ועדת הכספים, כנסת 23, פרוטוקול מספר 9, 2020-03-30 10:00

עודד פורר: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכספים.

עודד פורר: היום יום שני, ה' בניסן התש"פ, 30 במרץ 2020.

עודד פורר: נפתח את הישיבה בהצעות לסדר עד שכל הנושא הטכני של הזום ייפתר.

עודד פורר: אני חייב לומר בפתח הישיבה, ואגיד את הדברים האלה גם לנציג של החשב הכללי שיעלה, ביקשנו דיווח כבר כשהחשב הכללי הציג את אותה קרן מפורסמת.

עודד פורר: אחת השאלות המרכזיות שעלתה מולו, כשהוא סיפר לנו שמוגשות אליו 300 בקשות ביום, שאלנו אותו כמה אושרו.

עודד פורר: הוא אמר שהוא לא יודע כמה אושרו, אבל זה בסדר כי הוא גם לא יודע כמה נדחו.

עודד פורר: זה היה המנגנון וזה מה שמשודר לציבור, בשבוע שעבר כבר, כשאנחנו נמצאים כבר שבועות בתוך המשבר הזה.

עודד פורר: חלף ועבר לו עוד שבוע ואתמול נחשף – נשמע את הנתונים מן החשב הכללי – שהוגשו כבר 3,000 בקשות, אבל הם גם יודעים כמה אושרו עד עכשיו: 20 בקשות, ויש עוד אולי 20 בבדיקה.

עודד פורר: כפי שאמרתי, אני אומר את זה כבר תקופה ארוכה, הממשלה הזאת מנותקת ממה שקורה בשטח.

עודד פורר: שר האוצר וראש הממשלה ושר הכלכלה צריכים להבין שבכל יום שעובר המשבר הזה הולך ומעמיק, ובהתנהלות שלהם הם מעמיקים אותו עוד יותר.

עודד פורר: אם אני שומע – כמובן מפרסמים כך באמצעי התקשורת – שמנכ"ל משרד הבריאות עכשיו מעריך שלא תחודש שנת הלימודים אחרי פסח, על זה בדיוק דיברנו.

עודד פורר: כל אחד מוציא איזשהו push, איזו חצי כותרת.

עודד פורר: אף אחד לא יודע מה קורה.

עודד פורר: אתם פשוט מתעלמים מאזרחי המדינה.

עודד פורר: אתם מתנהלים לכם על הסיפון של הטיטניק, מסדרים את הכיסאות לתזמורת ולא רואים את הקרחון שאנחנו בדרך להתנגש בו.

עודד פורר: האבסורד הוא שבסוף מי שמשלם את המשכורות של כל פקידי משרד האוצר וכל פקידי הממשלה ושל חברי הכנסת ושל השרים יושב בבית ולא יודע אם תהיה לו פרנסה למחרת.

עודד פורר: במקום לייצר את המנגנון שיאפשר את היציאה מן המשבר אתם רק מעמיקים אותו.

עודד פורר: חבר'ה, תתעוררו.

עודד פורר: אני באמת אומר לפקידי הממשלה: תתעוררו.

עודד פורר: אני לא יודע איפה אתם חיים.

עודד פורר: אתם פשוט לא מבינים איפה אתם חיים.

עודד פורר: בסוף מה שמציל את היכולת שלנו לקיים דיונים זה איזו אפליקציה חופשית, אפליקציית זום.

עודד פורר: אז אולי תעשו זום על העסקים הקטנים, תעשו זום על האזרח הקטן, תעשו זום על העצמאים, תבינו מה קורה כאן.

עודד פורר: אנשים לא יודעים מה יקרה איתם מחר בבוקר, ואתם עסוקים באיזו כותרת אתם תקבלו באתר כזה או אחר.

עודד פורר: ירדתם מן הפסים לחלוטין.

עודד פורר: אין דרך אחרת להגדיר את זה.

עודד פורר: מעולם לא ראיתי פקידוּת, ממשלה שכל כך מנותקת ממה שקורה בשטח.

עודד פורר: אני אומר לכם, זה לא קשור לפוליטיקה ולאיזו מפלגה נמצאת שם.

עודד פורר: זה פשוט קשור לזה שאתם לא עושים את הדבר הבסיסי שצריך לעשות, וזה לנהל את האירוע הזה, לנהל אותו, עם גורם אחד שמוציא הודעות מן הממשלה, עם תרחיש ייחוס ברור לפי מה הולכים, גם אם מעדכנים אותו על הנתיב.

עודד פורר: מי שמשלם את המחיר בסוף זה אזרחי ישראל.

עודד פורר: אין דרך יותר קצרה להעביר את המסר הזה.

עודד פורר: המסר השני שאני רוצה להעביר מפה הוא לראשי המערכת הבנקאית.

עודד פורר: אמרנו את זה אתמול בדיון והוצאנו את זה גם בסיכום הדיון.

עודד פורר: זה גם נחשף היום בכתבה באחד העיתונים.

עודד פורר: ראשי הבנקים – אגב, אנחנו שומעים שהמערכת הבנקאית מאוד איתנה ומאוד יציבה והמשבר הזה הוא לא משבר פיננסי – מנצלים את המשבר הזה כדי לטפס עוד קצת על הגב של האזרח הקטן.

עודד פורר: מגדילים את הריביות על מסגרות אשראי, מגדילים את הריביות בכלל, מה שנקרא ריבית דריבית על משכנתה, מה שדיברה אתמול חברת הכנסת מיכל שיר, ולא מבינים גם הם את האירוע.

עודד פורר: נכון שהסיכון עכשיו גדל, אין ספק, אבל כפי שאתם מצפים מבעלי העסקים שיידעו שיש להם איזו רשת ביטחון ויתנהלו ולא יסגרו את העסקים שלהם מחר בבוקר, כי הם פונים עכשיו לממשלה, ועל זה אנחנו דנים, הרי הממשלה לא תיתן לבנקים כאן ליפול וגם היא תיתן את אותה רשת ביטחון.

עודד פורר: יש לכם אחריות.

עודד פורר: אתם לא יכולים לחיות במגדל השן של המשכורות הבלתי נתפסות האלה, ועכשיו עוד לבוא לאזרח, שלא יודע מה יהיה מחר בבוקר, אזרח שמשלם מידי חודש את התשלומים שלו, מידי חודש – אני לא מדבר עכשיו על מי שלא עומד בתשלומים אלא על מי שעומד בתשלומים – ולהעלות לו את הריבית באופן חד-צדדי.

עודד פורר: הטענות שלי הן לראשי המערכת הבנקאית, אבל קודם כול למפקחת על הבנקים ולנגיד בנק ישראל.

עודד פורר: חבר'ה, הממשלה צריכה לנהל את האירוע הזה גם ברמה הזאת, גם ברמה מול הבנקים.

עודד פורר: אחר כך הם באים לפה לדיוני הוועדה ומסבירים לנו כמה מתערבים להם ברגולציה ו"אל תעשו עלינו רגולציה".

עודד פורר: למה שלא נעשה עליכם רגולציה, כאשר במשבר שבו כל אחד צריך להכניס את הכתף מתחת לאלונקה ולקחת חלק בעניין הזה אתם מתנהלים כאילו אנחנו באיזו מסיבה?

עודד פורר: אפתח את הדיון להצעות לסדר ונעשה את זה בשרשור בין החדרים.

עודד פורר: חברת הכנסת אורית פרקש הכהן, בבקשה.

אורית פרקש הכהן: אין לי הרבה להוסיף, אדוני היושב-ראש.

אורית פרקש הכהן: אני חושבת שכל מילה שאמרת מבטאת את התחושה שלנו חברי הוועדה.

אורית פרקש הכהן: זה באמת לא עניין של פוליטיקה.

אורית פרקש הכהן: בנושא של הבנקים, ההצעה שלי לסדר הייתה לקיים דיון דחוף ובהול, כי הדברים האלה עם הריבית קורים עכשיו.

אורית פרקש הכהן: הבנתי מן הדברים של ראש אגף התקציבים אתמול פה בוועדה שיש הכרה על מה שקורה, אבל לא הבנתי מה עושים בעניין הזה, מעבר להגיד לנו: "אנחנו לא יכולים לומר לבנקים מה לעשות".

אורית פרקש הכהן: ובכן, אני חושבת שבתקופה כזו יש מספיק כלים ומנופים ויש אתגר גדול לקרוא לגופים הללו ולדרוש מהם את מה שצריך לדרוש.

אורית פרקש הכהן: רציתי לייחד דיון לנושא הזה, זאת הייתה ההצעה לסדר שלי.

אורית פרקש הכהן: רציתי פשוט לשמוע אם אנחנו צפויים לשמוע את המפקח על הבנקים וללחוץ עוד בנקודה הזאת, כי יש כאן באמת סוג של סקטור שיושב על טריליונים של שקלים שלנו משלמי המסים.

אורית פרקש הכהן: הוא לא מצוי בסיכון פיננסי באירוע הזה, ויש לו יכולת להירתם באירוע כזה ככלי שיכול להיזכר לטובה בימים האלו.

אורית פרקש הכהן: השאלה היא איך אנחנו מיישמים את זה בוועדה הזו לאיזה אקט קונקרטי כדי לייצר תוצאה.

עודד פורר: תודה.

עודד פורר: אדווח גם לחברי הוועדה, מאחר והממשלה כבר שבועות ארוכים לא נותנת שום תשובה, אז ברגעים אלה בחוף הצוק דרום כבר מתחילים להתרכז בעלי עסקים ועצמאים, מסעדנים שיוצאים להפגין ושיירת מכוניות שמתארגנת לעלות לירושלים.

עודד פורר: אני מתבייש שבתקופה הזאת האזרחים שבאמת נושאים בנטל צריכים לצאת להפגין מול הממשלה כדי להגיד לה: תנו לנו פעם אחת רשת ביטחון.

עודד פורר: האנשים האלה בכל שנה, במשך כל שנות חייהם שילמו מסים בזמן, שילמו לביטוח הלאומי, התייצבו למילואים כשקראו להם, שירתו בצה"ל או בשירות לאומי, ובסוף ברגע המשבר הזה המדינה נעלמת להם, פשוט בורחת מהם, ברמה שדווקא בתקופה שאנחנו רוצים שאנשים יישארו בבית הם צריכים לצאת בשיירת רכבים לירושלים.

עודד פורר: הבושה באמת גדולה.

עודד פורר: חבר הכנסת מיכאל ביטון.

מיכאל ביטון: שלום.

מיכאל ביטון: איתנו נמצאים גם סמי אבו שחאדה ואופיר סופר, שבטח ירצו כל אחד מהם להגיד משהו.

עודד פורר: תעביר לי, כפי שעשינו בפעם הקודמת, בהודעה כתובה מי רוצה לדבר ואנחנו נשלב את זה, כי הדיון נערך בשני חדרים.

עודד פורר: מיכאל ביטון, בבקשה.

מיכאל ביטון: קודם כול, היושב-ראש, אתה צודק.

מיכאל ביטון: מתחילים את הבוקר בכבוד הדדי והומור, אבל זאת שעת חירום, והמבחן של משרד האוצר והממשלה הוא מהירות תגובה.

מיכאל ביטון: מהירות דיבורים ראינו – ראינו פה את מנכ"ל משרד האוצר שדיבר מהר ולא הבנו כלום, וראינו את מנכ"ל משרד הרווחה שדיבר לאט, הבנו וראינו שהוא עובד.

מיכאל ביטון: יש פה מה לעשות באופן דחוף.

מיכאל ביטון: אני מבקש להעלות לסדר היום את הדרישה והבקשה שלי – שזה הבנה גם שלך – שחייבים מידית להקדיש לפחות שעתיים לדיון על המגזר השלישי והעמותות, שמחזיקים 14% מן השכירים בישראל ו-6% מן התמ"ג, והם נושאים בנטל של החוסן הקהילתי.

מיכאל ביטון: כאשר לגבי נערים בסיכון סוגרים מוסדות של כפרי נוער, הם באים הביתה לערים והעיריות פונות לעל"ם ולמתנ"סים ולגופים של נוער בסיכון, לעמותות: תצילו אותנו.

מיכאל ביטון: אנחנו צריכים לרומם את העמותות ולשמור על המגזר הזה כי הוא קריטי בחוסן הלאומי ובחוסן הקהילתי.

מיכאל ביטון: אני מבקש ממך, היושב-ראש, להקצות לכך דיון חירום בוועדה, באופן הכי מהיר שניתן.

מיכאל ביטון: הדבר השני, לא ייתכן שידברו על עסקים באותה שפה.

מיכאל ביטון: ספר שמרוויח 100,000 שקל מעבודתו היחידה ומאצבעותיו וידיו לא דומה לשום עסק של חמישה עובדים או לנדל"ן או לכל דבר שיש בו חסכונות.

מיכאל ביטון: אם הספר לא עשה תספורת באותו יום אין אוכל בבית.

מיכאל ביטון: ביקשנו מתווה פשוט לאותה קבוצה קטנה של עסקים קטנים שנאבקים על הקיום.

אורית פרקש הכהן: הם גם לא קטנים.

עודד פורר: תודה.

עודד פורר: חבר הכנסת מיקי לוי, בבקשה.

מיקי לוי: הבעיה המרכזית שלגביה פונים אליי בימים האחרונים, שהקרן שהועמדה על ידי הממשלה לא מתפקדת: אין בה מספיק כסף, האחוזים שרוצים לתת הם בסדר גודל של 8% מן המחזור וזה לא מספיק, או 10%, ואנחנו מדברים על בין 14%–16% כדי להפריח את השממה ולתת לעסקים איזשהו אופק.

מיקי לוי: עמד כאן מנכ"ל משרד האוצר ואמר: אל תדאגו, יש חברות שמטפלות בזה, רק תבואו ותגישו, תוך שבעה ימים הכסף יונח בתוך חשבונו של הפונה.

מיקי לוי: מסתבר שאותן חברות שהממשלה שמה, והבטיחו לנו לתגבר אותן, אומרות: לא, במקרה הטוב אנחנו נצליח לבדוק את זה בתוך שבעה ימים, במקרה הטוב.

מיקי לוי: זה אומר: במקרה הפחות טוב בין 10 ימים ל-14 ימים הכסף יגיע לחשבונו של הפונה.

מיקי לוי: זה לא לפי ההתחייבות, זה לא מה שראש הממשלה אמר, זה לא מה שמנכ"ל משרד האוצר אמר.

מיקי לוי: תתעשתו.

מיקי לוי: העסקים הקטנים צריכים כסף.

מיקי לוי: אני לא מבין אתכם.

מיקי לוי: גם העסקים הגדולים צריכים כסף.

מיקי לוי: בבקשה, בבקשה תעשו שידוד מערכות.

מיקי לוי: העניין הזה לא פשוט.

מיקי לוי: אני שואל את מנכ"ל בתי המלון בארץ: תגיד, יש הלוואות?

מיקי לוי: הוא אומר: איזה הלוואות?

מיקי לוי: כל מה שביקשנו בכלל לא עולה על השולחן, הכול נדחה.

מיקי לוי: לא מצליחים לעמוד בעומס.

מיקי לוי: אני יכול להמשיך עוד רבע שעה אבל אני רוצה לתת לאחרים.

עודד פורר: תודה, אדוני.

קרן ברק: בשביל זה חזקיהו בא לדבר איתנו.

עודד פורר: לא חזקיהו אלא נציגו, אבל כשיעלה הנציג שלו, ואולי הוא צופה איתנו דרך אתר האינטרנט, הוא צריך לדווח על מה שקורה אפרופו שבוע שעבר.

קרן ברק: ולמה אין הלוואות.

קרן ברק: בדיוק בשביל זה באנו.

עודד פורר: שיא האבסורד הוא, ואני אומר את זה גם מכאן לממשלה, יושבים שרי הממשלה, יושב ראש הממשלה ונותן הנחיות לאזרחים ורוצה שהאזרחים יאמינו לו ורוצה שהאזרחים יישמעו לו בהנחיות הבריאות, שהן חשובות מאין כמוהן.

עודד פורר: אבל באותו מעמד הוא גם נותן אמירות לבעלי עסקים ונותן אמירות לאזרחים.

עודד פורר: הוא אומר: בעוד יומיים אני אעשה תוכנית.

עודד פורר: זה היה כבר לפני כמעט עשרה ימים.

עודד פורר: הוא אומר: יש קרן.

עודד פורר: ישב פה החשב הכללי, בוועדת הכספים, ואמר לפרוטוקול: יש קרן, היא תיתן, אנחנו משחררים, תראו איך הקלנו, תראו איך הקלנו.

עודד פורר: הפניות שאנחנו מקבלים הן פשוט אבסורדיות.

עודד פורר: הנתונים שהוצגו אתמול ונחשפו בתקשורת הן שערורייה.

עודד פורר: עכשיו סימס לי אדם שהגיש בקשה לקרן.

עודד פורר: התשובה שהוא קיבל: הקרן אישרה, המדינה עוד לא.

עודד פורר: אבל הרשימה נסגרה ביום חמישי שעבר.

עודד פורר: מתי זה יעלה לוועדה?

עודד פורר: אנחנו לא יודעים.

עודד פורר: אולי ב-7 באפריל, בעוד שבוע.

עודד פורר: אני מזכיר לכם, 7 באפריל הוא יום לפני פסח.

עודד פורר: אם יאשרו לו את הכסף הוא יראה אותו אולי אחרי פסח.

עודד פורר: צריך להבין, כשהוא יראה את הכסף הזה כבר לא יהיה לכסף הזה לאן להיכנס, אין לזה משמעות.

קרן ברק: אולי בגלל זה הם אומרים שבעה ימים, אבל הם דוחים את ההכרזה כדי שייכנס פסח ואז שבעה ימים יהפכו לחודש.

עודד פורר: הם לא דוחים שום דבר.

עודד פורר: אין מי שבודק.

עודד פורר: הנתונים עד כדי כך אבסורדיים, לפחות מה שהוצג אתמול, שלא רק שרק 20 בקשות אושרו אלא יש אולי רק 20 בקשות בבדיקה מתוך 3,000 בקשות.

קרן ברק: אני יודעת את זה.

קרן ברק: אני מתעסקת בזה יום וליל.

עודד פורר: אני פשוט לא מצליח להבין מה אנשים חושבים לעצמם שם.

עודד פורר: מהחדר השני נשמע עכשיו את אופיר סופר, בבקשה.

אופיר סופר: אני רוצה להדגיש את החשיבות.

אופיר סופר: אמרתי את זה אתמול אבל נראה שהדברים פחות הובנו.

אופיר סופר: אמרתי את זה כאשר דיבר פה מרידור.

אופיר סופר: הצורך להניח תוכנית הוא נושא קריטי.

אופיר סופר: כאשר אתה מניח תוכנית אתה שם את האסטרטגיה, גם אם היא לא הכי מדויקת, גם אם היא לא הכי משופרת, אבל יש משהו שהמערכת כולה מתכווננת אליו, שהדרגים למטה מתכווננים אליו.

אופיר סופר: לכן חשוב שהדבר הזה ייעשה בהקדם.

אופיר סופר: שמענו אתמול שזה יכול לקרות תוך שעות.

אופיר סופר: הבוקר גם כן שמענו שאולי התוכנית תונח אחר הצוהריים.

אופיר סופר: אני ממש מבקש לזרז את העניין הזה, כי בסופו של יום זה מה שיעזור לכל המערכת להתכוונן ולהוריד טיפה מהאי-ודאות הקיימת.

אופיר סופר: דבר נוסף, אני רוצה להצטרף לחברי מיכאל ביטון בדרישה לערוך דיון לגבי ארגוני המגזר השלישי.

אופיר סופר: ארגוני המגזר השלישי היום מהווים נפח מרכזי בשוק, לא כזה שאפשר להתעלם ממנו.

אופיר סופר: מלבד התרומה שלהם לחברה כולה, יש לזה גם משמעות כלכלית לכל דבר.

אופיר סופר: יש ארגונים שדומים באופיים לעסקים, ועדיין חלק נכבד מן המענים שיינתנו לעסקים הקטנים לא יינתנו לארגוני המגזר השלישי.

אופיר סופר: לכן הדיון הזה חשוב שיתקיים ממש בהקדם.

עודד פורר: תודה.

עודד פורר: חברת הכנסת מיכל שיר, בבקשה.

מיכל שיר סגמן: אני שוב חוזרת לנושא העצמאים.

מיכל שיר סגמן: זה דבר שחוזר על עצמו בכל פעם.

מיכל שיר סגמן: אתמול ישבתי במקרה עם מספר עצמאים שסגרו את העסק שלהם.

מיכל שיר סגמן: הלכתי לקנות ירקות והם פשוט ישבו שם בחוץ, 100 מטר מן הבית, שני מטרים האחד מן השני, הכול טוב ויפה, אבל בדיכאון המחץ.

מיכל שיר סגמן: באמת מה שמטריד אותם, ואנחנו דיברנו על זה אתמול ארוכות, הוא כל נושא חוסר הוודאות.

מיכל שיר סגמן: אם הם היו יודעים שבמאי הם כן יקבלו משהו אז התגובה שלהם היום הייתה אולי טובה יותר.

מיכל שיר סגמן: אם הם היו יודעים שביוני יהיה להם אופק אז יכול להיות שהתגובה שלהם הייתה הרבה יותר מתונה.

מיכל שיר סגמן: אבל כרגע הם מתנהלים משקל לשקל – אנשים שסגרו את העסקים שלהם ממאה לאפס, עם הפסדים של מאות אלפי שקלים.

מיכל שיר סגמן: בין אם זה נהג מונית, שיש ברשותו מספר מוניות, שפשוט סגר.

מיכל שיר סגמן: הוא אמר לי: אני בחודש מפסיד רבע מיליון שקל.

מיכל שיר סגמן: מי יחזיר לי את זה?

מיכל שיר סגמן: אנשים לא מוכנים לעבוד למרות שעדיין מותר למוניות לעבוד.

מיכל שיר סגמן: כלומר גם עסקים שמותר להם לעבוד, אנשים פוחדים כבר פסיכולוגית לצאת מן הבית, הם לא מעוניינים בזה.

מיכל שיר סגמן: צריך לתת את הדעת, יש לנו תוכניות מגרה של מלחמה, יש לנו תוכניות מגרה של כוח עליון.

מיכל שיר סגמן: זה הזמן להשתמש בהן וזה הזמן לפתוח את הברזים ופשוט להזרים כספים למשק, כי משק וכלכלה זה קודם כול פסיכולוגיה, הדבר הזה ידוע.

עודד פורר: תודה.

עודד פורר: חבר הכנסת אבו שחאדה, בבקשה.

סמי אבו שחאדה: בוקר טוב.

סמי אבו שחאדה: התקשרו אליי גם אתמול וגם היום שני אזרחים.

סמי אבו שחאדה: אני באמת לא יודע מה לעשות ואיך כי חלק גדול מן המשק לא עובד אבל החבר'ה בשוק האפור כן עובדים, הם ממשיכים את הגבייה שלהם.

עודד פורר: הם גם עובדים ביעילות, אין ספק.

קרן ברק: הם עוד יגדלו.

סמי אבו שחאדה: לצערי הרב התקשר אליי אתמול מישהו מאזור טמרה, היום התקשר מישהו מאזור אום אל פחם.

סמי אבו שחאדה: פשוט כואב הלב.

סמי אבו שחאדה: בשני המקומות יש משטרה קרובה שרושמת דוחות לאזרחים שמפרים את ההוראות, שזה טוב, זה אומר שיש משטרה והמשטרה עובדת, רק שעכשיו אנחנו עוזבים חלק גדול מבעלי העסקים המסכנים שהסתבכו איכשהו עם האנשים המסוכנים האלה, וגם חלק מן האנשים הפשוטים שהסתבכו בחובות קטנים, והמשטרה לא עושה כלום בנושא.

סמי אבו שחאדה: האנשים אפילו לא רואים שהמשטרה היא כתובת להכניס אותה לנושא.

סמי אבו שחאדה: אני באמת לא יודע, יש חלק גדול מן האנשים שאנחנו לא מדברים עליהם.

סמי אבו שחאדה: מדברים פה על בעלי העסקים שמנסים לקחת הלוואות.

סמי אבו שחאדה: יש כאלה שהסתבכו כבר לא עם בנקים.

סמי אבו שחאדה: השוק האפור הזה ממשיך לעבוד בצורה פשוט מזעזעת, האנשים חיים פשוט בטרור כל הזמן.

סמי אבו שחאדה: הם מתקשרים ומתקשרים שוב ושוב.

סמי אבו שחאדה: הדבר הזה מתסכל.

סמי אבו שחאדה: אני באמת לא יודע מה לעשות, אני לא יודע למי לפנות.

עודד פורר: תודה.

עודד פורר: נעלה את זה גם בדיון עם הממונה על שוק ההון.

עודד פורר: זו בהחלט נקודה חשובה.

עודד פורר: חברת הכנסת קרן ברק, בבקשה.

קרן ברק: אעשה את זה בקצרה.

קרן ברק: אני רוצה להצטרף אל כל מה שנאמר וממש לבקש ממך, היושב-ראש, שתכנס את הדיונים האלה.

קרן ברק: חברת הכנסת שיר סגמן אמרה פה שצריך לשלוף מן המגרה את תוכניות המגרה.

קרן ברק: לצערי הרב רק לבנקים יש תוכניות מגרה מיוחדות, ברורות, מסודרות, הם יודעים בדיוק איך הם פועלים, והם פועלים לפי ההנחיות של עצמם למצבים כאלה, ואנחנו רואים שהם באמת עושים את זה כפי שצריך.

קרן ברק: לכן מה שאמרה פה חברת הכנסת פרקש הכהן נכון – אנחנו חייבים לטפל בעניין הבנקים כמה שיותר מהר, ועם המפקחת עצמה, ולקבל תשובות ברורות.

קרן ברק: אני מרגישה שאנחנו חוטאים לתפקידנו כוועדת הכספים, לא בגלל שאנחנו לא רוצים אלא בגלל שהם לא יושבים פה, הם לא יושבים איתנו בדיון.

קרן ברק: הם עולים לשידור, יורדים מן השידור, ממשיכים להתנהל עם עצמם כאילו: "הו, עכשיו התור שלי".

קרן ברק: הם בטח יושבים עכשיו במשרדים: "עכשיו התור שלי לעלות, עכשיו התור שלי לעלות".

קרן ברק: אני לא מרגישה שאנחנו מהווים עבורם באמת את גורם הלחץ שאנחנו אמורים להוות.

קרן ברק: אולי כדאי שאנחנו בעצמנו נכין איזו תוכנית מגרה ונגיש אותה, אפילו טופס של איך מאשרים הלוואות ב-48 שעות.

קרן ברק: כשהם אומרים "שבעה ימים" ובכל יום הם דוחים את ההכרזה – כפי שאתה אומר, אדוני היושב-ראש, ב-7 בחודש, ביום שלישי הבא נכנסים אל תוך פסח, זאת אומרת, הם ידחו את זה עד מחר, ועד-7 בחודש זה יהפוך להיות 21 ימים, כי יש שבועיים פסח באמצע.

קרן ברק: תחשוב, אפילו במנגנון של עצמם איך הם דוחים לעצמם את הזמנים האלה.

קרן ברק: זה לא באמת שבעה ימים.

קרן ברק: אז אולי כדאי שאנחנו נעסיק – אם יש לנו תקציב – יועצים שיְפשטו את התהליכים האלה ונגיש את התוכנית שלנו כוועדת כספים, איך אנחנו עוזרים לציבור.

קרן ברק: אחרת, גם אנחנו יושבים פה ומדברים ולא קורה כלום אחרי כן.

קרן ברק: כפי שאמרת אתמול, ואחזור על זה כמו קאטו, כל הזמן אחזור על זה: אף אחד לא עושה טובה.

קרן ברק: המדינה זקוקה לעסקים הקטנים כי יש את היום שאחרי.

קרן ברק: זה לא שהם נותנים מתנה לעסקים הקטנים.

קרן ברק: העסקים הקטנים הם מה שמחייה פה את המשק.

קרן ברק: הכלכלה תקרוס אם לא יהיו.

קרן ברק: אנחנו חייבים להידרש פה אמיתית כזרוע ביצועית, עודד.

קרן ברק: אני מקווה מאוד שנעשה את זה.

עודד פורר: תודה.

עודד פורר: ראשית, לצערי אנחנו לא זרוע ביצועית.

קרן ברק: אבל אנחנו חייבים להתמודד עכשיו.

עודד פורר: היכולת שלנו לעשות את זה היא ברמת חקיקה.

עודד פורר: ביקשתי גם מהיועצת המשפטית לנסח הצעות חוק שיקלו על התהליך הזה.

עודד פורר: אני מקווה שהשבוע כבר נעביר אותן בין חברי הכנסת.

עודד פורר: תמיד הפעילות של הכנסת תהיה אטית יותר מהפעילות של הממשלה.

עודד פורר: התפקיד שלנו פה הוא קודם כול לחשוף את ערוותה של הממשלה בעניין זה.

קרן ברק: אבל אולי אם אנחנו נעבוד מהר ובלחץ אז הממשלה גם תיכנס לפעילות.

עודד פורר: אנחנו עובדים פה, גם ברמת היקף הדיונים, בצורה מאוד מאוד מהירה, אבל כדי להניע צריך פה הצעת חוק.

עודד פורר: אנחנו צריכים שוט על הממשלה.

קרן ברק: אתה יודע שבגרמניה לא סגרו את המדינה.

עודד פורר: הטענות הן לא לכנסת.

עודד פורר: יש לי טענות גם לכנסת, שסגרו את הכנסת, גם על העניין הזה יש לי טענות.

עודד פורר: אני חושבת שהכנסת, שמוגדרת כמפעל חיוני, לא פועלת כמפעל חיוני ומקשים על חברי הכנסת בפעילות שלהם.

עודד פורר: אנשים לא יודעים את זה אבל כשאנחנו מזמנים לפה – אתמול מנהל רשות המסים והממונה על התקציבים היו מוכנים לבוא לוועדה אבל מנכ"ל הכנסת סירב לאפשר להם להיכנס.

עודד פורר: זה שיא השערורייה בעיניי כי זה חלק מן העניין.

קריאה: גם במליאה אפשר לנצל את כל היציעים ולהכניס את 120 חברי הכנסת.

עודד פורר: אפשר לשמור על מרווח של שני מטרים, אנחנו עושים את זה היטב בין שני החדרים ומנהלים את הדיון.

קרן ברק: עודד, אותנו אתה לא צריך לשכנע.

עודד פורר: אבל יש משמעות לכך שהממונה על התקציבים יגיע לוועדה ולא יהיה רק בזום, כי אין מה לעשות, הזום הוא אמצעי טוב לניהול ישיבות אבל הוא קצת מרוחק וקצת מקשה.

מיכאל ביטון: אנחנו צריכים להחריג, שדמות המפתח תמיד תהיה פה, האחת והיחידה.

קרן ברק: נכון.

עודד פורר: ברשותכם, אנחנו באיחור של שעה מבחינת מה שרצינו להשיג.

עודד פורר: נמצא איתנו הנציג של החשב הכללי, עמית מרזאי.

עודד פורר: שלום לך.

עמית מרזאי: בוקר טוב.

עודד פורר: ניהלנו אתכם דיון בשבוע שעבר.

עודד פורר: הבטחתם לנו תשובות על כמה נושאים.

עודד פורר: הראשון, אמרתם שתוך ימים ספורים – כך אמר החשב הכללי ביום שלישי שעבר – תובא לאישורכם הקרן להלוואות מעל 400 מיליון שקל.

עודד פורר: מאז שבוע עבר.

עודד פורר: עוד לא קיבלנו בוועדה, נכון להיום, עד לרגע זה לא התקבל דבר.

עודד פורר: אשמח לדעת איפה זה עומד.

עודד פורר: האם הימים הספורים הם 30 ימים או 60 ימים, או ימים ספורים כפי שאנחנו חשבנו, כלומר תוך שבוע מקסימום?

עודד פורר: דבר שני, בדיון אמרתם שמוגשות 300 בקשות ביום.

עודד פורר: שאלנו כמה אושרו אך לא ידעתם להגיד לנו כמה אושרו וכמה נדחו.

עודד פורר: ביקשנו לקבל את הנתונים הללו מכם ואני מצפה לקבל אותם עכשיו.

עודד פורר: לפחות אתמול הפרסום בתקשורת היה מטריד מאוד.

עודד פורר: דבר נוסף, פניתי בשבוע שעבר בכתב אליכם לבקש לקבל את הנתונים על כל ועדות החריגים שקוימו בחשב הכללי, בדומה למה שנעשה בפעמים קודמות כאשר היינו בתקציב של 1/12, אגב בהתאם לאמור בחוק על הדיווח שאמור להיות, והדיווח הזה אין ראוי ממנו שיתקיים בוועדת הכספים.

עודד פורר: גם על העניין הזה טרם קיבלנו תשובות.

עודד פורר: תודה.

עמית מרזאי: ברשותך, לגבי ועדת החריגים לא הכנתי את עצמי, וגם מן המידע שקיבלתי מכם לא התבקשתי להכין משהו.

עודד פורר: המכתב נשלח לחשב הכללי.

עודד פורר: תעבירו לנו תשובה בכתב היום או מחר.

עמית מרזאי: אוקיי, בסדר גמור.

עמית מרזאי: בואו נתחיל לפי הסדר.

עמית מרזאי: למיטב זיכרוני היו עוד כמה דברים שביקשתם ואציג אותם גם, ברשותך.

עמית מרזאי: לגבי קרן הלוואות גדולות – אנחנו באמת עובדים עליה.

עמית מרזאי: היא עדיין לא הסתיימה.

עמית מרזאי: כפי שאמר החשב הכללי, אנחנו ננסה לסיים את העבודה בהקדם אבל מה שקרה בשבוע שעבר, בהמשך להערות שלכם ולתהליכים שקרו אצלנו בקשר לקרן של העסקים הקטנים והבינוניים, לא הגדולים, הדבר הזה הכריח אותנו לעשות תהליך מחדש גם סביב הקרן לעסקים קטנים ובינוניים וזה גזל את עיקר המשאבים גם בסופ"ש.

עמית מרזאי: אני רוצה להציג את השינויים, וגם אדבר על הכמויות, כפי שביקשת.

עמית מרזאי: דיברתם בפעם הקודמת על מסלול ירוק, דיברתם על בירוקרטיה ועל טפסים, דיברתם על זמני טיפול מרגע שמקבלים את הבקשה ועד הרגע שנותנים מענה.

עמית מרזאי: אני רוצה לפתוח ולדבר על כל אחד מהם.

עמית מרזאי: לגבי המסלול הירוק שדיברתם עליו קודם, 150,000 שקלים – אנחנו נפתח את המסלול הירוק עבור כל ההלוואות, אפס עד 20 מיליון.

עמית מרזאי: לא יהיה גוף מטעם המדינה בקליטת הבקשות ובעיבוד המסמכים.

עמית מרזאי: נאפשר לעסקים לפנות, להזין תשעה שדות רלוונטיים והבקשה תשוגר ישירות לבנק.

עמית מרזאי: אגב, הלקוח גם יוכל לפנות ישירות לבנק ולקבל את אותו שירות דרך נציג הסניף.

עמית מרזאי: שוב, מסלול ירוק לכל ההלוואות בלי הגופים מטעמנו – זה אומר שגם אין בירוקרטיה של מסמכים, שאלון, תוכנית עסקית וכל מה שעלה בדיון הקודם.

עמית מרזאי: הכול עובר לחיתום בנקאי בהתאם לסטנדרט הבנקאי.

עמית מרזאי: זה דבר אחד.

אורית פרקש הכהן: זה אומר שירדו מהדרישה לתוכנית עסקית?

אורית פרקש הכהן: רק שאלת הבהרה.

עמית מרזאי: אנחנו לא מבקשים שום דבר בנקודת הפתיחה.

עמית מרזאי: מכיוון שמדובר בהלוואה והבנקים יודעים להעמיד הלוואות אנחנו מעבירים אליהם את השרביט והם אלה שיבקשו.

עמית מרזאי: יכול להיות שיש להם כבר את הנתונים על הלקוחות ואז הם לא יבקשו, ומאלה שאין להם הם יבקשו.

אורית פרקש הכהן: אבל אתם נותנים את הערבות?

אורית פרקש הכהן: אתם אמורים לוודא שלא מבקשים מהם תוכנית עסקית.

אורית פרקש הכהן: מה זה "הבנקים"?

אורית פרקש הכהן: אתם מקציבים מיליארדים בערבות ממשלתית.

אורית פרקש הכהן: לא נתתם הנחיה לפטור אנשים מתוכנית עסקית או מתזרים מזומנים עתידי?

אורית פרקש הכהן: זו אחת הטענות העיקריות שמגיעות אלינו.

שגית אפיק: - - - הוא אומר: העברנו את זה לבנקים.

אורית פרקש הכהן: אבל זו לא תשובה.

עמית מרזאי: חברים, אני רוצה לחדד.

עמית מרזאי: דיברנו בשבוע שעבר ביום שלישי.

עמית מרזאי: אמרתם: לא יכול להיות שמגישים שאלון ותוכנית עסקית.

עמית מרזאי: עכשיו אנחנו אומרים לכם: לא מגישים שאלון ותוכנית עסקית.

עמית מרזאי: אתם אומרים לי: איך יכול להיות שלא מגישים שאלון ותוכנית עסקית?

קרן ברק: לא אמרנו כך.

אורית פרקש הכהן: לא זה מה שאמרתי.

אורית פרקש הכהן: רציתי לוודא שאכן לא מגישים.

עמית מרזאי: אני מציג את התהליך.

עמית מרזאי: אם יש הערות ביניים מן הסוג הזה אולי נחכה איתן.

עודד פורר: חברי הכנסת, הדיון באמצעות הזום אי אפשר לנהל אותו עם הערות ביניים.

עודד פורר: אין ברירה, אתם תצטרכו להאזין לו עד הסוף.

עודד פורר: תרשמו לכם את ההערות ובסוף תתייחסו.

עמית מרזאי: לגבי המסלול הירוק – זה התהליך.

עמית מרזאי: בהמשך להערת הביניים, וזה המשפט הבא שלנו:

עמית מרזאי: אנחנו מבצעים בקרות מכיוון שבתוך התהליך הזה אנחנו משאירים נציג ציבור מטעמנו שנמצא בוועדות האשראי ועושים בקרות גם על תיקים שנדחו.

עמית מרזאי: אנחנו נמצאים בתוך התהליך ואז אנחנו בטח מבינים את הסיכון – למי שזרק קודם הערה על הסיכון.

עמית מרזאי: כמובן שאנחנו מבינים את הסיכון.

עמית מרזאי: מצד שני, אנחנו מניחים על השולחן הסכם שגם מגדיר את הסיכון עבור הבנקים.

עמית מרזאי: תזכרו שוב: מדובר בהלוואה, לא במענק, והיא בטח ובטח נבדקת לפי הקריטריונים שצריכים להיבדק.

עמית מרזאי: כאן דילגנו על שלב הבדיקה בהתחלה כדי לקצר את לוחות הזמנים.

עמית מרזאי: נציג מטעמנו יישב בוועדת האשראי ויהיה שותף לקבלת ההחלטות.

עמית מרזאי: זה ברוב ההלוואות כנראה, יותר מ-50% מן ההלוואות.

עמית מרזאי: בהלוואות הקטנות יותר – ושוב, אתם העליתם את זה גם בדיון ביום שלישי – אתם אמרתם 150,000, אנחנו שמנו 350,000.

עמית מרזאי: הסמכות תהיה של הבנק.

עמית מרזאי: אנחנו נבצע פיקוח על ההחלטות.

עמית מרזאי: זה בעניין המסלול הירוק – הבירוקרטיה שבוטלה וזמני הטיפול שקוצרו כך שהבנק יעמיד מענה תוך שבעה ימי עסקים ולא תשעה ימים ועוד חמישה ימים כפי שהיה קודם.

עודד פורר: מה שהיה הוא או חמישה ימים למי שמטופל בדרך אחת, או תשעה ימים דרך הבנק.

עודד פורר: זה לא היה תשעה פלוס חמישה, לא כך הצגתם את זה.

עודד פורר: אתם הצגתם את זה: בין חמישה לתשעה.

עודד פורר: אז לא צמצמתם אלא שמתם משהו באמצע, שבעה.

עודד פורר: או שהצגתם באופן מוטעה לוועדה, הטעיתם את הוועדה בפעם הקודמת.

עמית מרזאי: אני מקווה שלא, אבל גם אם הוועדה הבינה אחרת אז אני מבקש לתקן.

עמית מרזאי: הגוף המתאם במסלול הקודם – שכבר לא רלוונטי היום אז אני חושב שלא נאריך בנושא הזה – הוקצו לו חמישה ימים כדי לקלוט את המסמכים, לעבד את הבקשה ולהגיש מסמך מעובד לבנק, ולבנק היו תשעה ימים.

עודד פורר: לא כך הצגתם את זה בפני הוועדה במסמך כתוב.

עמית מרזאי: יכול להיות.

עודד פורר: לא "יכול להיות".

עודד פורר: זה מה שקרה.

עודד פורר: משרד האוצר והחשב הכללי שלח מסמך מוטעה ולא נכון לוועדה.

עמית מרזאי: לא נכון.

עמית מרזאי: אני שלחתי את המסמך, אדוני היושב-ראש.

עמית מרזאי: זה לא נכון.

עודד פורר: גם הצגתם את זה כך בפעם הקודמת.

עודד פורר: יושבים פה כל חברי הוועדה, מהיועצת המשפטית, דרך מנהל הוועדה ועד כל חברי הכנסת וכולם הבינו שזה או חמישה ימים או תשעה ימים.

עמית מרזאי: אוקיי, אז עכשיו זה שבעה ימים בכל מקרה.

עמית מרזאי: בסדר?

עמית מרזאי: זה לגבי הבירוקרטיה והזמנים.

עודד פורר: שבעה ימי עסקים או שבעה ימים?

עמית מרזאי: ההסכם נמצא כבר אצל הבנקים מאתמול.

עמית מרזאי: אנחנו מהבוקר מתקנים את הסעיפים הרלוונטיים שדורשים תיקון בהתאם להערות של הבנקים.

עמית מרזאי: בסוף זאת עסקה בינינו ובין הבנקים.

עמית מרזאי: אנחנו נחתום על ההסכם היום.

עודד פורר: זה שבעה ימי עסקים?

עמית מרזאי: עד שבעה ימי עסקים.

עודד פורר: זאת אומרת שלא תתקבל אף הלוואה לפני ערב פסח.

עמית מרזאי: אני לא בטוח מכיוון שכבר כרגע – עוד רגע אתן את הכמויות – יש הלוואות שנמצאות אצל הבנקים, כבר אתמול אושרו עוד הלוואות, ואציג את הנתונים.

עמית מרזאי: יכול להיות שיספיקו לפני פסח ויכול להיות שלא, אני לא יודע להתחייב על זה.

שגית אפיק: הבנקים מאשרים עוד לפני חתימת ההסכם אתכם?

עמית מרזאי: שוב, זאת הלוואה ולא מענק.

עמית מרזאי: לא מחלקים אותה כלאחר יד אלא בודקים אותה לפני העמדת ההלוואה.

עמית מרזאי: לגבי הריביות – אנחנו נישא בתשלום הריבית בשנה הראשונה.

עמית מרזאי: הריבית כנראה תהיה לפחות ממוצע של 1.5% מעל הפריים לגבי כל אוכלוסיית יעד: קטנים, בינוניים וגדולים.

עמית מרזאי: זאת גם בשורה משמעותית מכיוון שזה אחוז וקצת, פחות ביחס לממוצע שאנחנו מכירים היום.

עמית מרזאי: לגבי הכמויות – עד היום הוגשו 3,434 בקשות.

עמית מרזאי: אושרו והועברו לבנקים 367 בקשות.

עמית מרזאי: הבנקים דנו ב-40 בקשות ואישרו עד כה 25 בקשות בסכום של 7.2 מיליון ש"ח.

עמית מרזאי: זה ביחס לפרסום שהיה אתמול.

עודד פורר: כמה בקשות הוגשו עד עכשיו?

עמית מרזאי: הוגשו 3,434 בקשות.

עמית מרזאי: 367 בקשות הועברו לבנקים ממשרד האוצר.

קרן ברק: כלומר 3,000 לא הועברו.

עודד פורר: משרד האוצר בדק רק 10% מן הבקשות עד עכשיו.

עודד פורר: מתוך 10% הבקשות שנבדקו והוגשו פחות מ-10% אושרו על ידי הבנקים בפועל, ועוד 10% נמצאים בבדיקה.

עודד פורר: אתה יודע, זה מזכיר את הגרף של הקורונה, אני חייב לומר.

מיכל שיר סגמן: אל תתרגשו, כי אם לא נותנים להם זמן פרישֹה, אני לא מכירה עסקים קטנים שיכולים להחזיר בין 1,700–2,000 שקל בחודש.

מיכל שיר סגמן: הכול טוב.

מיכל שיר סגמן: הם יקרסו רק מן ההלוואות.

עודד פורר: לא, הם יכולים לתת שם גרייס.

עמית מרזאי: אנחנו נותנים גרייס של שנה וההחזר הוא תוך חמש שנים, אני מזכיר.

עודד פורר: בואו נחזור לנתונים של הבקשות והאישורים: 3,434 בקשות הוגשו.

עמית מרזאי: 367 בקשות הועברו לבנקים.

עמית מרזאי: דנו ב-40 בקשות ואושרו 25 בקשות בסכום של 7.2 מיליון ש"ח.

קרן ברק: זאת אומרת:

קרן ברק: 3,400 הוגשו ו-25 אושרו, זה החשבון.

קריאה: במשך כמה זמן כל התהליך שאתה מתאר, כמה זמן הוא נמשך?

עודד פורר: עמית, לגבי המספרים יש לי שאלה.

עודד פורר: אמרת לפני רגע שאתם כבר לא בודקים את הבקשות בכלל אז למה לא העברתם את כל הבקשות?

עודד פורר: למה לא הועברו לבנקים 3,434 בקשות?

עמית מרזאי: זה בדיוק הנקודה.

עמית מרזאי: אנחנו עכשיו חותמים עם הבנק על ההסכם ומיד מעבירים לו את הבקשות.

עמית מרזאי: הרי כל עוד אין הסכמים מול הבנקים אני לא יכול להעביר להם את הבקשות בתנאים החדשים.

עודד פורר: אז איך העברת 367 בקשות?

עמית מרזאי: קלטנו 3,434 בקשות במסלול הקודם.

עמית מרזאי: אבל בואו נעשה סדר, אדוני היושב-ראש, מכיוון שאני חושב שיש פה כמה נקודות שחשוב לשים עליהן דגש.

עמית מרזאי: קודם כול, נתנו מענה מהיר לצורך דרך התקשרות קיימת בקרן עסקים קטנים שאתם מכירים.

עמית מרזאי: הנחנו שם מסלול ייעודי, שיפרנו שם את התנאים, מתחנו עד הסוף את מה שאפשר במסגרת ההסכמים.

עמית מרזאי: 3,434 הבקשות שעליהן דיברנו קודם נקלטו בתהליך ההוא.

עמית מרזאי: יש לנו הסכם שנחתום עליו היום, בלי נדר, מול הבנקים, וכאשר ההסכם הזה ייחתם יעופו קדימה לבנקים 3,400 בקשות, או לצורך העניין הבקשות שעוד לא עברו, 3,100 בקשות.

עמית מרזאי: הדברים האלה יועברו מיד לבנקים, וכל בקשה שתיקלט מכאן והלאה תועבר לבנקים ישירות עם תשעה שדות פשוטים של שם העסק ופרטי בקשת ההלוואה, איזה בנק אתה רוצה, באיזה סניף ומה הסכום.

עמית מרזאי: אנחנו נשגר את זה לבנק.

עמית מרזאי: אם העסק ירצה גם ילך לבנק לעשות את זה.

עמית מרזאי: לבנק כרגע יהיה חופש פעולה בתהליכים, שוב: מבוקר על ידינו.

עמית מרזאי: הוא יצטרך לתת מענה ללקוח תוך עד שבעה ימי עסקים.

עמית מרזאי: אני מניח שבהרבה מקרים, מכיוון שמדובר בלקוחות של הבנק ממילא, הזמן עשוי להיות אפילו קצר יותר, אבל אני לא רוצה להתחייב, בטח לא בשם הבנקים.

עמית מרזאי: אז קחו את הדברים האלה בפרספקטיבה הזאת.

עמית מרזאי: לגבי התקופה שאנחנו מדברים עליה – אלה הבקשות שנקלטו לפני עשרה ימי עבודה, הן הועברו, נידונו וטופלו בעשרה ימי עבודה, אלה המספרים.

עמית מרזאי: הכמות היא גבוהה מאוד.

עמית מרזאי: עכשיו אני מקווה שגם אפשרנו לעסקים לקבל מענה מהיר יותר.

עמית מרזאי: אז קודם הבקשות שנמצאות כרגע יועברו קדימה לבנקים כדי לחסוך את הזמן בהתאם למנגנון החדש שהצגנו עכשיו.

עודד פורר: תודה.

עודד פורר: ראשית, אני רק אומר לחברי הכנסת: זה בסך הכול היה דיווח.

עודד פורר: יש כאן שני דברים שאנחנו נבקש ממך, גם לדיווח שאנחנו נתחיל לבקש אותו מידי יום.

עודד פורר: אחד, ואת זה אני מבקש ממנהל הוועדה: אני רוצה בכל יום לקבל דיווח בכתב מן החשב הכללי כמה בקשות הוגשו.

עודד פורר: קחו את הגרף של הקורונה.

עודד פורר: אני לא יודע למה, המספרים פה נראים לי די דומים.

עודד פורר: מספר הבקשות שאושרו זהה למספר הנפטרים מן הנגיף, ואלה שבבדיקה זה מספר המונשמים.

עודד פורר: חבר'ה, להגיד: הצלחנו לאשר 25 בקשות במשק הישראלי – עפאס, נראה לי קצת לעג לרש.

עודד פורר: זה אומר שאתם אישרתם פחות מ-1% ממה שהוגש.

עודד פורר: אבל לא משנה.

עודד פורר: ניתן לכם את האפשרות להראות שזה משתנה, אבל השינוי הזה חייב להיות משוקף, והוא יהיה משוקף באתר הוועדה.

עודד פורר: אני מבקש בכל יום להעלות לאתר הוועדה טבלה: כמה בקשות הוגשו באותו יום, כמה בקשות אושרו באותו יום, וכמובן גם נתון שסוֹכֵם את סך כל הבקשות שהוגשו וסך כל הבקשות שאושרו עד לאותו רגע.

עודד פורר: בנוסף אני מבקש ממך לדבר היום עם נציג איגוד הבנקים.

עודד פורר: נעשה גם על זה מעקב.

עודד פורר: אבקש להעלות אותו מחר, רק לדיווח מנציג איגוד הבנקים, שיורידו את ימי העסקים לאישור הבקשה לשלושה ימי עסקים.

עודד פורר: דווקא בגלל שהם מחויבים, ורוב הלקוחות שלהם הם כבר לקוחות של הבנק, אין שום סיבה לעיכוב.

עודד פורר: תבינו: אנחנו מדברים על שבעה ימי עסקים, אתם תחתמו על ההסכם היום.

עודד פורר: הפעם הבאה שהעסק יוכל לראות את הבנק תהיה אחרי פסח.

עודד פורר: אני מניח שלרוב העסקים חשוב לקבל את ההלוואה הזאת לפני 10 בחודש, ואפילו עוד לפני ערב פסח, כדי שהם יוכלו לשחרר את מה שהם צריכים לשחרר לספקים שלהם עוד לפני פסח.

עודד פורר: כמובן שאני מצפה לקבל תשובה על המכתב ששלחנו בעניין ועדות החריגים.

עודד פורר: אני מבקש לקבל תאריך ותשובה לשאלה מתי תהיה קרן לעסקים מעל 400 מיליון.

עודד פורר: הרי זה היה אחד הדברים שדיברנו עליו בדיון.

עודד פורר: נבקש אותו.

עמית מרזאי: אנחנו כבר עובדים על זה.

עודד פורר: זה מה שאמרתם בשבוע שעבר.

עמית מרזאי: אמרו לך את זה בשבוע שעבר כאשר היה רעיון על השולחן, ועכשיו אנחנו עובדים בשביל להוציא אותו אל הפועל.

עמית מרזאי: זה עדיין מנגנון חדש.

עודד פורר: חבר'ה, אתם חייבים להבין את האירוע שאתם נמצאים בו.

עודד פורר: אתם צריכים להוריד בירוקרטיה.

עודד פורר: אז תעשו את ההסכמים קצת יותר רזים, אז לא יהיו לכם 200 ניירות בהסכם, יהיו לכם שני עמודים בהסכמים האלה.

עודד פורר: כולם צריכים להבין את האירוע הזה.

עודד פורר: האירוע הזה מחייב גם מהירות תגובה.

עודד פורר: אם לא תגיבו מהר ביכולת לספק אשראי והלוואות לעסקים לא יהיו עסקים אחר כך, זה המשמעות.

עודד פורר: אני לא רוצה לפתוח את זה עוד כי זה לא דיון עם החשב הכללי.

מיכאל ביטון: החשב הכללי הבטיח לנו קרן מיוחדת למגזר השלישי, מסלול מיוחד תוך יומיים.

מיכאל ביטון: איפה זה?

עודד פורר: נכון.

עודד פורר: תתייחס לזה, עמית, בבקשה.

עמית מרזאי: לגבי המגזר השלישי אנחנו עושים שני צעדים קדימה.

עמית מרזאי: אנחנו נאפשר שני מסלולים מיוחדים לעמותות החברתיות והקטנות בתחומי הרווחה, הבריאות והחינוך.

עמית מרזאי: בשני המסלולים האלה נאפשר להמיר את הדרישה לערבויות בהתחייבויות, או לא לדרוש ערבויות כלל, או להעמיד בטוחה מצד ג'.

עמית מרזאי: פרשנו כאן את כל האפשרויות בשביל לתת מענה גם לאוכלוסייה הזאת.

עמית מרזאי: ישבנו עם הצוות שלנו בעניין הזה ודיברנו גם עם האנשים בשוק.

עמית מרזאי: הבשורות האלה אמורות להכניס גם אותם אל תוך הקרן שלנו.

עמית מרזאי: אני רוצה רק לספר לכם נתונים.

עמית מרזאי: שאלתם על העמותות גם בישיבה הקודמת.

עמית מרזאי: בארבע השנים בהן פועלת הקרן של העסקים הקטנים פנו עד עכשיו רק 160 עמותות ו-93 עמותות קיבלו הלוואות.

עמית מרזאי: הן לא השתמשו בכלי הזה.

עמית מרזאי: אני ממש מקווה שהן יוכלו להשתמש בו עכשיו בצורה הרבה יותר רחבה כי הנחנו פה כלים הרבה יותר מקלים ביחס לאוכלוסיות הללו.

מיכאל ביטון: כמה עמותות פנו עד עכשיו?

עמית מרזאי: עד עכשיו לא פנתה ולו עמותה אחת, למיטב ידיעתי.

מיכאל ביטון: ממתי המסלול הזה בתוקף?

מיכאל ביטון: מתי העמותות יכולות לפנות אליכם?

עמית מרזאי: מרגע שנחתום על ההסכם, היום אני מקווה.

אורית פרקש הכהן: כלומר המסלול עוד לא יצא לפועל, מיכאל.

מיכאל ביטון: עמית, מתי יבוא הרגע שהעמותות יוכלו לפנות?

מיכאל ביטון: ובאיזו דרך?

עמית מרזאי: קודם כול העמותות יכולות לפנות גם היום, גם אתמול וגם לפני שנה.

עמית מרזאי: הן לא פנו.

מיכאל ביטון: אבל אין להן ערבויות אישיות, הן לא יכולות.

מיכאל ביטון: אתה אמרת את הבעיה.

מיכאל ביטון: אמרתם שאתם תנתחו את החסמים.

עמית מרזאי: אני גם פתרתי את הבעיה מכיוון שחלק מן החסמים הוסרו עוד קודם.

עמית מרזאי: הן עדיין לא פנו.

עמית מרזאי: הן יכולות לפנות כבר אתמול, ואם הן רוצות לחכות למסלול החדש של קרן קורונה אז הן יכולות לפנות החל מהיום בצוהריים, אחרי שנחתום על ההסכם עם הבנקים, ביחד עם כל יתר האוכלוסייה.

מיכאל ביטון: הם פונים לבנק או אליכם?

עמית מרזאי: אותו תהליך.

עמית מרזאי: הם מזינים בקשה או אלינו או שולחים נציג לבנק ומבקשים הלוואה.

מיכאל ביטון: ממחר עמותות ומלכ"רים יכולים לפנות במסלול מעודכן שמותאם להם?

עמית מרזאי: אמרתי: ההסכם ייחתם היום, והחל מן החתימה הם יוכלו לפנות אלינו.

מיכאל ביטון: נשמח שתעדכן פה.

עודד פורר: תודה, מיכאל.

עודד פורר: חברת הכנסת קרן ברק, רצית לשאול משהו, ואחר כך מנסור עבאס ישאל והוא יענה.

קרן ברק: אני רוצה להבין.

קרן ברק: היום אחר הצוהריים אתם עושים את ההסכם עם הבנק, שהכול עובר לבנק.

קרן ברק: מה התנאים הפנימיים?

קרן ברק: מה התנאים בתוך ההלוואה הזאת?

קרן ברק: מה מצב הערבות האישית למשל?

עמית מרזאי: התנאים הם: 85% ערבות מדינה, 5% בטוחה של הלווה, במקום 10% שהיו עד היום, ו-10% חשיפה של הבנק.

עמית מרזאי: הלוואות עד 500,000, או 8%, לפי הגבוה, ולא יותר מ-20 מיליון שקלים.

עמית מרזאי: פתחנו את האוכלוסייה לכל העסקים.

קרן ברק: שאלתי על הערבות האישית.

עמית מרזאי: לגבי ערבות אישית – הורדנו את הדרישות ואמרנו את הדבר הבא: שתהיה הקלה כך שהערבויות האישיות לא יעלו על הערבויות האישיות שקיימות ללקוח בבנק.

עמית מרזאי: אם אין ערבויות אישיות בבנק אנחנו גם לא נבקש ערבויות אישיות, ואם יש ערבויות אישיות אז הן ממילא קיימות ולא צריך לדרוש אותן בנוסף.

עמית מרזאי: אני רוצה לחדד בעניין הזה, אני רוצה להשיב.

עמית מרזאי: מדובר בלפחות 300,000 עוסקים מורשים שהם בהגדרה גם הלווים בהלוואה.

עמית מרזאי: שאלת הערבות האישית בכלל לא רלוונטית.

עמית מרזאי: השאלה רלוונטית לגבי חברות וגופים מאוגדים אחרים, ושם אנחנו משווים את הדרישה בהתאם למה שקיים אצל הבנק.

קרן ברק: תן לי לסיים את השאלות.

קרן ברק: אני לא מצליחה להבין.

עודד פורר: אני רוצה לעבור למשה ברקת, המפקח על רשות שוק ההון והביטוח.

עודד פורר: זה פשוט לא דיון עם החשב הכללי.

קרן ברק: זה מאוד מאוד חשוב.

קרן ברק: אני רוצה להבין: אם אני צריכה עכשיו למשכן את הבית שלי בשביל לקחת הלוואה, לא אעשה את זה.

קרן ברק: אתה אומר: מי שאין לו ערבויות לא צריך בכלל ערבויות; מי שיש לו ערבויות הן נשארות.

קרן ברק: זאת אומרת, אין בכלל הליך לערבות אישית כי מה שיש קיים ומה שאין לא קיים.

קרן ברק: כלומר זה בכלל לא נכנס לבקשה.

קרן ברק: זה מה שאתה אומר?

עמית מרזאי: קודם כול, משכוּן של בית זה סוג של בטוחה, וערבות אישית זה דבר אחר.

עמית מרזאי: אלה שתי בטוחות שונות.

עמית מרזאי: זה לא קשור.

קרן ברק: אם זה קיים.

עמית מרזאי: הדבר הנוסף, מה שאמרתי, ואני חושב שהוא די פשוט להבנה: אנחנו מקלים בערבויות האישיות כך שהן לא יעלו על הערבויות האישיות שקיימות ללקוח.

עמית מרזאי: זה ברור מאוד.

קרן ברק: הן כבר קיימות אז אין בקשה חדשה, זה מה שאני אומרת.

קרן ברק: מה שיש יש.

עודד פורר: כן, קרן.

עודד פורר: אם יש לו ערבות אישית בבנק אז כבר יש לו ערבות אישית.

קרן ברק: ועוד משהו אחד: לא צריך רואה חשבון באמצע?

קרן ברק: לא צריך מתווכים?

קרן ברק: לא צריך כלום?

קרן ברק: כל אחד ממלא משהו פשוט?

עמית מרזאי: זאת הערה חשובה מאוד.

עמית מרזאי: התשובה היא שלא צריך אף אחד.

קרן ברק: לא רואי חשבון, לא מתווכים, לא חברות, כלום?

עמית מרזאי: לא צריך כלום.

קרן ברק: כל אדם ממלא טופס פשוט?

קרן ברק: בסדר גמור.

קרן ברק: מעולה.

עודד פורר: יש הבדל בין דיווח לבין דיון.

עודד פורר: חבר'ה, זה דיווח.

עמית מרזאי: הוא צריך לדעת מה שם העסק שלו ומאיזה בנק הוא רוצה לקחת הלוואה.

עודד פורר: עמית, תודה.

עודד פורר: שאלה אחרונה של מנסור עבאס.

מנסור עבאס: חשוב לעשות ביקורת על כל שלב מאז הגשת הבקשה ועד קבלת ההחלטה: אישור או דחייה.

מנסור עבאס: אני מסתכל פה ורואה שנבדקו 40 בקשות והתקבלו פחות משני-שלישים.

עודד פורר: זה בדיוק מה שאנחנו נעשה כאשר נתחיל לראות את הנתונים מידי יום.

עודד פורר: יהיה לנו לוח תוצאות.

מנסור עבאס: יותר משליש מן הבקשות נדחו סופית.

מנסור עבאס: אז או שאנחנו שולחים אותם לשוק האפור או שאנחנו אומרים להם: תסגרו את העסק ותכריזו על פשיטת רגל.

עודד פורר: זה דיון אחר.

עודד פורר: זה לא מולו ברמת הדיווח.

מנסור עבאס: למה הבקשות הללו נדחו?

עודד פורר: ברגע שיהיו לנו הנתונים נוכל לקיים על זה דיון יותר מושכל.

עודד פורר: עמית מרזאי, תודה רבה.

עודד פורר: אני מצפה לקבל את הדברים כתובים כבר בסוף היום, מה אושר ומה לא אושר.

עודד פורר: תודה.