים בגילים הרלוונטיים במדינת ישראל שנעזרים ב- Tiktek על בסיס יומי קבוע.

אבישי הראל: אנחנו פלטפורמה שעובדת רק בשפה העברית ותומכת ועוזרת לתלמידים רק בחומרי הלימוד של מערכת החינוך.

אבישי הראל: אם אנחנו מנפים החוצה את כל מי שלא נופל בתוך הקטגוריה הזאת, אז האחוז גבוה מ-90%.

אבישי הראל: ואם אני צריך לנסות לתאר במילה אחת את מה שאנחנו עושים, הייתי אומר שזה ויקיפדיה פלוס-פלוס-פלוס.

אבישי הראל: אני אגדים בקצרה.

אבישי הראל: הרעיון מאחורי Tiktek, כמו ויקיפדיה, לתת לתלמיד שמוצא את עצמו לבד מול משימות הלימודים, וזה לא משנה באיזו מערכת חינוך הוא לומד ואילו תכנים הוא לומד.

אבישי הראל: בסוף היום, בכל תהליך למידה יש תרגול והטמעה ולימוד עצמי, בין אם זה ציד בתקופת האבן שמתאמנים עם החנית לפגוע בסלע ובין אם זה דברים יותר מתקדמים, בסוף צריך להתאמן.

אבישי הראל: בשעות האלה התלמיד נמצא בדרך כלל לבד עם עצמו, ברוב המקרים אין מי שיעזור לו בבית עם הצרכים שלו או מפאת חוסר ידע או מפאת זמינות.

אבישי הראל: כל מה שהוא צריך בשביל לקבל עזרה ב-Tiktek זה את הידיד הזה שנמצא לרוב התלמידים ברוב האוכלוסיות, לא צריך מחשב, לא צריך חדר שקט, לא צריך כלום – יש אפליקציה.

אבישי הראל: אם אני תלמיד שצריך עזרה – אנחנו תומכים בכל מקצועות הלימוד – במתמטיקה וקיבלתי שיעורי בית באחד ממאות ספרי המתמטיקה שיש במערכת החינוך בארץ ונתקלתי בשאלה שאני צריך בה עזרה, השאלה הזאת נמצאת בעמוד מסוים ויש לה מספר בספר – אני פונה לקהילה ואני מבקש מהקהילה עזרה.

אבישי הראל: אז מכיוון שכבר שאלו את השאלה הזאת, מישהו פנה לקבלת עזרה לפניי, אז הקהילה מוכנה עם הסברים ואפילו יותר מאשר הסבר אחד.

אבישי הראל: איך נראה הסבר ב-Tiktek?

אבישי הראל: להסבר יש 3 רגליים.

אבישי הראל: קודם כל, תלמיד מקבל, במקרה הזה של מתמטיקה, פתרון לדוגמה: זאת הרמה הנדרשת על-ידי מערכת החינוך, תגיע לרמה הזאת, אתה עומד בדרישות.

אבישי הראל: דבר שני, בתוך כל הסבר כזה – הרי אני תלמיד מתקשה, פניתי לעזרה כי אני לא יודע איך להתמודד עם זה – אז יהיו משולבים הסברים למה בחרתי לעשות ככה, למה עשיתי כך ולא אחרת.

אבישי הראל: ובסוף, מתחת לכל שאלה מכל ספר בכל אחד ממקצועות הלימוד, יש מיני פורום רק על השאלה הזאת.

אבישי הראל: הכול, כמובן,Crowdsourcing – הקהילה עוזרת לתלמיד.

אבישי הראל: מי זו הקהילה?

אבישי הראל: קולגות תלמידים, הרבה מאוד מורים פעילים בתוך המערכת, אנשי אקדמיה פעילים מאוד, אנשי הייטק פעילים מאוד והכי מיוחדים, אוכלוסיית הפנסיונרים.

אבישי הראל: במדינת ישראל, באחוזים הולכים וגדלים, אנשים שעברו את גיל 65, 67 – חלקנו מתקרבים לזה – המוח עוד צלול לגמרי, זמן פנוי יש בשפע.

אבישי הראל: לוח הבקשות לעזרה של תלמידים פתוח בכל עת.

אבישי הראל: הם ימצאו פניות של תלמידים - - -

ניצן הורוביץ: תקריא לנו כמה שאלות לדוגמה שתלמידים כתבו ב- Tiktek, שביקשו עזרה.

אבישי הראל: זה לוח הכוכבים שלנו.

אבישי הראל: אלה פתרונות של תלמידים שנבחרו כפתרונות מצטיינים.

אבישי הראל: תודה רבה שאתה נותן לי להשוויץ בשם תלמידי ישראל.

אבישי הראל: אתם רואים שיש כאן הסבר באזרחות מהספר אזרחות במדינת ישראל, עמוד 143, שאלה 2.

ניצן הורוביץ: מה הייתה השאלה?

אבישי הראל: זכויות היסוד של האדם, זכויות טבעיות.

אבישי הראל: התשובה היא נכון ויש הסברים למה זה נכון.

אבישי הראל: ב' זה לא נכון ויש הסברים למה.

אבישי הראל: זאת, כנראה, תלמידה שנקראת נעמה.

אבישי הראל: אפשר לראות שהיא כבר העלתה 1,312 הסברים לתלמידים.

אבישי הראל: זאת רשת חברתית.

אבישי הראל: יחידת עזרה כזאת, כל אחת מ-1,312 התשובות יכולות להגיע ל-10 תלמידים, ל-100 תלמידים ול-1,000 תלמידים שלומדים את החומר הזה.

אבישי הראל: זו רשת חברתית, היא פתוחה לכולם.

אבישי הראל: אם נעשה את המכפלה של 1,312 תשובות ל-1,000 תלמידים פר עזרה, אז הנה נעמה עזרה ל-1.3 מיליון תלמידים, נתנה להם מיני שיעור פרטי.

סונדוס סאלח: כל הכבוד על היוזמה.

סונדוס סאלח: איך אתם מפקחים על התכנים שמעלים תלמידים ואיך אתם בודקים שאין פה הטעייה לתלמידים אחרים ושהדברים כתובים נכון והחומר רלוונטי לשאלות.

סונדוס סאלח: איך אתם מפקחים על האפליקציה הזו?

אבישי הראל: בהקדמה אמרתי, ויקיפדיה פלוס-פלוס-פלוס – עכשיו אני אתחיל לתאר את הפלוסים.

אבישי הראל: הפלוס הראשון, כל חומר שמתפרסם, נבדק קודם.

אבישי הראל: יש לנו צוות תוכן שזה תפקידו, הוא מונה כ-14 איש עם תמיכה מבחוץ.

אבישי הראל: בכל רגע נתון יושבים שניים-שלושה על המערכת, כל דבר לפני שמתפרסם מנותר ומבוקר.

אבישי הראל: דבר שני, החומרים לא תמיד עולים כל-כך יפה ומסודר, אז הם דואגים שבסוף זה ייראה טוב.

אבישי הראל: דבר שלישי, זה חוכמת המונים.

אבישי הראל: מכיוון שהחומרים נחשפים לכל-כך הרבה תלמידים כל-כך מהר, ברגע שמשהו קצת הולך הצידה, קצת לא מדויק – תלמידים אין להם אלוהים במובן החיובי, במובן הטוב, כמו בגדי המלך החדשים, מה שהוא לא טוב, הם אומרים את זה ישר.

אבישי הראל: במערכת הזו הם גם אנונימיים.

אבישי הראל: אף אחד לא יודע שקוראים לי אבישי הראל.

אבישי הראל: אתם רואים, קוראים טסטר 1 במערכת הזאת.

אבישי הראל: אז אני חופשי להתבטא על מה שאני רוצה, איך שאני רוצה.

ניצן הורוביץ: עוד משהו שלא אמרת?

ניצן הורוביץ: יש לך משפט לסיכום?

אבישי הראל: היוזמה הזו נולדה כיוזמה של כמה ותיקי הייטק שראו איך התלמידים שלהם מתמודדים עם האתגרים של מערכת החינוך ביום-יום ואמרו: בואו נעזור להם לעשות את זה יותר טוב.

אבישי הראל: הכוונה הייתה לעזור להם ולסביבתם הקרובה, וזה צמח מכמה מאות לכמה לאלפים, לכמה עשרות אלפים והיום זה 90% מתלמידי ישראל.

אבישי הראל: זה הפך למפלצת.

אבישי הראל: אנחנו עמותה, אנחנו לא עסק, הכול בחינם, לא עולה לתלמידים שום דבר להיכנס ולקבל עזרה ואין פרסומות, כמו שאתם רואים.

אבישי הראל: בעידן הקורונה קרו לנו שני דברים: אחד, היקף השימוש, לא מבחינת כמות התלמידים אלא מבחינת הצורך שלהם בעזרה עלה פלאים.

אבישי הראל: אתם רואים כאן, זו דוגמה, כשתלמיד מבקש עזרה, בדרך כלל הוא צריך להסביר מה בדיוק הוא לא הבין – אני רוצה להביא אתכם למשפט האחרון – "כי לא לימדו את זה כמעט", אין מה לעשות, בהקשר של הוועדה הזאת, לימוד מרחוק אין לו את האפקטיביות של תלמיד שיושב 8 שעות בכיתת לימוד מבחינת ההוראה והתרגול והלימוד, ותלמידים זקוקים להרבה יותר עזרה.

אבישי הראל: מבחינת היקפי השימוש בחודש וחצי האחרונים, אצלנו הם קפצו ביותר מ-60%.

אבישי הראל: זה הורג אותנו מבחינת היקף ואני לא רואה לזה פתרון מידי.

אבישי הראל: אם יורשה לי, הסיבה העיקרית שאני נמצא כאן מעבר לכיף של לראות דברים חדשים ולשתף אתכם, היא שאנחנו בסיטואציה בה אנחנו צריכים שעוד גוף יכנס מתחת לאלונקה.

אבישי הראל: זה עולה כסף, ברז התרומות נסגר ואנחנו צריכים עזרה.

ניצן הורוביץ: תודה רבה.

ניצן הורוביץ: יישר כוח.

ניצן הורוביץ: לא הכרתי את זה, לא היה לי מושג.

ניצן הורוביץ: Tiktek, הנה למדתי משהו.

ניצן הורוביץ: תודה לך ויפה שהייתם איתנו.

ניצן הורוביץ: עכשיו רשות הדיבור לרועי דויטש שהוא מנכ"ל של חברה שנקראת Jolt.

ניצן הורוביץ: רועי, אתה תספר בדיוק מה זה Jolt ואיך אתם מתחברים לדיון שלנו היום.

רועי דויטש: בשמחה.

רועי דויטש: שלום לכולם.

רועי דויטש: אני מנכ"ל ומייסד שותף ב-Jolt.

רועי דויטש: למי שלא מכיר, Jolt זה סטרטאפ בן כ-5 שנים.

רועי דויטש: התחלנו בפאלו אלטו בקליפורניה.

רועי דויטש: ב-5 השנים האחרונות השקענו מעל 50 מיליון שקלים בפיתוח הלמידה מרחוק.

רועי דויטש: הגעתי לפגישה במטרה לבדוק אפשרויות לסייע.

רועי דויטש: אני רוצה לחדד – אנחנו לא מחפשים שום סוג של שיתוף פעולה עם המדינה כרגע ולא מחפשים משאבים, אבל ברצוננו להיכנס מתחת לאלונקה בשל העובדה שאין הרבה גופים בישראל שהשקיעו את המאמץ והכסף שאנחנו השקענו בלפצח בדיוק את הבעיה שמנסים לפתור כרגע.

רועי דויטש: אם המידע שאני אשתף יעזור באיזושהי צורה או יפתח מחשבה באיזושהי צורה, אני אשמח מאוד וכמובן שנשמח לסייע לגופים הממשלתיים שיחפצו בכך ואפילו פרו בונו, רק בעצה ובמידע הרב שאספנו וחקרנו במשך השנים.

רועי דויטש: ניגע דווקא בנושא ההשכלה הגבוהה שהוא הנושא שבו אנחנו עוסקים, אבל למידה מרחוק היא למידה מרחוק, אז אני בטוח שיהיו דברים שאפשר לקחת מזה.

רועי דויטש: בראש ובראשונה גייסנו עד היום 23 מיליון דולר כדי לפתור את בעיית ההשכלה הגבוהה והלמידה האפקטיבית, שבמקרה שלנו היא נעשית מרחוק.

רועי דויטש: יש לנו קמפוסים בישראל, באנגליה.

רועי דויטש: כל השיעורים שלנו מועברים על-ידי מרצים מרוחקים מכל העולם כך שכל התוכן שלנו הוא, באופן אגנוסטי, גם מהקמפוסים וגם בלמידה מרחוק מהבית.

רועי דויטש: הדבר המרכזי והמעניין הוא שהבעיה הזאת הייתה קיימת גם קודם, פשוט עכשיו היא מאוד בולטת.

רועי דויטש: אנחנו אומרים את זה כבר 5 שנים, יש בועת השכלה גבוהה, יש סיכוי שבדיוק עכשיו היא התפוצצה, אבל זה שוק שהיה באיחור ובפיגור למהפכה הדיגיטלית לפני הקורונה.

רועי דויטש: שוק של 2.5 טריליון דולר, ש-79% הבוגרים שלו אומרים שהוא לא עובד.

רועי דויטש: אנחנו יודעים שהדור שנמצא כרגע במערכות ההשכלה הגבוהה ובוודאי הדור שיגיע אחריו, הם הדורות בעלי האמון הנמוך ביותר בממסד האקדמי אי-פעם.

רועי דויטש: לכן התמורות שייקרו עכשיו בממסד האקדמי הן תמורות שציפו להן מזה זמן רב בכל מקרה ואנחנו נראה עלייה מדהימה שלהם בשנים הקרובות.

ניצן הורוביץ: אתה רוצה להראות לנו משהו או שאתה משאיר את השקופית הזאת?

ניצן הורוביץ: היה שקף אחד וזהו.

ניצן הורוביץ: קדימה.

רועי דויטש: כאמור, זה לא עבד טוב גם קודם ועכשיו זה פשוט בולט מאוד.

רועי דויטש: בדיונים בתקשורת העולמית כרגע מדובר על מהפכה רבתי במערכת ההשכלה הגבוהה כולה.

רועי דויטש: מדברים בתקשורת העולמית על מצב שמערכת ההשכלה הגבוהה באנגליה תאבד קרוב ל-3 מיליארד דולר שלrevenue השנה.

רועי דויטש: אנחנו מדברים על מאות אלפי סטודנטים שלא יגיעו ללמוד.

רועי דויטש: הדיבור בתקשורת בארצות הברית ובקרוב, אני מאמין, יהיה גם בארץ, הוא על לדחות את שנת הלימודים הנוכחית עבור סטודנטים שזה דבר הגיוני.

רועי דויטש: מי שהבחירה נמצאת בידו, לאו דווקא יבחר לשלם את הסכום הגבוה שנדרש עבור השכלה גבוהה, עבור חווית לימודים שכרגע מוענקת על-ידי המוסדות להשכלה גבוהה.

רועי דויטש: זה דבר אחד להעביר את השיעורים כפי שהם בזום, וזה דבר אחר להציע מוצר שהוא רלוונטי למתן מענה למה שאנשים אכן מצפים לו מההשכלה הגבוהה.

רועי דויטש: האתגר בהשכלה באופן כללי והמעבר לדיגיטל היה ונשאר הקושי לייצר פתרון שהוא גם סְקָלַבִּילִי וגם אנגיג'ינג – סְקָלַבִּילִי, כלומר, ניתן להגדיל אותו לקהל מאוד רחב, במקרה הזה מגובה של ממשלה לכל הציבור.

רועי דויטש: אנגייג'ינג זה אומר חווית לימודים שבה אדם משתתף ובאמת לומד למידה אפקטיבית.

רועי דויטש: ראינו פתרונות כאלה בעולם.

רועי דויטש: כולנו מכירים את Coursera שהיא פתרון מאוד סקלבילי, מאוד רחב וכיף אבל עם רמת אנגייג'מנט, רמת השתתפות, נמוכה מאוד.

רועי דויטש: מדברים על אחוזי השלמה בודדים.

רועי דויטש: לעומת זאת, יש המון ארגונים שעושים למידה חדשנית מאוד אנגייג'ינג, מאוד השתתפותית.

רועי דויטש: חלק מהמיזמים שהוצגו פה עובדים בשיטות דומות.

רועי דויטש: קשה מאוד לעשות להם סקייל, בטח לרמה של מדינה, ולכן האתגר הזה הוא אתגר שיילך ויהיה משמעותי ביותר בשנה ובשנתיים הקרובות של איך מייצרים חווית לימודים סקלבילית מאוד ואנגייג'ינג, כלומר, משהו שיכול להיות זמין לחלק ענק באוכלוסייה וגם עדיין להיות מאוד השתתפותי ואפקטיבי.

רועי דויטש: זו הבעיה ש- Joltמנסה לפתור.

רועי דויטש: הדרך לפתור את זה היא הפורמט של Jolt שהתפרסם כבר בעולם.

רועי דויטש: הדרך שבה Jolt עובדת היא self-directed – כל אדם שלומד ב- Joltבוחר את השיעור הבא שהוא רוצה לבוא אליו.

רועי דויטש: בוחרים פר שיעור.

רועי דויטש: זה שינוי תפיסה פדגוגי ממצב שבו התוכנית היא מה שמשנה או הקורס הוא מה שמשנה למצב שבו השיעור הבודד חייב להיות אפקטיבי ואינטראקטיבי, אמרו את זה פה לפניי, אם השיעור הבודד הוא לא כיף ונכון ואפקטיבי מידית, יהיה קשה מאוד להתמיד בו לאורך זמן, בטח וירטואלית.

רועי דויטש: מגיעים לשיעור בכיתה פיזית או וירטואלית לפי בחירת התלמיד ולומדים בקבוצה קטנה של 14 לומדים עם מרצה ועוזר הוראה – דבר שהדיגיטל והטכנולוגיה מאפשרים לעשות בהיקף מאוד גדול: ללמד בקבוצות קטנות ואפקטיביות.

רועי דויטש: אצלנו צוברים נקודות לדיפלומות והשלמת שלבים בתוכניות.

רועי דויטש: זה אומר שאנשים שונים נמצאים בתוכניות לימודים שונות, אבל עדיין לומדים ביחד.

רועי דויטש: כלומר, שנינו נשב יחד באותו שיעור, אני לומד אותו כדי לסיים תעודה במינה לעסקים, ואתה לומד אותו כדי לסיים תעודה בשיווק דיגיטלי, לצורך העניין.

רועי דויטש: הדרך בה האפליקציה שלנו עובדת דומה מאד לאפליקציות של חדרי כושר, זה קליל מאוד ומאפשר לאנשים להירשם בקלות לשיעורים.

רועי דויטש: פיתוח נוסף שעשינו ב- Joltושיהיה רלוונטי מאוד גם להליך החזרה ההדרגתית לשגרה שצפוי בשנתיים הקרובות, זה פיתוה ה- Jolt boxשזה קופסת חומרה שאנחנו מתקינים בחדרים קטנים, חדרים של 14, 15 או 12 מושבים.

רועי דויטש: מגיעים אליו קבוצה של סטודנטים ולומדים יחד ממרצה מרוחק.

רועי דויטש: כלומר, זו למידה מרחוק בתוך כיתה שבה סטודנטים יושבים ביחד.

רועי דויטש: זה רלוונטי בגלל שהמודל הזה מאפשר לנו לייצר כיתות פיזיות של 14 לומדים עם מרצים מכל העולם, דבר שיהיה מותאם ונכון בהינתן שכל המגמות מראות שבשנתיים הקרובות לא נחזור במהרה לאודיטוריומים גדולים ולכיתות שיש בהן עשרות או מאות של סטודנטים, ולכן יידרשו פתרונות, ויש פתרונות, ללמידה בכיתות קטנות יותר.

רועי דויטש: אני לא אלאה אתכם, מי שמתעניין בפתרונות, מוזמן להתעניין נקודתית, אבל לצורך העניין הם הוכרו בכל העולם כאלטרנטיבה מודרנית להשכלה גבוהה.

רועי דויטש: ה- Joltמתועדת ומדווחת בתקשורת העולמית על בסיס שבועי.

רועי דויטש: רק בשבועות האחרונים היינו ב-Harvard Business Review, ב- Evening Standard ב- Business Insider, ב-Financial Times.

רועי דויטש: בישראל אתם בוודאי רואים אותנו התקשורת הישראלית מדי שבוע.

רועי דויטש: השורה התחתונה שאני רוצה שתיקחו מזה היא שאפשר לייצר תוצאות טובות יותר בפחות זמן באמצעות שיטת לימודים שונה.

רועי דויטש: כלומר, ההזדמנות פה, ואמרו לפני, זה ששינוי השיטה פה הוא הזדמנות אדירה וענקית לעשות תיקון שחיכו לו בלי קשר לקורונה, וזה לא משנה אם התיקן יהיה בפורמט של Jolt או לא.

רועי דויטש: הפורמט של Jolt בא לתתCase Study ודיברו איתי הרבה ארגונים חינוכיים שרוצים לקחת בהשראתנו את הפיינדינגס שלנו.

רועי דויטש: אבל השורה התחתונה היא שאני רוצה שתדעו שזה עובד.

רועי דויטש: ב-5 השנים האחרונות הכשרנו סטודנטים באנגליה, בארצות הברית ובישראל שהשתלבו בתעסוקה בחברות הפופולריות ביותר בעולם, באמזון, פייסבוק, מיקרוסופט; ובארץ בסימילר ווב, גט.

רועי דויטש: בעולם בלוריאל, EY וודאפון, ג'יפ, מקאן.

רועי דויטש: זה קורה על פורמט מבדר, קטן, סקסי במידה מסוימת.

רועי דויטש: כלומר, אין הכרח שלימודים יהיו מעייפים ומלאים ולא טובים.

רועי דויטש: זה הכרח שאנחנו נשענים עליו בגלל מערכת – כולנו מכירים את הקלישאה – שקיימת 100 שנה אותו דבר.

רועי דויטש: מאחורי הקלעים זה מתאפשר הודות לטכנולוגיה.

רועי דויטש: Jolt פיתחה והשקיעה מיליונים רבים של דולרים בפיתוח טכנולוגיות שמאפשרות לנו לעשות את זה בהיקף גדול מאוד.

רועי דויטש: יש לנו חדר בקרה ושליטה ששולט בכל השיעורים שלנו בכל העולם 24 שעות ועד למערכת אוטומטית שבוחרת אילו שיעורים להזמין ומתי בהיקף גדול מאוד ועד לרמה של מנגנון שלם של ווטינג, של תוכן אקדמי כדי שהתוכן יהיה תמיד הכי מדויק, הכי עדכני, הכי נכון.

רועי דויטש: כל זה מתכנס לחוויית לימודים פשוטה מאוד לשימוש עבור הסטודנט הבודד, שיש בה המון אלמנטים חברתיים, שבה הסטודנט בוחר איפה הוא יישב בכיתה או בחדר הווירטואלי, מייצר אינטראקציה עם הלומדים כבר באפליקציה, אוסף נקודות.

רועי דויטש: יש - - - חוויה של להירשם לסרט בקולנוע.

רועי דויטש: לכל שיעור יש רשימת המתנה ו-sold out.

רועי דויטש: כל זה יושב על דפוסי שימוש שהמילניאס מאוד בקיאים בהם ומביא אותם לעולמות החינוך.

רועי דויטש: לסיום, העניין שלדעתי הוא המעניין ביותר, המשוב.

רועי דויטש: אחת הבעיות במערכת החינוך היא שהחינוך לאורך זמן עובר אופטימיזציה שלילית, נהיה פחות ופחות טוב, והיכולת שלנו לתת משוב ולתקן אותו בהיקף גדול היא מוגבלת מאוד.

רועי דויטש: אוניברסיטאות שטובות בזה, מן הסתם, יותר מבתי ספר, עושות את זה פעם בסמסטר, וגם אז אם יש מרצה שהציון שלו נמוך יותר, זה לא עוזר הרבה.

רועי דויטש: אנחנו מודדים משוב באמצעות טכנולוגיה אחרי כל שיעור.

רועי דויטש: כל משתתף בכל שיעור חייב לתת משוב אחרי כל שיעור.

רועי דויטש: זה אומר ששיעור לא יכול להיות לא טוב יותר מפעם אחת.

רועי דויטש: זה פשוט לא יכול לקרות.

רועי דויטש: אנחנו מודדים ארבעה פרמטרים לפי מודל קירק פטריק, למי שמכיר.

רועי דויטש: יתרה מכך, מעבר לזה שאנחנו משפרים כל שיעור לפעם הבאה, אנחנו מראש יוצאים מנקודת הנחה אחרי 5 שנים של ניסוי וטעייה – ואני רוצה לתת את זה ככלי וכמתנה למי שנכנס עכשיו למסלול הזה של העברת אנשים ללימוד און ליין – זה לא עובד.

רועי דויטש: הבאנו מאות שלאנשים בכירים, חכמים, מפורסמים ללמד – אף אחד לא יודע ללמד און ליין.

רועי דויטש: זו מיומנות חדשה לגמרי, זה דורש אימון, זה דורש הכשרה.

רועי דויטש: זו הכשרה ש- Joltהיא לא הגוף היחיד בעולם שיודע לעשות אותה.

רועי דויטש: אנחנו עושים אותה בשבילנו.

רועי דויטש: אני ממליץ למי שעושה את זה לקחת ברצינות את המשימה הזאת.

רועי דויטש: כדי להיות מרצה ב- Joltאתה צריך לעבור הכשרה מקיפה מאוד עם מה שאנחנו קוראים לו טבילת אש, שזה אומר שאתה מעביר סשנים פעמיים ומקבל משוב מקהל חי.

רועי דויטש: זו חובה, כי זה אחרת זה סיוט לשבת בשיחת וידאו שבה המנחה לא יודע מה הוא עושה ואין לו את הכלים להפעיל את הקהל.

ניצן הורוביץ: אנחנו חייבים לסיים.

ניצן הורוביץ: משפט אחרון.

רועי דויטש: שני דברים.

רועי דויטש: אחד, זה מתכנס לזה שציון ההוראה הממוצע שלנו גבוה ב-34% במוסדות היוקרה בישראל וב-65% במכללות.

רועי דויטש: ממוצע ההוראה של Jolt בשנה וחצי האחרונות הוא 9.3 – כתבתי פה 9 כדי להיות סולידי – לעומת ציון ההוראה הממוצע שהוא 75 באוניברסיטה ו-5.5 במכללות.

רועי דויטש: את כל זה אנחנו עושים, שוב, הודות לדיגיטל ולטכנולוגיה במחיר שבהשוואה ל-MBA, שזה מה שאנחנו מלמדים, הוא נמוך פי כמה מהבין-תחומי ומהאוניברסיטאות.

ניצן הורוביץ: תודה.

ניצן הורוביץ: אני נאלץ לקטוע.

ניצן הורוביץ: תודה שהיית איתנו.

ניצן הורוביץ: יש לנו עוד כמה דוברים ואני רוצה להספיק לשמוע אותם כי היום קצר.

ניצן הורוביץ: תודה לרועי דויטש מ- Jolt.

ניצן הורוביץ: הדובר הבא הוא עופר לוי, מנכ"ל חברת גול שעוסקת בלימודים מכוונים לסטודנטים.

ניצן הורוביץ: זה דומה, אבל בטח שונה.

ניצן הורוביץ: שלום, עופר.

עופר לוי: שלום לכם, שלום לכולם.

עופר לוי: טוב לראות את כל מה שאתם עושים.

עופר לוי: תודה על ההזדמנות להציג ותודה לפרופ' גילה קורץ שהציגה והביאה אותנו לכאן.

עופר לוי: אני מנכ"ל משותף בחברת גול – גול, בשביל התרגול.

עופר לוי: גול היא חברת לימודים ותיקה בארץ שמשרתת הרבה מוסדות.

עופר לוי: גול פעילה משנת 2008.

עופר לוי: בשנה האחרונה, במיוחד עכשיו בתקופת הקורונה למדו אצלנו 68,000 תלמידי תיכון.

עופר לוי: 600 בתי ספר מקיימים איתנו שיתופי פעולה כאלה או אחרים, שזה כמעט יותר ממחצית מבתי הספר בארץ.

עופר לוי: במיוחד בתקופת הקורונה יש למעלה ממיליון צפיות בשיעורי הווידאו שלנו.

עופר לוי: גול זה אתר לימודים בווידאו.

עופר לוי: אתר לימודים מקוונים.

עופר לוי: הבנו שהעתיד הולך לשם כבר בשנת 2008.

עופר לוי: באופן אישי ראיתי בזה שליחות.

עופר לוי: יש לי שני תארים בכלכלה, אבל אחרי שעשיתי את שני התארים הבנתי שאני לא רוצה לעסוק בייעוד כלכלי, אני רוצה לעסוק בהוראה.

עופר לוי: אני עצמי בן בכור ממשפחת מצוקה של 6 ילדים.

עופר לוי: ראיתי בזה הזדמנות להביא השכלה לכל עם ישראל.

עופר לוי: יחד עם שותף גיא סלומון ומורה מצוין למתמטיקה שמנהל את התחום בשם יוחאי טויג, יצרנו תחום של לימודים מקוונים.

עופר לוי: המטרות של המיזם היו, קודם כל, לתת לסטודנטים ולתלמידי תיכון, אנחנו פעילים בשני העולמות, חווית לימודים מקיפה.

עופר לוי: לא יכול להישאר רק בכיתה, הבנו את זה מזמן.

עופר לוי: אדם צריך לבוא הביתה ושתהיה לו אפשרות לכל הלמידה גם בבית; לתמוך בצוות המורים.

עופר לוי: אתם תראו שגול תומך מאוד במערכת הלמידה ובמורים עצמם.

עופר לוי: עם הזמן התגלה שזה תומך מאוד באוכלוסיות חלשות, אנשים עם לקויות למידה, בעיות של קשב וריכוז, בעיות של שפה זרה – הם לא מבינים את מה שנאמר בכיתה בעברית, אז יש להם אפשרות לחזור על זה לאט; גיבוי לנוער שסובל ממחלות קשות, אנחנו תומכים בבני נוער בבתי חולים כבר המון שנים; תוכנית הילה שמיועדת לפנימיות של נוער בסיכון שאנחנו משרתים אותם ונותנים להם לימוד שהם לא יכולים לקבל במקומות אחרים; קהילות שונות שמקבלות מענה.

עופר לוי: מתוך 200 בתי ספר שממש רוכשים את השירות באופן ישיר, 20 מהם הם חרדים שלהם מצאנו פתרונות, חלקן דרך האינטרנט.

עופר לוי: למי שלא יכולים לעבוד עם אינטרנט מצאנו להם פתרון בלי אינטרנט.

עופר לוי: מענה לפריפריה ולתלמידים ערבים – זה לא בערבית עדיין, אבל בעצם זה שהם יכולים לשבת בבית ולחזור על החומר בעברית, עובד בשבילם.

ניצן הורוביץ: אתה יכול לתת לנו דוגמה, הדגמה קצרה של קטע קצר?

עופר לוי: בשמחה.

עופר לוי: איך נראה שיעור?

עופר לוי: הכול מאוד פשוט ומאוד ברור.

עופר לוי: הנה דוגמה לשיעור על פירמידה.

עופר לוי: ככה התלמיד יכול לרוץ קדימה.

ניצן הורוביץ: זו בעצם הרצאה מוקלטת במחשב.

ניצן הורוביץ: זה לא אינטראקטיבי.

עופר לוי: זה לא אינטראקטיבי.

עופר לוי: מצאנו שבסופו של דבר, לקטע של העברת החומר, כל מה שאנחנו צריכים זה להביא מורה אחד מצוין שיודע להסביר את זה בצורה פשוטה.

עופר לוי: לכן גייסנו את יוחאי טויג שהוא בעל שני תארים במתמטיקה והוראת המדעים.

עופר לוי: הוא מורה נהדר, הוא מסביר את החומר, וברגע שיוחאי מסביר את החומר, אתה מבין אותו.

עופר לוי: לא צריך להמציא את הגלגל בהקשר הזה.

עופר לוי: זה יצר את ההצלחה הגדולה של גול שהוא מגיע לרוב התלמידים היום בארץ.

עופר לוי: יש לנו שני אתגרים מרכזיים במערכת החינוך.

עופר לוי: אחד, התלמידים ברמה לא אחידה.

עופר לוי: יש נתוני פתיחה מבחינת רמת יכולת, קצב לימוד ותפיסה, בעיות של קשב וריכוז או שהרבה פעמים תלמידים נעדרים מכל מיני סיבות, ביחוד באקדמיה, אבל גם בתיכונים.

עופר לוי: המיזם בא לתת לזה פתרון.

עופר לוי: הבעיה השנייה היא הרמה הלא אחידה של מורים.

עופר לוי: יש מורים ברמות כישרון שונות, ברמות ניסיון שונות, התמחות שונה.

עופר לוי: אחד הדברים שעשינו בגול היה לאפשר את האתר לכל המורים בחינם תמיד.

עופר לוי: חוץ מזה, כמעט כל המורים למתמטיקה שלומדים להיות מורים למתמטיקה, לומדים דרך אתר גול והופכים דרך הידע הזה להיות מורים טובים יותר.

עופר לוי: גול תומכת למידה ועושה את זה בצורה הכי בסיסת והכי פשוטה.

עופר לוי: הבאנו מורים מהשורה הראשונה, הקלטנו אותם, כך שהם ברורים מאוד ויצרנו קורס וידאו מלא.

עופר לוי: הוא פשוט מכסה את כל מה שתלמיד צריך בשביל להתמודד לבגרות, כל התיאוריה וכל התרגילים והכול מסודר ומאורגן בצורה מאוד פשוטה.

עופר לוי: לא קשה למצוא את מה שאתה מחפש, את מה שאתה לומד באותו רגע בכיתה.

עופר לוי: פירוק של החומר ליחידות קטנות.

עופר לוי: כשאנשים לומדים ברשת, זה מאוד קשה ללמוד ברצף זמן רב ולכן כל מה שנדרש זה לפרק את החומר ליחידות קטנות של 5 עד 10 דקות.

עופר לוי: ככה יש לתלמיד זמן נשימה.

עופר לוי: הוא רואה פיסת מידע, הוא קולט אותה ואז הוא עובר לתרגל אותה וכך הוא יכול להתקדם בקצב שלו.

עופר לוי: יש כמות אדירה של תרגול.

עופר לוי: יש שם את כל הבגרויות פתורות ואת כל התרגילים רצינו לתת לתלמידים מענה שלם לכל מה שהם צריכים בשביל להתכונן לבגרויות שלהם.

עופר לוי: זה נותן זמינות בכל זמן ובכל מקום.

עופר לוי: ככה נראה אתר גול.

עופר לוי: כשתלמיד נכנס לאתר, יש לו הזדהות משרד החינוך לכל בתי הספר שעובדים איתנו, ויש רבים כאלה, ויש את כל המקצועות של הבגרות שאפשר לראות אותם פה במרכז.

עופר לוי: האתר קיבל את אישור משרד החינוך.

עופר לוי: משרד החינוך עצמו ישב שנתיים על כל מה שאנחנו מכינים במתמטיקה ופיזיקה.

עופר לוי: הוא בדק ומצא שזה עובד.

עופר לוי: לכן אנחנו ספק רשמי של משרד החינוך במה שנקרא תוכנית התקשוב.

עופר לוי: רציתי ליידע אתכם שיש פתרון והוא עובד.

עופר לוי: כמעט מחצית מבתי הספר במדינה משתמשים בו.

עופר לוי: כל מה שנדרש זה להביא את זה גם לאוכלוסיות שבדרך כלל זה לא מגיע אליהן.

עופר לוי: זה עדיין לא הגיע למחצית מבתי הספר.

עופר לוי: זה מה שאומרת מנהלת תיכון ממכבים-רעות על השימוש בזה.

עופר לוי: יש משהו שאתם כוועדה יכולים לעשות.

עופר לוי: תוכנית התקשוב מאפשרת לבתי ספר לרכוש שירותים שנותנים מענה מתוקשב, אלא שכיום יש רק כ-200 בתי ספר בתוכנית.

עופר לוי: כדי להיכנס לתוכנית התקשוב צריך להגיע למכרז שנערך אחת לשנה או שנתיים, ולכם יש אפשרות עכשיו להשפיע.

עופר לוי: הקורונה הביאה מצב חדש ויש עדיין 1,000 בתי ספר שלא נמצאים בתוכנית התקשוב והרבה מהם בתי ספר מהפריפריות.

עופר לוי: אתם יכולים לאפשר את זה.

עופר לוי: יש פתרון שקיים ועובד, לא צריך לחכות לעתיד.

ניצן הורוביץ: תודה.

ניצן הורוביץ: צודק לגמרי.

ניצן הורוביץ: אני מסכים איתך ואני מתפלא שיש כל כך מעט בתי ספר בתוכנית הזאת.

ניצן הורוביץ: תודה שהראית לנו.

ניצן הורוביץ: עופר לוי מחברת גול, גול מתרגול, תודה לך.

סונדוס סאלח: הוצגו בפנינו רעיונות ומיזמים כל כך מיוחדים וחשובים, יחד עם זאת הם מיזמים שמגדילים את הפערים.

סונדוס סאלח: אם אנחנו מסכמים בקצר את המצב של התלמידים לנוכח משבר הקורונה, אנחנו רואים שיש תלמידים שהיו בלמידה מרחוק ויש תלמידים שהיו רחוקים מהלמידה מכל מיני סיבות: יכול להיות מהעדר תשתיות חשמל ואינטרנט כמו בדרום, זה יכול להיות מצב סוציו-אקונומי קשה שלא יכלו להיות מול מחשבים ומסכים כל היום או יכול להיות הורים שהם עובדים חיוניים שלא נמצאו ליד הילדים שלהם או קשיי למידה ולא הומצא להם פתרון בזמן המשבר הזה.

סונדוס סאלח: אנחנו צריכים להיות בעלי מיזם בוועדת החינוך, לדרוש ממשרד החינוך להנחות את הגורמים השונים לבנות תוכנית לימודים שמטרתה להדביק את הפערים ולצמצם אותם מיד.

סונדוס סאלח: ההנחה הבסיסית השגויה שכל התלמידים למדו בלמידה מרחוק היא לא מדויקת ואנחנו יכולים לשלם על זה מחיר בתוצאות מבחן המיצ"ב, בבגרויות, בפסיכומטרי, בקבלה לאוניברסיטאות.

סונדוס סאלח: זה יכול להיות מצב כל כך קשה.

סונדוס סאלח: אנחנו צריכים לדרוש תוכנית מידית עם החזרה - - -

ניצן הורוביץ: תודה רבה לך.

ניצן הורוביץ: גם בנושא הזה נשמע את פרופ' גילה קורץ, דיקן הפקולטה לטכנולוגיות למידה במכון הטכנולוגי בחולון.

ניצן הורוביץ: שלום לך.

ניצן הורוביץ: שמענו דברים יפים מאוד בשעה וחצי האחרונות, אבל אומרת חברת הכנסת סאלח, ואני מסכים ויש גם מחקרים שראיתי, שלתלמידים או לקבוצות מסוימות הלמידה מרחוק ומה שראינו זה פנטסטי ומקדם אותם.

ניצן הורוביץ: אבל יש קבוצות שזה דווקא מעכב אותן וזה דווקא מעמיק פערים במקום לחבר ולגשר.

פרופ' גילה קורץ: אני ממש מסכימה עם מה שנאמר כאן.

פרופ' גילה קורץ: תודה רבה על ההזדמנות.

פרופ' גילה קורץ: אני רוצה לדבר מנקודת המבט שלי, מפרספקטיבה של מערכת ההשכלה הגבוהה.

פרופ' גילה קורץ: היא אומנם חלק ממערכת החינוך, אבל היא קצת אחרת.

פרופ' גילה קורץ: כשהבאנו את התלמידים לאוניברסיטה או למכללה, מה קורה להם?

פרופ' גילה קורץ: ברשותכם, אני אדבר על זה ואני גם אתייחס לנשירה, לסכנה של הנשירה.

פרופ' גילה קורץ: מה שקרה להשכלה הגבוהה קצת שונה ממערכת החינוך.

פרופ' גילה קורץ: ההתחלה הייתה טובה מאוד אפילו.

פרופ' גילה קורץ: התפרצות הקורונה כפתה על מערכת ההשכלה הגבוהה לעבור ברגע אחד ללמידה והוראה מרחוק.

פרופ' גילה קורץ: תוך כמה שעות, ימים, הומרו אלפי קורסים לקורסים מרחוק, סינכרוניים, באמצעות זום ובעצם ונמשכה שגרת הלימודים בזמן אמת, אבל מרחוק.

פרופ' גילה קורץ: שלב המעבר הראשוני שהסתיים בתחילת אפריל, הוגדר כהצלחה מרובה כי המערכת הזו מחקה את תנאי הלמידה בקמפוס וגם כולם, אבל כולם, הנהלת המוסדות, הסגל והסטודנטים הבינו שזו הדרך להמשיך, אחרת המערכת הזו מתפרקת לחלוטין.

פרופ' גילה קורץ: השלב הזה נגמר, שלב השמחה של הניצולים, אנחנו קוראים לזה.

פרופ' גילה קורץ: מובן שהמודל הסינכרוני של הלמידה מרחוק אינו יכול להיות מודל להוראה ולמידה בלעדי.

פרופ' גילה קורץ: מערכת זו – מילה ובה עליה - היא מתאימה לפורמט של הרצאה ותו לא.

פרופ' גילה קורץ: היא לא נותנת מענה לקורסים מעשיים, לסדנאים, לתלמידים מתקשים, ללמידה פרויקטלית.

פרופ' גילה קורץ: האתגר המרכזי שיש לפנינו הוא שהבית שהופך להיות סביבת הלמידה המרכזית לפעמים הוא לא מתאים.

פרופ' גילה קורץ: הישיבה מול מסך מחשב, הרעש, כל זה מקשה על הלמידה, שלא לדבר אם אין לך אמצעי קצה יעיל.

פרופ' גילה קורץ: אני רוצה להגיד לכם מה קורה במערכת ההשכלה הגבוהה, לפחות אצלי בבית, במכון הטכנולוגי חולון.

פרופ' גילה קורץ: יש קושי, דיווחים על קושי, שלא לומר על שחיקה מהדרך הזו.

פרופ' גילה קורץ: אנחנו מחויבים בריחוק פיזי חברתי בעולם הפיזי, אבל אנחנו בדרך לריחוק' לימודי במרחב הווירטואלי גם במערכת החינוך.

פרופ' גילה קורץ: סכנה ממשית שאורבת לנו היא נשירה של סטודנטים שאין להם סביבת למידה הולמת, אין להם אמצעים מחשוביים מתאימים.

פרופ' גילה קורץ: אנחנו לא מדברים על לחזור ללמד בקמפוס או בבית ספר, ואני פרופ' לטכנולוגיה חינוכית והפעם אני רוצה לתת הצעות מעשיות כאן ועכשיו שאנחנו כבר התחלנו ליישם אותן במכון הטכנולוגי.

פרופ' גילה קורץ: נרד מלנסות לחקות את ההוראה המסורתית.

פרופ' גילה קורץ: צריך לחתור ליצור תהליכי למידה שמנצלים את האפשרויות שהלמידה מרחוק מזמנת לנו, למשל, תוכניות או תכנים לימודיים – זה יכול להיות גול ויכול להיות כל מה שהראו כאן – תכני למידה ופעילויות שאפשר לבצע לא במסגרת השעות שנקבעו ללמידה.

פרופ' גילה קורץ: לתת את החופש ללמידה.

פרופ' גילה קורץ: כי יש תלמידים סטודנטים בבית, כמה לומדים על אותו מחשב.

פרופ' גילה קורץ: אז בואו נפרק את זה שלא נצטרך 3 מחשבים בו זמנית.

פרופ' גילה קורץ: יש עוד דבר, אני זוכרת את זה ממערכת החינוך שאני למדתי בה, בואו נשתחרר מהתפיסה של להספיק את החומר.

פרופ' גילה קורץ: הוראה מרחוק היא איטית יותר מבחינת קליטת הלימודים, אז בואו לא נתעקש.

פרופ' גילה קורץ: יש מונח שאנחנו מדברים עליו: מיקרו למידה.

פרופ' גילה קורץ: לא צריך רק את המקרו.

פרופ' גילה קורץ: ראיתם את הדוגמה של Jolt, דברים קצרים לעולם של הילדים האלה.

פרופ' גילה קורץ: בואו נעשה את זה ואנחנו עושים את זה.

פרופ' גילה קורץ: עוד הצעה מעשית, תכני וידאו.

פרופ' גילה קורץ: תכני וידאו יכולים להיות אנימציה, סרטונים שפותחו לטובת הקורס, אבל גם הרצאות מוקלטות.

פרופ' גילה קורץ: קיימים הרבה תכני וידאו, ראיתם דוגמה כאן, יש את Coursera ויש הרבה מאוד תכנים, בואו לא נמציא את הגלגל.

פרופ' גילה קורץ: הגיע הזמן שלא נחשוב שאנחנו יודעים הכי טוב.

פרופ' גילה קורץ: אנחנו זה הסגל.

פרופ' גילה קורץ: עוד שני דברים.

פרופ' גילה קורץ: אחד, שינוי דרכי ההערכה.

פרופ' גילה קורץ: המבחן עם החומר הסגור אינו מתאים למבחן מרחוק.

פרופ' גילה קורץ: צריך להמיר את זה.

פרופ' גילה קורץ: אנחנו כרגע פועלים לזה.

פרופ' גילה קורץ: בשבוע הבא יהיה האקתון באוניברסיטת תל אביב של 13 מוסדות אקדמיים.

פרופ' גילה קורץ: אנחנו מנסים לחשוב על דרכים של בחינות אחרות ויש מודלים יצירתיים.

פרופ' גילה קורץ: צריך לחשוב מחוץ לקופסה.

פרופ' גילה קורץ: הגיע הזמן לחשוב מחוץ לקופסה.

פרופ' גילה קורץ: הנקודה האחרונה שמבחינתי היא אולי הכי חשובה, היא מתחברת לדברים שנאמרו, למידה מרחוק מקשה על סיוע רגשי וחברתי ובפרט לילדים הקטנים.

פרופ' גילה קורץ: לא רק הלמידה השתנתה, כל החיים שלנו השתנו ויש לסייע ולתמוך בסטודנטים, בתלמידים ובסגל.

פרופ' גילה קורץ: משבר הקורונה כפה על מערכת ההשכלה הגבוהה, מערכת החינוך, קפיצת דרך להוראה ולמידה דיגיטלית מרחוק, שבימים כתיקונם היה לוקח המון זמן.

פרופ' גילה קורץ: אנחנו כמקבלי החלטות, כראשי מוסדות להשכלה גבוהה וסגל, מוטלת החובה עלינו להמשיך ולפתח את מערכת החינוך האקדמית וגם הכללית, גם בתנאי הסערה בה אנחנו נמצאים.

פרופ' גילה קורץ: אני מאמינה בכל ליבי שהדבר אפשרי.

פרופ' גילה קורץ: תודה רבה.

ניצן הורוביץ: כל הכבוד לך, פרופ' קורץ.

ניצן הורוביץ: באמת תודה רבה.

ניצן הורוביץ: אנחנו מסכימים לכל מילה וטוב שאמרת את הדברים.

ניצן הורוביץ: יש לנו עוד שלושה דוברים, איילת כרמלי מסינגר, שהיא מנהלת אלומות אור, שלום.

ניצן הורוביץ: אתם עוסקים בחינוך מיוחד.

ניצן הורוביץ: תודה שאת איתנו, בבקשה.

איילת כרמלי מסינגר: שלום לכולם.

איילת כרמלי מסינגר: תודה רבה על ההזדמנות הזאת, תודה לך היושב-ראש.

איילת כרמלי מסינגר: שאר הנוכחים, היה מאוד מעניין לשמוע אתכם.

איילת כרמלי מסינגר: בינתיים לא שמעתי אף אחד שעוסק בחינוך במיוחד, אז אני שמחה על ההזדמנות הזאת לספר לכם גם על התחום הזה.

איילת כרמלי מסינגר: אלומות אור הוא פילנטרופי חברתי שעוסק בקידום מצוינות בחינוך המיוחד.

איילת כרמלי מסינגר: אנחנו עוסקים בפיתוח מענה מיוחד לתלמידים עם צרכים מיוחדים וטיפוח הצוותים החינוכיים ובפיתוח יידע.

איילת כרמלי מסינגר: אנחנו עובדים בשיתוף פעולה צמוד והדוק ופורה עם משרד החינוך ועם הרשויות המקומיות שאנחנו עובדים איתן.

איילת כרמלי מסינגר: החינוך המיוחד שונה מהחינוך הרגיל.

איילת כרמלי מסינגר: בתוך שתי המילים האלה מכונסים מספר גדול מאוד של תלמידם שלכל אחד מהם יש צרכים שונים, אוכלוסיות מאוד מגוונות כמו תלמידים עם אוטיזם, לקויות למידה, בעיות התנהגות, בעיות נפשיות, מוגבלות שכלית התפתחותית וכולי וכולי.

איילת כרמלי מסינגר: לכל אחד מהסוגים האלה יש מאפיינים וצרכים אחרים ושונים.

איילת כרמלי מסינגר: יש רמות תפקוד שונות לכל סוג של אוכלוסייה, לכן בכל בית ספר יש תוכנית מותאמת לכל תלמיד ותלמידה והצרכים שלה.

איילת כרמלי מסינגר: חשוב להגיד את זה, זה אונה מאוד מהחינוך הרגיל אלומות אור הוקמה ב-2015 על-ידי רוברט זינגר שהוא יושב-ראש שלנו עד היום.

איילת כרמלי מסינגר: לאור המצב אנחנו עושים התאמת כלים פדגוגיים לכלים הטכנולוגיים הקיימים.

איילת כרמלי מסינגר: אנחנו עוסקים בבעיה בעיה קשה בחינוך המיוחד שהיא איך לשמר את הקשר עם התלמידים כשאין אפשרות לקשר פיזי.

איילת כרמלי מסינגר: הקשר הפיזי הוא הכלי המרכזי שיש לצוותים חינוכיים בעבודה עם התלמידים עם הצרכים המיוחדים.

איילת כרמלי מסינגר: בנוסף, איך מיצרים תקשורת דו-סטרית עם תלמידים שיש להם בעיית תקשורת?

איילת כרמלי מסינגר: איך מייצרים עניין באמצעים טכנולוגיים מרוחקים וקרים?

איילת כרמלי מסינגר: המחשב הזה הוא קר.

איילת כרמלי מסינגר: הדוברת הקודמת דיברה על הקושי הרגשי, ואיך מייצרים סדר בזמן של בלבול וחוסר ודאות?

איילת כרמלי מסינגר: לכולנו זה מאוד קשה, ולתלמידים של חינוך מיוחד זה קשה פי כמה וכמה, הם זקוקים מאוד לשגרה.

ניצן הורוביץ: את יכולה לתת לנו הדגמה קצרה?

איילת כרמלי מסינגר: אני כבר אגיע להדגמה.

איילת כרמלי מסינגר: אנחנו גם עובדים עם אנשי חינוך.

איילת כרמלי מסינגר: אנחנו עובדים עם 5 בתי ספר בפריפריה, עם 5 בתי ספר שונים של אוכלוסיות שונות.

איילת כרמלי מסינגר: יצאנו למחקר צרכים – אנחנו מכירים אותם לעומק וגם לרוחב.

איילת כרמלי מסינגר: עשינו מחקר צרכים ויצאנו לשטח.

איילת כרמלי מסינגר: אמרנו שאין לנו זמן לפתח מענה חדש, אנחנו רוצים למצוא מענה קיים ולהתאים אותו לחינוך המיוחד.

איילת כרמלי מסינגר: וזה מה שאנחנו עושים, אנחנו מיישמים מענה קיים והדרכות, אנחנו בונים מאגר ידע שבו אנשי צוות יוכלו להזין את התכנים שלהם ולהיעזר זה בזה.

איילת כרמלי מסינגר: למשל, תלמיד עם אוטיזם שקשור מאוד לשגרת היום שלו, הפרה של השגרה היא קשה מאוד וכל הנושא של לימוד שגר יום ולו"ז זה נושא חשוב.

איילת כרמלי מסינגר: עד היום המורים מתקשרים עם התלמידים באמצעות וואטסאפ.

איילת כרמלי מסינגר: שולחים לתלמידים הודעת וואטסאפ שהיא לרוב טקסט.

איילת כרמלי מסינגר: זה משהו חד-סטרי וקשה להבנה.

איילת כרמלי מסינגר: אנחנו מציעים, למשל, את הכלי שנקרא פדלט שבו אפשר ללמוד התנהלות של זמן באזרת זה שהתלמידים מעלים את התכנים שלהם ורואים על הציר של הזמן את התכנים של התלמידים האחרים, רואים איפה הם עומדים יחסית לאחרים וגם יכולים להבין את נושא ציר הזמן בצורה פשוטה.

איילת כרמלי מסינגר: זו דוגמה לשימוש בכלי קיים.

איילת כרמלי מסינגר: זו פלטפורמה שיתופית, וובית וחינמית וקלה לשימוש.

ניצן הורוביץ: את יכולה להראות לנו איך זה עובד?

איילת כרמלי מסינגר: אני יכולה לנסות להעלות את זה אבל זה ייקח קצת זמן.

איילת כרמלי מסינגר: הרעיון הוא שאתה מעלה את הפלטפורמה הזאת והתלמידים מוסיפים.

איילת כרמלי מסינגר: זה כמו פייסבוק, הם מוסיפים את הפוסטים שלהם, מוסיפים תמונות מוסיפים לייקים.

איילת כרמלי מסינגר: אלה הפלטפורמות הכי פשוטות בעולם.

איילת כרמלי מסינגר: לאנשי הצוות חשוב לדעת מה קורה עם התלמידים, איך הם מרגישים, אבל קשה להם לתקשר.

איילת כרמלי מסינגר: זה לא שאתה יכול לדבר עם התלמיד ולשאול אותו איך הוא מרגיש – זה לא עובד.

איילת כרמלי מסינגר: לכן אנחנו מציעים פלטפורמה שנקראת מנטימטר שאפשר לעשות בה סקרים.

איילת כרמלי מסינגר: בסקרים האלה אפשר להשתמש בתמונות.

איילת כרמלי מסינגר: אם לתלמידים קשה עם טקסט, אפשר לשים תמונות, אפשר לשים סרטונים, אפשר לשים קומיקס ולחוש את הדופק עם תלמידים שקשה להם להגיד מה הם מרגישים.

ניצן הורוביץ: את לא יכולה להדגים לנו?

ניצן הורוביץ: יש לך רק את המצגת?

איילת כרמלי מסינגר: זה קצת מורכב עכשיו - - -

סונדוס סאלח: האם האפליקציה מותאמת למוגבלים, בין אם מוגבלים השמיעה או בראייה?

איילת כרמלי מסינגר: זה לא כלי עבור תלמידים עם צרכים מיוחדים.

איילת כרמלי מסינגר: אני חוזרת לזה שאנחנו ניסינו למצוא פתרונות שקיימים בשוק.

איילת כרמלי מסינגר: בגלל שהמענה חייב להינתן עכשיו, אין לנו זמן לפתח.

איילת כרמלי מסינגר: חיפשנו פלטפורמות קלות לשימוש שאפשר להתאים אותן.

איילת כרמלי מסינגר: הן לא מותאמות מלכתחילה, אלה לא פלטפורמות שנבנו לטובת תלמידים עם צרכים מיוחדים.

איילת כרמלי מסינגר: הייחוד של מה שאנחנו עושים זה שאנחנו מכירים את השטח טוב ואז חיפשנו.

איילת כרמלי מסינגר: יש המון פתרונות בשוק.

איילת כרמלי מסינגר: שמענו על פתרונות עכשיו בשיחה המעניינת הזאת.

איילת כרמלי מסינגר: אנחנו חיפשנו את הפתרונות דווקא הכי פשוטים שמדברים בשפה של היום, שאפשר להעלות כל דבר, כל תמונה, כל סרטון.

איילת כרמלי מסינגר: אני אנסה לתאר את מה שקורה כי היושב-ראש ביקש את ההדגמה ואני מצטערת שלא הכנתי את זה מראש.

איילת כרמלי מסינגר: התלמידים נכנסים ללינק שהם מקבלים, יש שם שאלה ותמונות והם בוחרים.

איילת כרמלי מסינגר: אם אני עצובה, אז אני מסמנת את האייקון העצוב; ואם אני רוצה להגיד שאני הכי נהנית בתקופת הקורונה לאכול או לראות נטפליקס, אני לוחצת על התמונה של הנטפליקס ובאותה שנייה המורה שלי כבר רואה את התשובה וגם אני, בתור תלמידה, יכולה לראות את התשובה שלי על המסך.

איילת כרמלי מסינגר: זה ממש אינטראקטיבי לחלוטין, כמו תקשורת יותר אישית ממה שמאפשר הזום לטובת העניין.

ניצן הורוביץ: היום אתם פועלים ב-5 בתי ספר.

איילת כרמלי מסינגר: נכון.

איילת כרמלי מסינגר: אנחנו פועלים ב-5 בתי ספר שנקראים בנימין רוטמן, על שם השותפים שלנו.

איילת כרמלי מסינגר: אלה בתי ספר לאוכלוסיות מגוונות, בעיקר בפריפריה הגאוגרפית והחברתית בארץ וגם באוכלוסיות הכי מורכבות, התלמידים עם הצרכים הכי קשים שיש.

ניצן הורוביץ: איילת, אנחנו חייבים לסיים, אז תסכמי.

איילת כרמלי מסינגר: אתן רק עוד דוגמה אחת.

איילת כרמלי מסינגר: כשנותנים הנחיות לתלמידים – זה נכון גם לתלמידים רגילים ולא רק לתלמידים של החינוך המיוחד – כשנותנים הוראות בטקסט זה קשה להבין, בעיקר לתלמידים עם קשיים מיוחדים.

איילת כרמלי מסינגר: אנחנו מציעים תוכנה שמקליטה את המורה.

איילת כרמלי מסינגר: המורה מדברת, מראה הוראות ברקע של המחשב שלה כמו שרואים פה את האתר שלנו, ומסבירה לתלמידים מה לעשות.

איילת כרמלי מסינגר: אפשר לעשות ככה חזרה בצורה מעניינת וגם רואים את הפנים שלה אז יש הרבה יותר קשר.

איילת כרמלי מסינגר: התלמיד לא נמצא באיזה חלל מופשט אלא רואה את המורה שלו.

איילת כרמלי מסינגר: יש עוד הרבה דוגמאות.

איילת כרמלי מסינגר: לסיכום, אנחנו מדברים על הניסיון לקידום המצוינות בחינוך המיוחד.

איילת כרמלי מסינגר: חלק מהעניין זה בתקופת הקורונה ובכלל אפשר להשתמש בכלים האלה גם בהמשך לייצר עצמאות אצל התלמידים ועידוד מעורבות.

איילת כרמלי מסינגר: אם משתמשים בכלים האלה, גם אפשר לשמור על קשר בצורה יותר טובה וגם אפשר לייצר תקשורת שהיא הרבה יותר דו-סטרית למרות בעיות התקשורת של התלמידים.

איילת כרמלי מסינגר: הרעיון הוא למצוא מענה קיים ולהתאים אותו ולא לנסות להמציא את הכול מחדש.

איילת כרמלי מסינגר: תודה.

ניצן הורוביץ: תודה לך, איילת כרמלי מסינגר, מנהלת אלומות אור.

ניצן הורוביץ: ועכשיו, כשדיבר חבר הכנסת מלכיאלי הזכרנו את מרכבה.

ניצן הורוביץ: נמצא איתנו חיים דוד שהוא משנה למנכ"ל מרכבה שפונה לציבור החרדי.

ניצן הורוביץ: שלום לך.

חיים דוד: שלום וברכה ליו"ר, תודה רבה לכל הנוכחים.

חיים דוד: מרכבה היא פלטפורמה ועמותה שהוקמה לפני מספר שנים ללא מטרות רווח.

חיים דוד: עד היום הצלחנו לגייס מהעולם הפילנטרופי 7 מיליון דולר.

חיים דוד: האמירה של מרכבה היא לקחת את התורה ששמים בקרן זווית ולהנגיש אותה לכל הזרמים ביהדות.

חיים דוד: התחלנו בפיילוט וכיום אנחנו נמצאים בלמעלה מ-100 בתי ספר בצפון אמריקה בכל הזרם היהודי, מקונסרבטיבי, רפורמי, אורתודוקסי ואפילו אולטרה-אורתודוקס.

חיים דוד: בשנה וחצי האחרונות ניסינו לעשות משהו עם משרד החינוך.

חיים דוד: התחלנו, בגלל משלת מעבר הדברים לא יצאו לפועל.

חיים דוד: הייתה המון התקדמות והמון רצון, מכתבים, כולם רוצים וכולם בפנים.

חיים דוד: משבר הקורונה, כמו שאמרו מרבית הדוברים פה, הוא הזדמנות אדירה שנותנת לנו לעשות איזושהי קפיצה.

חיים דוד: כמו שאמר חבר הכנסת מלכיאלי, למגזר החרדי והדתי-לאומי משהו שנשאר מאחור.

חיים דוד: זה דף הבית שלנו.

חיים דוד: יש לנו את כל סוגי הספרים שיש בעולם היהודי, מתנ"ך, משנה, תלמוד, הלכה.

חיים דוד: יש לנו גמרא רגילה ואני מניח שרבים מכם לא למדו גמרא.

חיים דוד: הדברים הרגילים והמהירים שאנחנו יכולים לעשות הם קודם כל להוריד את כתב הרש"י לתלמידים שמתקשים בכתב רש"י ולהחליף אותו לכתב מרובע.

חיים דוד: ילדים שמתקשים בניקוד – בעזרת AI הצלחנו לנקד את כל הש"ס וכמובן עוד ספרים אחרים.

חיים דוד: המון מורים שמשתמשים בזום ויש קושי לתלמיד לעקוב אחרי המסך, אז הנה אנחנו רואים "אלו מציאות שלא חייב להכריז", המורה מתקדם והתלמיד רואה בדיוק מה הוא עושה.

חיים דוד: יש לנו כיתות וירטואליות שמאפשרות לתלמיד לשאול שאלות תוך כדי שהוא רואה את המורה, בין אם בשימוש בזום ובין אם בשימוש ביוטיוב.

חיים דוד: הדברים הנוספים שיש, ואני עושה את זה בקצרה כי מרכבה היא פלטפורמה רחבה ואני רק רוצה להראות לכם את המשמעות שלה.

חיים דוד: יש יכולת לשים תמונות, דיברנו על ויזואליות, דיברנו על זה שמורים יכולים להביע את עצמם איך שרוצים וכמה שהם רוצים.

חיים דוד: אפשר לקחת סרטונים מיוטיוב ולחתוך אותם ולהתאים אותם ללא פרסומות אלא רק את המקטע שאני רוצה.

חיים דוד: כמובן שהדברים עוד רחבים ויש דברים נוספים ומאפשרים לתלמיד להתקדם ברמה הגבוהה ביותר.

חיים דוד: אחד הדברים הנוספים זו היכולת לעשות - - - לכל התורה ברמה של תלת-ממד.

חיים דוד: דברים שיוכלו להיות מונגשים לכולם, מהציבור הדתי-לאומי, החרדי ועד אפילו העולם החילוני - - - הדבר הנוסף שרציתי להראות וזה הדבר המרכזי שאנחנו יודעים לעשות בנוסף לפלטפורמה זה כל עולם האפליקציות שלנו.

ניצן הורוביץ: זה באמת יפה.

ניצן הורוביץ: אני מבין שזה חינם, נכון?

ניצן הורוביץ: תקן אותי אם אני טועה.

חיים דוד: כיום משתמשים בפלטפורמה 20,000 יוזרים שהם מורים.

חיים דוד: אנחנו מדברים על אימפקט של בערך 50-40 אלף תלמידים שמשתמשים כיום ברחבי העולם, כולם משתמשים בחינם.

חיים דוד: הפלטפורמה בבסיסה רובה חינמית.

חיים דוד: יש תכנים שהגיעו מעולם הפרימיום, אבל הם תכנים נוספים שנותנים כלי עזר למורים.

חיים דוד: אבל כל מה שאתה רואה פה היום הוא בחינם.

חיים דוד: תיכנס עכשיו ל- themercava.comותוכל להירשם בחינם ולראות את כל הדברים האלה.

חיים דוד: כמובן שהדברים שלא עברנו עליהם זה סימונים וכל הנושא של צבעים שאיתם אנחנו מחלקים את כל הגמרא.

חיים דוד: יש לנו פה תרשימי זרימה.

חיים דוד: יש פה מגוון רחב עם מבחנים.

חיים דוד: אני מבקש להציג את המנכ"ל שלי שיושב כאן לצדי.

חיים דוד: הוא הפילנטרופ שנתן פה מיליון דולר מהונו לזה.

חיים דוד: הוא יהודי חרדי מאנגליה.

חיים דוד: זה יהיה בסדר שהוא ידבר באנגלית?

ניצן הורוביץ: בבקשה, כן.

ניצן הורוביץ: אין בעיה.

להלן תרגומם: שלום כולם, תודה רבה ליושב-הראש, לחברי הוועדה ולנוכחים.

להלן תרגומם: זה מפליא לראות את כל הפרויקטים השונים שהוצגו.

להלן תרגומם: אני לא אנקוב בשמות מי שבאופן ספציפי רתקו אותי.

להלן תרגומם: אני אגיד דבר אחד חשוב.

ניצן הורוביץ: אני מבקש לבטל את המחשב ולראות את הדובר.

ניצן הורוביץ: שלום לך.

ניצן הורוביץ: Tell us your name, sir, and present yourself.

להלן תרגומם: אני אחד ממיסדי ומממני והמנכ"ל של מרכבה.

להלן תרגומם: מה שבאמת נחמד זה, שזה חוצה את כל הזרמים: יש לנו את הרפורמים, יש לנו קונסרבטיבים, יש לנו את הדתיים המודרניים, יש לנו את החרדים ואפילו יש לנו את סאטמר ואני חושב שאתה יודע מה זה אומר.

להלן תרגומם: כשיש פלטפורמה אחת שיש לה את הקשת, מהרפורמים ועד חסידי סאטמר, זה הישג.

להלן תרגומם: - - - אני חושב שמה שחשוב – שמעתי על הרבה פרויקטים שונים שמתנהלים פה לציבור הממלכתי ולציבור שהוא דתי-לאומי, אבל דבר לא הוזכר עבור החרדים, שתוכנן במיוחד עבורם.

להלן תרגומם: אנחנו מדברים על אוכלוסייה גדולה של כ-20% מהישראלים פה.

להלן תרגומם: אני מקבל בלי סוף שיחות טלפון שאומרים: יהודה, אנחנו לומדים בטלפון, הקליטה נופלת, זה לא עובד לנו.

להלן תרגומם: לימוד תורה הוא חשוב לנו.

להלן תרגומם: יש לנו פתרונות עבורם.

להלן תרגומם: יש לנו פתרון שהם קוראים לו "ענני הכבוד", זה למעשה בא מסאטמר.

להלן תרגומם: ויש לנו מכשירים כשרים עבורם.

להלן תרגומם: כמו שיש הכשר באוכל, הם צריכים הכשר לטכנולוגיה.

להלן תרגומם: ככה זה עובד.

להלן תרגומם: ככה זה עובד.

להלן תרגומם: אני חייבים להבין איך הם פועלים.

להלן תרגומם: אל תטעו, זה לא רק עבור החרדים.

להלן תרגומם: שוש נגר מפצירה בנו, היא כותבת מכתבים – היא שלחה מכתב בשבוע שעבר לשר החינוך רפי פרץ בו היא כתבה: אני רוצה מרכבה עכשיו לכל 760 בתי הספר של זרם חמ"ד.

להלן תרגומם: אני רוצה זאת עכשיו.

להלן תרגומם: רות אלמליח אמרה: אני רוצה את זה עכשיו עבור 160 בתי ספר בממ"ח.

להלן תרגומם: ויהיו עוד יותר מ-1,000 שאיתם צריך לעבוד באסטרטגיה אחרת כי יש להם בעיות עם טכנולוגיה – "חדש אסור מן התורה".

להלן תרגומם: אנחנו יודעים איך לעבוד איתם.

להלן תרגומם: כל מה שרציתי להגיד זה תודה עבור כל העבודה הנפלאה שאתם עושים, אבל בבקשה אל תשכחו את החרדים ובבקשה אל תשכחו את המגזר הדתי-לאומי - - -

להלן תרגומם: אנחנו רוצים להודות לך מאוד.

להלן תרגומם: אני רוצה להגיד לך שכאן בישראל אנו עובדים קשה מאוד גם עם הקהילה החרדית, אנחנו משתדלים מאוד לתת להם הזדמנויות.

להלן תרגומם: זו תוכנית נפלאה, אבל כאן בישראל אנו גם עובדים קשה בזה, גם משרד החינוך והוועדה.

להלן תרגומם: יישר כוח גדול.

יהודה משה: Wonderful.

יהודה משה: I look forward to working with you on this.

יהודה משה: Thank you so much.

ניצן הורוביץ: תודה לך, תודה לך אדוני ותודה לך חיים דוד.

ניצן הורוביץ: נשמע פרויקט באמת יפה מאוד.

ניצן הורוביץ: אני גם אדגיש, אולי זו נקודה חשובה, אני מבין שזה גם עובד על טבלט בלי אינטרנט, זאת אומרת שאפשר להוריד ואז אנשים שאין להם חיבור בבית יכולים לעבוד עם זה.

עומר ינקלביץ': זה גם חשוב לילדים בכלל.

ניצן הורוביץ: כן, יפה מאוד.

חיים דוד: בעניין החינוך המיוחד, דיברנו עליו, אנחנו מקבלים מעשרות בתי ספר של החינוך המיוחד גם את הבקשה להשתמש.

חיים דוד: יש לנו ויזואליות, יש לנו צבעים.

חיים דוד: המון דברים שחינוך מיוחד רוצה להשתמש בהם ופנו אלינו.

חיים דוד: אנחנו יודעים להביא כסף מארצות הברית, אנחנו צריכים שהממשלה גם תעזור לנו לשים כסף ותישא איתנו יחד את האלונקה היום, בעזרת השם, כדי שנוכל לתת את המענה המידי הזה כמה שיותר מהר.

ניצן הורוביץ: יפה.

ניצן הורוביץ: יישר כוח.

ניצן הורוביץ: תודה רבה לכם.

ניצן הורוביץ: הדובר האחרון שלנו פה ברשימה הוא בחור צעיר, נתן גולדפרב, שהוא מנהל פרויקט תמיד שזה טיפול במחשבים תקולים וחלוקה למשפחות.

ניצן הורוביץ: שלום, נתן.

ניצן הורוביץ: עכשיו רואים אותך.

ניצן הורוביץ: תציגו את עצמכם וספרו לנו.

נתן גולדפרב: אני בן 17 מירושלים.

איתי שטובר: גם אני בן 17 מירושלים.

נתן גולדפרב: לפני ארבע שנים התחלנו את פרויקט תמי"ד.

עומר ינקלביץ': זה אומר שהיית בן 13?

נתן גולדפרב: כן.

נתן גולדפרב: הפרויקט התחיל כשהייתי בן 13.

נתן גולדפרב: המטרה של פרויקט תמי"ד – אנחנו עובדים בשיתוף פעולה ען תנועת הנוער צדק שהיא תנועת נוער בעיקר לנוער מאוכלוסיות מוחלשות.

נתן גולדפרב: הם עובדים בכל הארץ.

נתן גולדפרב: הם נותנים לנו את תשתית העבודה ואת כל המסגרת שאנחנו צריכים.

נתן גולדפרב: הפרויקט התחיל לפני 4 שנים כשראינו את הפער הטכנולוגי שמתחיל כבר אז והחלטנו שאנחנו לא רוצים לעמוד מהצד אלא לנסות לתת לזה מענה עוד לפני הקורונה.

נתן גולדפרב: הפרויקט אוסף מחשבים ישנים מכל מיני מקומות, מתקן אותם בעזרת צוות המעבדה שלנו ומחלק אותם למשפחות שאין להן יכולת כלכלית לקנות מחשב.

נתן גולדפרב: הצוות תיקן במעבדה מעל 4,000 מחשבים, 1,000 מהם בחודש האחרון מאז שהתחיל המשבר.

ניצן הורוביץ: לא רואים מה כתוב במצגת, אז זה יהיה יותר נחמד לראות אתכם מאש את השקופיות האלה כי אי-אפשר לקרוא מה כתוב בהן ויש לנו את זה בטבלטים.

נתן גולדפרב: אנחנו אוספים מחשבים, מתקנים אותם בעזרת בני נוער בהתנדבות.

נתן גולדפרב: מעל 4,000 מחשבים תיקנו כבר ועוד 3,000 מחשבים עברו בעזרתנו למשפחות שלא הייתה להן יכולת כלכלית לקנות מחשב.

נתן גולדפרב: אנחנו עובדים בפריסה ארצית, עם אוניברסיטאות, לשכות רווחה, גופים גדולי, עיריות שפונות אלינו לבקש עזרה בקבלת מחשבים.

נתן גולדפרב: בשנת 2017 פרויקט תמי"ד קיבל את אות הנשיא לנוער מתנדב ואנחנו הפרויקט הכי צעיר שקיבל אות זה עד היום.

נתן גולדפרב: הבעיה שעולה כרגע היא שיש בכל בית, לא פעם, כמה תלמידים שצריכים ללמוד מרחוק וזאת בעיה.

נתן גולדפרב: ההורים גם צריכים מחשב.

נתן גולדפרב: אבל יש בתים עם מחשב אחד, אבל יש הרבה מאוד בתים שאין להם בכלל מחשב.

נתן גולדפרב: תוך שבועיים עברנו מ-3,000 פניות ליותר מ-100 אלף פניות של משפחות שרוצות מחשבים.

נתן גולדפרב: אנחנו עובדים עם כל סוגי האוכלוסיות.

נתן גולדפרב: יש רשויות מקומיות, גם יהודיות, גם ערביות, גם בדואיות, גם חרדיות, אוניברסיטאות, מנהלי בתי ספר, עובדים סוציאלים, תנועות נוער – ממש כולם.

נתן גולדפרב: למי שאין מחשב, נופל אחורה, במיוחד כרגע.

נתן גולדפרב: מי שלא יכול להתחבר לשעירו הווירטואלי בזום, נרשם לו חיסור.

נתן גולדפרב: בתור תלמידים אנחנו יכולים להגיד שחיסור בשיעור בשלב כלשהו זה מתחיל להיות פגיעה בציון.

נתן גולדפרב: בסופו של דבר, זה משהו שאנחנו לא רוצים לאבד.

נתן גולדפרב: אנחנו פה לתת הצעה לפתרון שבסופו של דבר יוכל לעזור לנו לתת מענה ל-100 אלף פניות אלינו ואנחנו מעריכים שיש כחצי מיליון עד מיליון משפחות שעוד לא פנו אלינו וצריכות מענה.

נתן גולדפרב: דבר ראשון, לדאוג למחשב אחד בכל בית.

נתן גולדפרב: הבעיה הגדולה שלנו כרגע היא שאין לנו מחשבים.

נתן גולדפרב: במדינה יש הרבה מאוד מחשבים של משרד החינוך שיושבים ומעלים אבק במחסנים – אנחנו יודעים פה מבתי ספר בירושלים – רוקנו כבר 3 בתי ספר ויצאנו עם מאות מחשבים, מ-3 בתי ספר בלבד בעיר אחת.

נתן גולדפרב: הפתרון שלנו כולל הקמת עוד מעבדות בפריסה ארצית שיתנו לנו אפשרות לעזור לכל האוכלוסיות בכל הארץ ב"כאב ראש" לוגיסטי, מינימלי עד כמה שאפשר.

נתן גולדפרב: בהמשך, להביא בני נוער עם ידע כדי שיעזרו לנו לתקן את המחשבים וככה להשתמש בכוחם וגם לתת תעסוקה לבני הנוער, לנצל את המידע כדי שאחרי זה הם יוכלו ולתת מענה לתקלות בקהילה שלהם.

נתן גולדפרב: יש פירוט שלם של הפתרון לעומק, אשמח להעביר את זה לוועדה.

נתן גולדפרב: עוד יתרון גדול מאוד בפתרון שלנו שהוא פתרון ירוק.

נתן גולדפרב: כולם מדברים כרגע על שמירה על איכות הסביבה, על כמה שהחור באוזון משתפר.

נתן גולדפרב: אנחנו באים פה לתת עוד.

נתן גולדפרב: מחשבים ופסולת אלקטרונית הם בין הבעיות הכי גדולות שכרגע קיימות.

נתן גולדפרב: הפתרון שלנו הוא ירוק – במקום לזרוק את המחשבים בשלב זה או אחר, אנחנו אומרים: בואו נשמיש אותם לשימוש נוסף לטובתנו.

נתן גולדפרב: זה פתרון שיכול להיות מהיר בעזרת הזזה מהירה של הגורמים במדינה.

נתן גולדפרב: בין השאר, אנחנו עובדים על הקמת מערכת הפעלה ייחודית לאוכלוסיות החרדיות, שתוכל לכבד אותם ולעזור ממש בתחום.

נתן גולדפרב: לכבד את הדת שלהם, ומצד שני גם לתת להם את האפשרות להתחבר לעולם המדהים הזה של הטכנולוגיה.

נתן גולדפרב: פה אנחנו מתחברים לאמרה של מנכ"ל משרד החינוך, מר שמואל אבוהב, שקרא לבני הנוער לבוא ולהיות חלק מהפתרון לבעיה הזאת.

נתן גולדפרב: יש לנו בערך 2,000 בני נוער ברחבי הארץ שרוצים לבוא ולעזור.

נתן גולדפרב: נשמח לבוא ולעזור, נשמח כרגע לעזרה של המדינה כדי שנוכל לעזור.

נתן גולדפרב: הגיבו לנו פה בצ'ט, אם אנחנו מדברים עם חברות הייטק - - -

ניצן הורוביץ: תוריד את המצגת.

ניצן הורוביץ: רציתי לשאול אתכם, איך אתם מתקנים בדיוק את המחשבים?

ניצן הורוביץ: איך אתם יודעים לתקן את המחשבים?

נתן גולדפרב: ד"ר גוגל.

עומר ינקלביץ': אל תגלה את סודות המקצוע.

איתי שטובר: הפוך.

איתי שטובר: זו בדיוק הנקודה שלנו.

איתי שטובר: זה מאוד מעוד פשוט כי את כל הדברים הקטנים האלה של לפרמט מחשב, הכול נמצא באינטרנט ואת הכול למדנו בזמן קצר.

איתי שטובר: אנחנו מקבלים מחשב, אנחנו יודעים מה לעשות איתו ואנחנו יודעים לפרמט אותו, לתקן אותו אם צריך ואחר כך גם להעביר אותו הלאה.

נתן גולדפרב: בין השאר, התחלנו עכשיו שיתוף פעולה עם אגודת העסקנים שכרגע בשיתוף עם הנשיא רובי ריבלין מנסים לתת פה מענה בפריסה יותר רחבה.

נתן גולדפרב: זה גם מצוין בתוכנית העבודה שלנו.

נתן גולדפרב: זו עוד דרך שנוכל לייעל ולתת מענה יותר מהיר ויותר אפקטיבי.

ניצן הורוביץ: כל הכבוד.

ניצן הורוביץ: כל הכבוד לכם.

ניצן הורוביץ: חבר הכנסת אורי מקלב, בבקשה.

אורי מקלב: האם מתקנים את המחשבים באופן פיזי או שאתם עושים את הכול מרחוק?

נתן גולדפרב: אנחנו מתקנים את המחשבים פיזית.

נתן גולדפרב: המחשבים מגיעים אלינו למעבדה, בני הנוער בודקים אותם, מתקנים.

נתן גולדפרב: כרגע, בתקופת הקורונה, הרבה מאוד משפחות שפונות אלינו שיש להן כבר מחשב אבל המחשב פשוט תקול, מביאים אותו אלינו, אנחנו מתקנים אותו וככה אנחנו גם עוזרים להן לתקן את המחשבים שכבר קיימים.

אורי מקלב: בעיות המחשבים הן בעיות טכנולוגיות או שהן תיקון של חומרה?

אורי מקלב: אני מקבל הרבה פניות מאנשים שלא יודעים להפעיל את המחשב, לא מבחינת תיקון אלא מבחינת התקשורת.

אורי מקלב: הם נתקלים - - -

ניצן הורוביץ: השימוש במחשב, הגישה למחשב.

אורי מקלב: ראינו את זה אצל מבוגרים, אנחנו רואים את זה היום גם אצל בני נוער.

אורי מקלב: כשההורים לא מספיק טכנולוגים, המחשב תקוע.

אורי מקלב: אבל בעצם לא צריך להגיע פיזית עם המחשב לתיקון.

ניצן הורוביץ: הוא שואל אם אתם גם מדריכים אנשים איך להתגבר על זה.

סונדוס סאלח: מפעילים שליטה מרחוק - - -

נתן גולדפרב: אחד הדברים שאנחנו עובדים לבנות כרגע זה מערך של מתנדבים שגם עובדים עם קשישים וגם עם משפחות שאף פעם לא היה להן מחשב והן לא יודעות להשתמש בו.

נתן גולדפרב: מצד אחד, לתת להם את הכלים.

נתן גולדפרב: מחשב יכול להיות, בעיקר במשפחות מעוטות יכולת, כרטיס כניסה לעולם העבודה.

נתן גולדפרב: ללמד אותם איך להשתמש בהרבה מאוד דברים בסיסיים, אבל בסופו של דבר זה מה שיעזור להם להיכנס לשוק העבודה.

נתן גולדפרב: גם הדרכה בסיסית מרחוק לתקלות הפשוטות.

נתן גולדפרב: הדברים המסובכים יותר כבר מגיעים אלינו למעבדה ושם מטפלים בהם.

ניצן הורוביץ: כל הכבוד.

עומר ינקלביץ': נתן ואיתי, אתם מקסימים.

עומר ינקלביץ': ישבים פה 6 ח"כים פעורי פה, זה נדיר שאנחנו יושבים ושותקים.

עומר ינקלביץ': אתם מקסימים.

עומר ינקלביץ': יישר כוח גדול.

עומר ינקלביץ': תמשיכו והלוואי שירבו כמותכם.

עומר ינקלביץ': באמת, אין מילים.

עומר ינקלביץ': איפה עכשיו הבעיה?

עומר ינקלביץ': אתם זקוקים למחשבים?

עומר ינקלביץ': האם פניתם למשרדי הממשלה?

עומר ינקלביץ': האם פנמיתן=ם לרשויות?

עומר ינקלביץ': האם פניתם לבתי ספר?

עומר ינקלביץ': האם אתם מרגישים שיש לכם מחסור במחשבים או בכוח אדם?

עומר ינקלביץ': איפה כרגע הבעיה, אנחנו רוצים להיות פרקטיים.

נתן גולדפרב: המחסור הכי גדול שלנו הוא כרגע בציוד.

נתן גולדפרב: בתי ספר פונים אלינו ואמרים לנו: יש לנו ציוד, אסור לנו לשחרר אותו כי הוא ציוד ששייך למשרד החינוך.

נתן גולדפרב: משרד החינוך לא משחרר לנו את הציוד, הם לא מגיבים.

נתן גולדפרב: ניסינו לפנות - - -

עומר ינקלביץ': אתה מדבר על מחשבים תקולים, נכון?

נתן גולדפרב: לא.

נתן גולדפרב: מחשבים תקינים שיושבים במחסנים בגלל שהחליפו אותם.

נתן גולדפרב: מחשבים שתוך כמה שעות אפשר להשמיש אותם לשימוש חוזר, יושבים ומעלים אבק בבתי ספר.

עומר ינקלביץ': פניתם למשרדי הממשלה?

נתן גולדפרב: פנינו ולא קיבלנו תגובות.

ניצן הורוביץ: אנחנו ננסה לעזור לכם בעניין הזה, אולי אפילו עכשיו.

ניצן הורוביץ: נמצא איתנו קובי רפאלי שהוא מנהל חטיבת הטמעת טכנולוגיות במשרד החינוך קובי, אני לא יודע אם זה בדיוק התחום שלך לשחרר מחשבים ישנים שנמצאים במחסנים של בתי הספר לחבר'ה הנחמדים האלה, אבל אולי אתה יכול להגיד מילה ולעזור להם כי הם באמת עושים פה דבר פנטסטי.

קובי רפאלי: תודה רבה לך על ההזדמנות.

קובי רפאלי: זה מרתק מה שמתן ואיתי עושים פה, זו עבודה מדהימה, ייחודית ויישר כוח על העשייה.

קובי רפאלי: משרד החינוך נותן תקציבים במסגרת קולות קוראים לרשויות המקומיות ולבעלויות והם רוכשים את המחשבים ומעמידים אותם לרשות בתי הספר.

קובי רפאלי: הציוד הוא בתחזוקה ובאחריות של הרשויות והבעלויות.

קובי רפאלי: אני לא מכיר מקרים שבהם יש ציוד שנמצא במחסנים של בתי הספר ומעלה אבק.

קובי רפאלי: אם כך הדבר, אשמח לדעת ולראות איך אפשר לעזור.

קובי רפאלי: אשמח ליצור קשר ישיר ולהבין בדיוק איפה הבעיות ולחדד ולדייק את הדברים ולעזור במידת האפשר.

ניצן הורוביץ: מצוין.

ניצן הורוביץ: הם ייצרו איתך קשר ישירות.

ניצן הורוביץ: היות ואתה מסכם את הדיון, אתה הנציג היחיד מהממשלה בכל הדיון הארוך הזה, אולי תגיד כמה מילות סיכום ואם בכלל למדת משהו, אם זה הועיל לך.

ניצן הורוביץ: כי לדעתי היו פה דברים יוצאים מן הכלל שנאמרו והוצגו.

קובי רפאלי: תודה רבה על ההזדמנות.

קובי רפאלי: בהחלט למדתי ונתרמתי מהעשייה של החברים, את חלקם אני מכיר וחלקם חדשי לי.

קובי רפאלי: זה בהחלט תרם ובהחלט האיר עיניים.

קובי רפאלי: מעבר לזה, בכל הנושא של תכנים או תכנים דיגיטליים או נושאים כאלה שחברות או גופים אזרחיים כאלה ואחרים רוצים להעמיד לרשות בתי הספר, אנחנו כמשרד החינוך, כתבתי את זה בהערות, יש לנו כ-2,100 בתי ספר בתוכנית התקשוב שקיבלו מהמשרד גם ציוד ותקציב לציוד וגם תמיכה והדרכה טכנו-פדגוגית על ההפעלה והיישום של שיטות הוראה מתקדמות וכיוצא בזה כדי להצעיד את בית הספר לעידן החדש.

קובי רפאלי: במסגרת הפעילות, אחד הדברים שאנחנו מעמידים לרשות אותם בתי ספר זה מכרז תוכן דיגיטלי.

קובי רפאלי: אנחנו מזמינים חברות, גופים, להתמודד ולהצטרף לחברות שמעמידות תכנים דיגיטליים לבתי הספר.

קובי רפאלי: כיום יש 24 חברות שכבר מעמידות שירותים לבתי הספר ואנחנו מתקציבים כל בית ספר בסכום של כ-10,000 שקל בשנה לרכישת תוכן דיגיטלי.

קובי רפאלי: כמובן שההחלטה היא של בית הספר והנהלת בית הספר איזה תוכן לרכוש ואיזה תוכן להעמיד לרשות התלמידים והמורים.

ניצן הורוביץ: תודה רבה לך.

ניצן הורוביץ: אני מתנצל על קוצר הזמן, פשוט יש מליאה ואני חייב לסיים.

ניצן הורוביץ: לא.

ניצן הורוביץ: המליאה התחילה.

ניצן הורוביץ: בא לפה סדרן וביקש ממני לסיים.

עומר ינקלביץ': פנו אלי מילדי הפנימיות, אדוני היושב-ראש, שם יש מחסור אדיר במחשבים.

עומר ינקלביץ': פה צריך לעשות מאמץ גדול לראות איך מסייעים להם.

עומר ינקלביץ': ברמה הפרקטית, הייתי מבקשת שנפנה גם למשרד החינוך ונבקש שייצרו למורים גמול השתלמות בנושא הטכנולוגי.

עומר ינקלביץ': הרבה מורים באמת קשה להם.

עומר ינקלביץ': גם איזשהו מאגר מידע להורים.

עומר ינקלביץ': גם ההורים הולכים לאיבוד בכל הסיפור הזה, צריך איזשהו מאגר מידע של כל התוכנות האלה, איך מתפעלים אותן ואיך עובדים איתן – למי שיש הורים ולמי שיש עורף ויכול לסייע לו, כמובן שלא לכולם יש.

עומר ינקלביץ': יש לי בקשה להצעה לסדר בנוגע לחינוך המיוחד.

עומר ינקלביץ': חזר החינוך המיוחד אבל אין הסעות, אין לילדים איך להגיע.

עומר ינקלביץ': אלה פניות שחוזרות.

עומר ינקלביץ': להורים אין איך להביא את הילדים.

עומר ינקלביץ': אני ממש מבקשת לקיים דיון בוועדה בנושא הזה.

עומר ינקלביץ': תודה רבה, אדוני.

ניצן הורוביץ: תודה רבה.

ניצן הורוביץ: אורי, רצית להגיד?

ניצן הורוביץ: לא, לא.

ניצן הורוביץ: התחילה המליאה.

אורי מקלב: בכל אופן, יש גם רביזיה בוועדה המסדרת.

אורי מקלב: אין ספק שחוסר המחשבים מאוד בולט מכיוון שגם אם יש מחשב בבית, עדיין מדובר על בתים בהם יש כמה ילדים וגם ההורים צריכים לעבוד ובנוסף, במיוחד כשההורים לא נמצאים, הילדים נתקלים גם בבעיות טכניות.

אורי מקלב: אנחנו גם יודעים שהזום בשעות העומס עובד פחות טוב.

אורי מקלב: חשבתי שמה ששמעתי מחוץ לארץ שיש אפשרות, במיוחד למי שאין מחשב, לקחת בדיסק-און-קי או באפשרויות אחרות להקליט את הדברים, גם אם זה לא לימוד ישיר.

אורי מקלב: בחלקים מסוימים לפזר קצת את התוכניות ואז נגיע למצב שיהיו איזונים של הלחץ שיש בשעות העומס ובקושי של ההורים ושל המשפחות.

אורי מקלב: צריך להבין – בזה אני אסיים – כמה חומר יש רק להדפיס.

אורי מקלב: דורשים מהם מבחנים בכתב יד פיזי בחוברות למידה, מדברים על חומרים.

אורי מקלב: כשמדובר על 4 ילדים וגם יותר - -

ניצן הורוביץ: גם צריך מדפסת.

אורי מקלב: - - זה חלק מהבעיה.

אורי מקלב: אני מבין שאתה תקיים בשבוע הבא דיון בנושא החרדי.

ניצן הורוביץ: נכון.

ניצן הורוביץ: דיון ספציפי על החינוך החרדי.

ניצן הורוביץ: אני רוצה להודות לכל מי שהיה כאן, לחברי הכנסת וכמובן למשתתפים שהראו לנו דברים יפים מאוד.

ניצן הורוביץ: יש היום משבר קשה, אבל דווקא משבר קשה מזמן לנו הזדמנות נהדרת לסגור פערים, להגיע לאוכלוסיות ולקבוצות שלא הגענו אליהן, לשפר במקומות שהטכנולוגיה יכולה מאוד להועיל ולתת פתרונות שאולי המערכת הרגילה לא נותנת.

ניצן הורוביץ: ובעיקר לא לפספס את הלקחים שלמדנו בחודש וחצי האחרון וגם לא להזניח את הסכנות כתוצאה מעניין הזה.

ניצן הורוביץ: כל הדברים נאמרו כאן.

ניצן הורוביץ: אני רוצה מאוד לבקש ממשרד החינוך להיות ערים לפיתוחים האלה שנעשים בארץ.

ניצן הורוביץ: יש כאן יוזמות ישראליות טובות, יש כאן גם אפשרות לחברות ישראליות לצמוח.

ניצן הורוביץ: זה גם עניין כלכלי וגם עניין של פרנסה.

ניצן הורוביץ: ללא הטמעה של הדברים הללו בישראל, יהיה קשה לחברות הללו להגיע גם לשווקים אחרים, ואנחנו רוצים לעזור כאן.

ניצן הורוביץ: אני אחזור לסיום על מה שאמרתי בתחילת הדברים.

ניצן הורוביץ: היום הממשלה אמורה, סוף-סוף, להחליט כיצד ומתי חוזרים ללימודים.

ניצן הורוביץ: כנראה זה יתחיל ביום ראשון בשבוע הבא.

ניצן הורוביץ: אני מבקש שזה ייעשה בצורה מסודרת ולהבהיר כבר היום מי חוזר ביום ראשון ובאיזה אופן כדי שלא נגיע שוב למוצאי שבת וליום ראשון לפנות בוקר ונצטרך לפתוח את הרדיו ביום ראשון בשעה 06:00 בבוקר כדי לדעת מי הולך לבית ספר ומי לא.

ועדת החינוך: תודה רבה לכולכם, תודה לצוות הוועדה.

ועדת החינוך: הישיבה נעולה.