ועדת הכספים, כנסת 23, פרוטוקול מספר 27, 2020-04-19 10:00

עודד פורר: בוקר טוב לכולם, אני שמח לפתוח את ישיבת ועדת הכספים.

עודד פורר: היום ה-19 באפריל 2020, כ"ה בניסן תש"ף.

עודד פורר: אנחנו נתחיל עם שני סעיפים על סדר-היום שנוגעים לחשב הכללי: אחד זה המעקב אחר יישום וביצוע הלוואות וקרנות מדינה, והשני זה העמדת ערבות מדינה לקרן סיוע ייעודית לעסקים גדולים בשל התפשטות נגיף הקורונה.

עודד פורר: אני חייב לשוב ולומר בעניין הזה, זה עלה פה בכמה דיונים, ואני אגיד את זה עוד הפעם בפתח הדברים, אבל הוועדה סבורה – אני חושב שאני יכול להגיד את זה על דעת כל חברי הוועדה מכל סיעות הבית – שהדרך הנכונה לטפל במשבר הזה היא בשני כיוונים מרכזיים, והאחד הוא קודם כול מענקים בהתאם לירידה במחזור, הפעלת קרן הפיצויים בחוק מס רכוש.

עודד פורר: זאת הדרך שהייתה מאפשרת את זריקת החמצן.

עודד פורר: אני לא יודע למה הממשלה מסרבת להיכנס לעניין הזה.

עודד פורר: לצערי, בפן השני, ואנחנו נדון על זה כשנראה את ביצוע ההלוואות וקרנות המדינה, הנושא של פריסת ההלוואות ואחוז השתתפות המדינה, לפחות מהנתונים שאנחנו מכירים בכל העולם המערבי, בין 70% ל-100% השתתפות של ערבות מדינה.

עודד פורר: מטבע הדברים, ואת זה כולם יודעים טוב, כולם עסקים בסיכון היום, זה לא שיש עסק שהוא לא בסיכון.

עודד פורר: אבל אם עכשיו המדינה כן רוצה לשמור ענפים שהבנק הגדיר אותם ענפים בסיכון יום לפני המשבר.

עודד פורר: הרי אם היית בא עם מסעדה או בר או אולם אירועים, עסקים שהבנקים גם ככה הגדירו אותם בסיכון, עשו לך צרות עם הלוואות, היום בכלל לא מוכנים לדבר איתך, ולצערי ה-15% או 20% לא פותרים את הבעיה.

עודד פורר: לפני שנתחיל אני כן רוצה להעלות פה כמה נושאים, שחשוב שאנשים ידעו שמבחינתנו הם על סדר-היום.

עודד פורר: ובאוצר שידעו, אנחנו נביא אותם לדיון פה בוועדה.

עודד פורר: צריך להבין שמה שעשתה הממשלה ברגע שהתחיל המשבר בנושא של הביטוח הלאומי, זה לא קשור לחשב הכללי, אבל ברגע שהתחיל המשבר בנושא של הביטוח הלאומי היה עם תוקף מסוים, והתוקף פג.

עודד פורר: אז אם זה ביטול הצורך ברישום בלשכת תעסוקה, זה מי שהגיש את תביעתו למוסד לביטוח לאומי מה-15 במרץ ועד ה-7 באפריל, לא נדרש להירשם בלשכת התעסוקה.

עודד פורר: כרגע הצורך הזה חזר.

עודד פורר: אני קורא לממשלה לאשר מיד ולהביא לנו לאישור את הארכת המועד הזה, לפחות עד ה-15 במאי.

עודד פורר: שוב, לא לגרור את האנשים.

עודד פורר: אנחנו מדברים על למעלה ממיליון איש בתביעות דמי אבטלה, קיצור תקופת האכשרה לשישה חודשים.

עודד פורר: עד ה-19 באפריל, אם הגשת בקשה כזו כי יצאת לחל"ת או פוטרת בעקבות המשבר, אז קיצרו את תקופת האכשרה לשישה חודשים.

עודד פורר: תקופת האכשרה חזרה להיות 12 חודש.

עודד פורר: זאת אומרת, עכשיו צריך עוד הפעם לקצר את זה, כולל הארכת הזכאות לדמי אבטלה למי שהסתיימה הזכאות שלו, תשלום מוקדמות דמי אבטלה.

איציק שמולי: עודד, זה אומר שמי שנרשם היום לדמי אבטלה הוא לא זכאי.

עודד פורר: הוא לא זכאי.

עודד פורר: אם נניח התחלתי לעבוד, לא פיטרו אותי עד ה-19 באפריל, לא באתי עד ה-19 באפריל לדרוש דמי אבטלה, עד היום, מי שיבוא מחר.

קריאה: מי שפיטרו אותו היום לא יהיה זכאי?

עודד פורר: לא יהיה זכאי, אלא אם כן יש לו תקופת אכשרה מספיקה של שנה.

עודד פורר: וברור לחלוטין שזה לא העניין.

איציק שמולי: שזה בעיקר פגיעה באנשים - - -

עודד פורר: והחמור ביותר, וזה אני אומר לאוצר: שום דבר לא יאושר פה – שום דבר – עד שהמענק לבני 67 פלוס שפוטרו מעבודתם יוארך מה-19 באפריל עד ה-15 במאי.

עודד פורר: אותו מענק שאמרו: נפתור את זה.

עודד פורר: אני מדבר, עוד פעם, על בני 67 פלוס שעובדים.

עודד פורר: צריך להבין, זו בסוף האוכלוסייה הכי חלשה בתוך האירוע הזה.

עודד פורר: היא גם האחרונה שתצא מהסגר, אנחנו רואים את זה גם בתנאים שאומרת המדינה היום; היא גם חייבת לעבוד, כי מעל גיל 67, אנשים שיצאו לעבודה, יוצאים כי הם חייבים.

עודד פורר: תחשבו על אותו מאבטח מבוגר, על אותו אדם שנותן שירות בגיל מבוגר, שעושה את זה כי הוא צריך.

עודד פורר: וצריך להאריך את תקופת האפשרות שלהם להגיש תביעות מה-19 באפריל עד ה-15 במאי, ולהאריך את הזכאות שלהם לתשלום מענק הסתגלות גם לחודשים מאי ויוני.

עודד פורר: ככל שזה לא יטופל, אין לאוצר מה להביא בקשות לוועדה הזו.

אורית פרקש הכהן: למה רק עד ה-15 במאי?

עודד פורר: אני מוכן כל פעם לעשות את זה לחודש ולהאריך, ואני מוכן לשבת עם היד על הדופק, לא רוצה לעשות את זה גורף.

קריאה: ומתי מאריכים?

קריאה: כל פעם שבוע לפני.

עודד פורר: אבל הזכאות הסתיימה היום.

עודד פורר: אז הם יכולים להגיד: היה פסח.

עודד פורר: הכול בסדר.

עודד פורר: אני רוצה לשמוע הצהרה היום ממנכ"ל משרד האוצר.

שלמה קרעי: אתה יודע שהם גם לא משלמים על החמישה ימים הראשונים, כמו שאמרו לנו כל הזמן.

עודד פורר: אני בהקשר הזה גם אומר:

עודד פורר: אני מבין שלסעיפים הבאים בסדר-היום, משרד האוצר הודיע לוועדה שנציגיו לא יכולים להגיע כי כולם הלכו לישון בגלל ישיבת הממשלה.

אחמד טיבי: אותה ישיבה.

עודד פורר: כן.

עודד פורר: אז אני מודיע להם: גם הוועדה תיכנס לתרדמת לפני ההצבעה, והתרדמת תשתחרר אחרי שיהיו כאן נציגי אוצר לגבי ההצבעה, על כל נושא אגב שאמורים להצביע.

קריאה: אף אחד לא הגיע היום?

עודד פורר: לא, החשב הכללי הגיע.

עודד פורר: אני צופה פני עתיד לגבי שאר הדיונים בסדר-היום.

עודד פורר: יש פה סדר-יום שנקבע מראש.

עודד פורר: הוא נקבע מזמן, הוא לא נקבע אתמול בלילה.

עודד פורר: נציגי אוצר צריכים להיות פה בדיונים האלה, וככל שהם לא יהיו ולא יעדכנו.

עודד פורר: לכן גם ההצבעה על הסעיף הזה – וזה אני אומר לך, רוני – ההצבעה על הסעיף הזה שאנחנו נצטרך בנושא ההלוואה תתבצע בסוף סדר-היום בכל מקרה.

עודד פורר: אנחנו נקיים את הדיון, אחר כך את ההצבעה אנחנו נפריד מהדיון.

עודד פורר: אני חייב לומר בהקשר הזה: יש אצלי ערימה של בקשות של אנשים שניגשו לקרן ולא קיבלו שום תגובה.

עודד פורר: אני אבקש, רוני, לחלק את הדיון הזה לשניים: קודם כול לקבל את העדכון ממך על הסטטוס, שזה הסעיף הראשון בסדר-היום, על המעקב אחר יישום וביצוע הלוואות וקרנות מדינה, על מה שהיה.

עודד פורר: נעשה את זה הסבב, גם התייחסויות חברי הכנסת.

עודד פורר: ואחר כך נמשיך לנושא ההלוואות, אני אתן לך שוב את רשות הדיבור, לגבי העמדת ערבות מדינה לקרן הסיוע הייעודית לעסקים גדולים בשל התפשטות נגיף קורונה.

עודד פורר: אז אני רוצה לפתוח דווקא עם החשב הכללי, ואחר כך לעשות את ההצעות לסדר של חברי הכנסת.

ניר ברקת: יש נייר מסודר?

ניר ברקת: אני חושב שקיבלנו פעם שעברה.

ניר ברקת: אפשר לרענן לנו?

עודד פורר: אני אבקש תיכף ממנהל העבודה כשהוא יחזור, שידפיסו את זה שוב.

עודד פורר: רוני.

רוני חזקיהו: בוקר טוב לכולם.

רוני חזקיהו: אנחנו נמסור כרגע דיווח למה שיש לנו לגבי כשבועיים ימים האחרונים, שהקרן הזאת עובדת במתכונתה החדשה.

רוני חזקיהו: מה שקרה בתחילת הדרך, ברגע שפתחנו את הקרן, כפי שידוע לכם, הוגשו 35,000 בקשות.

רוני חזקיהו: עם הזמן מאז מטפטף ברמה של כמה עשרות עד מאות בקשות, וזה הגיע לרמה של כ-41,000 בקשות.

רוני חזקיהו: כל ה-41,000 בקשות נמצאות כרגע בבנקים, כלומר עברו את כל התהליך שהיה צריך לעבור, בדיקה ראשונית.

רוני חזקיהו: וכולם נמצאים בכל הבנקים, מפוצלים כל אחד לפי הבנק שלו.

רוני חזקיהו: יש לנו תמונת מצב לגבי כמות הבקשות שנמצאת בכל בנק ובנק.

ניר ברקת: באיזה היקף הבקשות?

עודד פורר: הוא אמר, 41,000.

ניר ברקת: לא, 41,000 בקשות.

ניר ברקת: מה ההיקף של הבקשה?

רוני חזקיהו: מאז התקופה הזאת הייתה תקופת הסתגלות מסוימת של הטיפול, ויש לנו כרגע נתונים לגביהם.

מיקי לוי: עד עכשיו שילמו מיליארד.

עודד פורר: כן, רוני, תמשיך.

עודד פורר: תיכף אני אתן לכם שאלות.

רוני חזקיהו: כפי שאמרתי, כרגע כ-41,000 בקשות נמצאות בבנקים, מחולקות לפי כל הבנקים, כל אחד בבנק שלו, והבנקים התחילו לטפל בבקשות האלה.

רוני חזקיהו: הקצב של הטיפול בהתחלה הוא כמה עשרות, וכעת קצב הטיפול הוא כמה מאות.

רוני חזקיהו: ועדות האשראי מתקיימות כל שבוע, ולפעמים אפילו פעמיים בשבוע, לפי מיטב ידיעתנו.

רוני חזקיהו: בהתאם לדברים האלה אנחנו רואים את הטיפול והאישורים.

רוני חזקיהו: אני מבקש מעמית עכשיו לתת לנו את המספרים המדויקים.

רוני חזקיהו: אנחנו נעלה לאתר פעם בשבוע את המספרים האלה בצורה מסודרת, מתכללת.

רוני חזקיהו: ביקשנו גם מכל בנק שיעלה באתר שלו את הנתונים שלו, אבל זה אני לא יודע לומר אם הם יעשו.

רוני חזקיהו: מבחינתנו הנתונים מתרכזים אצלנו, ואנחנו נפיץ אותם בצורה מסודרת ונעדכן אותם פעם בשבוע באתר, כשהנתונים האלה משקפים את מספר הבקשות בכל פעם, את מספר הבקשות שנדונו, את מספר האישורים ואת מספר הדחיות, כולל בכמות ובסכום שישנם.

רוני חזקיהו: כידוע, הקרן היא קרן לעסקים קטנים ובינוניים עד 400 מיליון שקל.

רוני חזקיהו: ובמסגרת הקרן הזו הקצינו 8 מיליארד שקלים לטובת העניין הזה.

רוני חזקיהו: בהמשך היום נדבר על הקרן לעסקים גדולים.

רוני חזקיהו: עמית, אולי תרחיב לגבי - - -

עמית מרזאי: בוקר טוב.

עמית מרזאי: אז כמו שהחשב הכללי ציין, הקרן עובדת ועובדת בקצבים מאוד מהירים.

עמית מרזאי: הקצבים שראינו בתחילת הפעילות לא מייצגים את קצב הבקשות שאנחנו מזהים בשבוע האחרון.

עמית מרזאי: שלושת הימים הראשונים של הפעילות היו שלושה הימים העמוסים ביותר מבחינת בקשות, הגיעו כ-20,000 בקשות, והם גם אלה שכרגע אנחנו רואים בקשות שמטופלות ויוצאות ראשונות.

עמית מרזאי: תקופת החגים, שבתות וכוח אדם מצומצם אומנם אתגרו את המערכת הבנקאית, אבל ממה שאנחנו מבינים, גם מהשיחות שאנחנו מקיימים, הצוות האוצרי, הם נרתמו, הם עושים את המאמץ כדי לעמוד מבחינתם בטיפול המהיר ובמענה לעסקים.

עמית מרזאי: מבחינת - - - אנחנו חווים את הירידה, ולכן אנחנו גם מניחים שהשבוע זה יהיה שבוע משמעותי, גם בהיקפים של האישורים והטיפולים וגם כשבוע שהוא שבוע מעבר לקראת השבוע הבא, שבו אנחנו נראה את הקצבים מתיישרים מול הבקשות שלנו.

עמית מרזאי: לגבי הנתונים, אז אנחנו מזהים שיש כרגע כמעט 41,000 בקשות שנמצאות אצל הבנקים השונים.

עמית מרזאי: הבקשות שנידונו – 2,930 – כמעט 3,000 בקשות.

עמית מרזאי: מתוכן אושרו 65% – כמעט 1,900 בקשות, בסכום של 900 מיליון שקלים, כמעט עשירית מהקרן שהקצינו.

עמית מרזאי: אנחנו אומרים אומנם על שבועיים מאז שהקרן יצאה לפועל ב-1 באפריל, אבל על הרבה פחות ימי עבודה – ימי עסקים כמו שאנחנו מגדירים – אנחנו ספרנו כ-10 ימים, 11 ימים.

עודד פורר: מה סך כל הבקשות?

עמית מרזאי: קיבלנו 43,000 בקשות כמעט.

עמית מרזאי: מתוכן היו בקשות שהן בקשות עם שגויים, כך שכרגע יש כמעט 41,000 בקשות אצל הבנקים.

עודד פורר: מה הסכום של כל 41,000 הבקשות האלה?

עודד פורר: באיזה היקף כספי הן?

עמית מרזאי: הסכום הכספי – 28 מיליארד שקלים.

עמית מרזאי: זה הסכום שמבוקש.

עמית מרזאי: צריך לקחת בחשבון שהסכום הזה הוא סכום מבוקש, הוא כנראה נצמד למקסימום האפשרי.

עמית מרזאי: הוא לא בהכרח נגזר מהצורך או מיכולת ההחזר, שהם התוצר של ועדת האשראי והבדיקה של הבנקים.

עמית מרזאי: ולכן צריך להניח שהסכום שאנחנו צריכים להתייחס אליו כסכום ריאלי יותר הוא סכום נמוך מה-28 מיליארד שקלים.

עמית מרזאי: אז כמות בקשות – כמעט 41, 28 מיליארד שקלים בסכום.

עמית מרזאי: כמות שנידונה: כמעט 3,000 – 2,930, כפי שאמרתי.

עמית מרזאי: כמות שאושרה – כמעט 1,900 בקשות – 1,877.

עמית מרזאי: ו-900 מיליון שקל שאושרו.

עמית מרזאי: באחוזים, כאמור, זה כמעט עשירית מהקרן.

עמית מרזאי: לגבי הדברים שאנחנו מזהים כרגע בפעילות מהניתוחים – אני גם אתייחס רגע לבקשות שלכם מהוועדות הקודמות לגבי פילוחים ספציפיים, אבל אנחנו מזהים שיש היענות יפה - - - את המגזרים שאליהם כיוונו את הקרן הזאת.

עמית מרזאי: וכבר מהשבוע האחרון אנחנו רואים שיש הלוואות גם למגזרים או לתחומים של הארחה, בתי מלון, הסעה ותחבורה.

עמית מרזאי: אנחנו רואים גם בהלבשה ובביגוד סכומים נאים, יש פה חברות שנכנסות ומקבלות את האישורים.

עמית מרזאי: גם בהסעדה.

עמית מרזאי: יחד עם זאת, יש לנו, ואנחנו מזהים איזשהו צורך לתת מענה נוסף, מענה שהוא כרגע לא מספיק, לפחות לתפיסתנו מהשבוע האחרון, לתחומי התיירות, ההסעדה והאופנה, בעיקר ב-level הנמוך של העסקים.

עמית מרזאי: וזאת סוגיה שאנחנו דנים בה כרגע כדי לנסות לתת לה מענה.

אורית פרקש הכהן: מה זאת אומרת ב-level הנמוך?

אורית פרקש הכהן: תסביר.

עמית מרזאי: מבחינת גודל העסקים, המחזור שהם מייצרים במהלך השנה.

עמית מרזאי: אנחנו בעצם מפלחים את העסקים לפי היקף המחזור השנתי שלהם.

עמית מרזאי: ככל שהמחזור גבוה יותר, אז העסק גדול יותר, והפוך.

עמית מרזאי: ואת המענה שאנחנו מזהים כמענה לא מספיק, אנחנו מנסים כרגע למחזורים הנמוכים יותר, לעסקים הקטנים יותר, תחומי ההסעדה, האופנה, הפנאי והבידור.

עמית מרזאי: אלה כרגע הענפים שצריך לתת להם את הדגש.

עמית מרזאי: אני רוצה לתת עוד איזשהו פילוח, שאני חושב שהוא אינפורמטיבי לגמרי.

עמית מרזאי: הוועדה ביקשה בעבר בקשר להתפלגות לפי יישובים ואזורים גאוגרפיים.

עמית מרזאי: הצלבנו את הנתונים עם נתוני הלמ"ס.

עמית מרזאי: הפילוח פה הוא לפי מספר הבקשות, לא לפי מספר האישורים.

עמית מרזאי: אז לפי מספר הבקשות, אנחנו רואים שביישובים היהודים יש 63% מהבקשות, הלא יהודים – 15%, והמעורבים – 22%.

עמית מרזאי: אני מקווה שזה מסתכם ל-100.

עמית מרזאי: לגבי האזורים הגאוגרפיים, אז המרכז עם 38%, הצפון עם 25%, הדרום – 17%, חיפה – 17%, ויהודה ושומרון – 4%.

עמית מרזאי: אלה נתונים, שוב, מתוך הבקשות, לא מתוך האישורים בשלב הזה.

עמית מרזאי: אני רוצה להתייחס לעוד סוגיה – הנושא של ההנגשה.

עמית מרזאי: היא מבחינתנו כבר מטופלת - - - הושלמה גם בשפות בתוך האתר הייעודי.

עמית מרזאי: אנחנו, כמו שהחשב הכללי ציין, עובדים כדי להעלות דיווח אינפורמטיבי לתוך האתר, שיהיה ציבורי ושקוף.

עמית מרזאי: ואני רוצה לסכם, שההתרשמות שלנו מהפעילות היא שהיא בהחלט עלתה על המסלול.

עמית מרזאי: הבנקים עושים את מירב המאמצים כדי לתת את המענה לעסקים.

עמית מרזאי: אנחנו מזהים את התגבור בכוח האדם, למרות ההגבלות, למרות החגים ולמרות השבתות שהיו בשבועיים האחרונים, ועדיין יש פה מענה שבהחלט מלמד על מאמץ גדול.

עמית מרזאי: הפעילות בשבוע הזה בהתאם לצפי הולכת לגדול משמעותית במונחים של אישורים.

אורית פרקש הכהן: בכמה ביחס ל-40,000 בקשות?

עמית מרזאי: כרגע מדברים על קצבים של מאות לימים.

עמית מרזאי: כל בנק יש לו את הקצב שלו.

ניר ברקת: יש פה בעיה – המספרים לא מתחברים.

עמית מרזאי: רק תנו לי להשיב.

עמית מרזאי: אין לנו את הדיווח דקה-דקה בתוך ההתנהלות היום-יומית.

עמית מרזאי: אנחנו מקבלים דיווח אחת לשבוע.

עמית מרזאי: הדיווח שקיבלנו היום בבוקר זה הדיווח שאתם רואים ושומעים עליו עכשיו.

עמית מרזאי: ואנחנו נשתדל להציג את הנתונים כמה שיותר מעודכנים, אבל יש פה מערכת שעובדת מלמטה למעלה, למעלה למטה, לכל הכיוונים.

עמית מרזאי: ואנחנו צריכים - - - ולהציג אותם בצורה - - -

עודד פורר: אוקיי.

עודד פורר: אני רוצה לתת סבב, אנחנו נעשה את זה עם אורחים מבחוץ וחברי כנסת.

ניר ברקת: אבל שאלות לפני זה, לא אמירות.

ניר ברקת: קודם כול, המספרים לא מתחברים, כי אתם נתתם 900 מיליון על 4%.

ניר ברקת: זה אומר שהם צריכים קרן של 20 מיליארד.

עודד פורר: רגע, ניר.

עודד פורר: גם בשאלות יש סדר.

עודד פורר: זה שהמספרים לא מתחברים לא ברור.

עודד פורר: ואתה תצטרך להתייחס לזה בסוף, רוני, שיש 28 מיליארד שקל בקשות והקרן היא 8 מיליארד שקל, אז גם אם לא כל הבקשות יאושרו זה ברור לחלוטין – ועדיין לא הוגשו כל הבקשות, אני מניח שבשבועות הקרובים יוגשו עוד בקשות – מה אתם צופים פני עתיד לגבי ההתמודדות?

עודד פורר: אני רוצה להתחיל עם אורחים מבחוץ, כי יש בחוץ את החבר'ה של העצמאים, אלה שהגישו את הבקשות האלה.

עודד פורר: אני רוצה לתת רשות דיבור לרועי כהן מלה"ב, ואחרי זה שני חברי כנסת ואורח מבחוץ.

רועי כהן: בוקר טוב, אדוני יושב-ראש הוועדה וחברי הכנסת, אזרחי מדינת ישראל.

רועי כהן: תראו מה ממשלת ישראל הביאה אותנו לעשות - - - כמה אלפי אנשים הגיעו - - -

שלמה קרעי: תשמרו מרחק אחד מהשני.

עודד פורר: קרעי.

שלמה קרעי: מה?

שלמה קרעי: אי אפשר לאפשר דיון כשדבר כזה קורה.

שלמה קרעי: סליחה, אדוני היושב-ראש, עם כל הכבוד.

עודד פורר: קרעי, תודה.

שלמה קרעי: לא, אי אפשר לאפשר דיון בסכנה כזאת, כשהם לא שומרים על ההנחיות.

עודד פורר: אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה, אני קורא אותך לסדר פעם שנייה.

עודד פורר: חבר הכנסת קרעי, תצא החוצה בבקשה.

שלמה קרעי: מה זה?

עודד פורר: תצא החוצה בבקשה.

רועי כהן: תראו מה קורה כאן.

רועי כהן: תראו מה קורה כאן.

עודד פורר: תצא החוצה בבקשה.

שלמה קרעי: אני לא יוצא.

עודד פורר: תקראו לסדרנים.

עודד פורר: אני עוצר את הדיון.

עודד פורר: רועי, אנחנו תיכף נמשיך את הדיון.

שלמה קרעי: תעצור את הדיון, זה בדיוק מה שביקשתי.

שלמה קרעי: מה זה?

שלמה קרעי: איך אתה מאפשר דיון כזה?

רועי כהן: אנחנו רוצים לענות לאדוני רוני חזקיהו, החשב הכללי.

עודד פורר: קרעי, אני מבקש שתצא החוצה.

שלמה קרעי: אני מבקש שלא תקיים דיון כזה.

עודד פורר: זה לא יתנהל פה ככה.

רועי כהן: החשב הכללי של מדינת ישראל, החשב הכללי של כל האנשים שנמצאים כאן.

רועי כהן: (חבר הכנסת שלמה קרעי יוצא מאולם הוועדה.

רועי כהן: ) כל הקרן הזו בערבות מדינה זה חרטא אחת גדולה.

רועי כהן: אף אחד מכאן לא הצליח לקבל.

רועי כהן: 500 בקשות מתוך 40,000.

רועי כהן: אף אחת מהמסעדות, אף אחד מאולמות האירועים, אף אחד - - - את ההלוואות.

רועי כהן: זה הכול חרטא.

רועי כהן: תגידו לו את זה.

רועי כהן: תגידו לו את זה, שישמע, שמדינת ישראל תדע שהכול אחיזת עיניים.

רועי כהן: הכול אחיזת עיניים.

רועי כהן: אנחנו דורשים קרן בערבות מדינה מלאה, שהבנקים יוכלו לתת לאנשים האלה כאן חמצן.

רועי כהן: אנחנו לא רוצים שיטרטרו אותנו עם בירוקרטיה, עם טפסים.

רועי כהן: שימו לב מה קרה כאן.

קריאה: עודד, תבקש ממנו להתפזר קצת.

קריאה: זה באמת מפחיד.

קריאה: ממש צפופים.

רועי כהן: תראו, אנשים מסכנים את הבריאות שלהם, כי אמרו להם שהם יכולים לקבל הלוואה – הם לא מקבלים הלוואה; אמרו בהתחלה שזה עד 500,000 – הורידו את זה ל-8%, אחרי זה צעקנו, העלו את זה ל-16%.

רועי כהן: אחרי זה אמרו: אנחנו נעשה את הכול להקל תוך שבעה ימים.

רועי כהן: עבר חודש ואנשים עדיין לא קיבלו תשובות.

רועי כהן: חודש עבר מהיום הראשון, ואנשים עדיין לא קיבלו תשובות.

רועי כהן: אני קורא לך, יושב-ראש הוועדה: עד שלא יביאו לך את הנתונים האמיתיים של איזה אנשים הענפים קיבלו, מה קורה באמת בקרן הזאת.

רועי כהן: הקרן הזאת לא עוזרת לציבור העצמאים והעסקים הקטנים.

רועי כהן: היא מכשילה את האנשים, הם ניגשים לקבל הלוואה ואומרים להם שהם לא זכאים.

רועי כהן: אני אומר לך את זה כאן, עודד: תראה מה קורה כאן, לא היה דבר כזה בישראל.

רועי כהן: אנשים מגיעים לכאן להגיד לאדון רוני חזקיהו ולכל - - -

עודד פורר: רועי, אחד, המסר ברור.

עודד פורר: תקפידו לשמור כן מרחקים אחד מהשני ולשים מסכות.

עודד פורר: אף אחד לא צריך לסכן את הבריאות שלו, וגם לא לעמוד בניגוד להנחיות.

רועי כהן: זה מה שקורה, שמתוך 40,000 בקשות, 500 בקשות רק אושרו.

רועי כהן: תבינו את הכשל שיש פה.

רועי כהן: צריכה לקום פה ועדת חקירה, שתבדוק איך זה ראש ממשלה עולה ערב אחרי ערב, ומוכר לציבור שיש פה קרן הלוואות, ואין פה שום מענה ואנשים לא מקבלים את המענה.

עודד פורר: ברור.

עודד פורר: רועי, אני אעשה סבב גם בין חברי הכנסת ומתייחסים עוד מבחוץ.

עודד פורר: תוכלו להתייחס עוד בהמשך.

רועי כהן: תשמעו את העם.

עודד פורר: אנחנו נחבר אתכם עוד בהמשך.

עודד פורר: חבר הכנסת מיקי לוי, בבקשה.

מיקי לוי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

מיקי לוי: אני מבקש לבדוק אפשרות להלוואות חוץ בנקאיות בערבות מדינה, על מנת להגביר את התחרות.

מיקי לוי: הבנקים הפכו להיות כגורם מרכזי אחד, במקום לאפשר תחרות, למשל חברות כרטיסי אשראי, למשל בנק הדואר.

מיקי לוי: לא יכול להיות שהבנקים הם השחקן הראשי, והם ישחקו בעסק כמו שצריך.

מיקי לוי: בהלוואות בערבות מדינה צריך לראות איך עושים את האלטרנטיבה הזו, תחרות לבנקים.

מיקי לוי: המערכת חוסמת מייצגים, אדוני.

מיקי לוי: לפני חמישה ימים שלחתי מכתב לחשב הכללי באוצר ודרשתי.

מיקי לוי: מייצג, עורך דין, מנהל חשבונות, רואה חשבון שמגיש בקשה – מעל חמש בקשות המערכת בולמת אותו.

קריאה: למה?

מיקי לוי: ככה.

מיקי לוי: ואם יש לו 50 איש שהוא מטפל בהם – מה, הוא ילך לרואה חשבון אחר או למנהל חשבונות אחר שאינו מכיר את הדוחות הכספיים?

מיקי לוי: חלם.

מיקי לוי: חלם.

מיקי לוי: תפתחו את המערכת למייצגים, מה הסיפור הזה?

קריאה: מיקי, אתה דורש לחסום?

מיקי לוי: לא, ההיפך.

עודד פורר: לא, כרגע זה חסום בחמישי.

עודד פורר: זה המצב.

מיקי לוי: ככה זה.

מיקי לוי: למה?

מיקי לוי: אין לי תשובה.

מיקי לוי: אין לי.

מיקי לוי: המדינה נותנת ערבות כללית, אבל כל בקשה נידונה בנפרד, ללא התחשבות בערבות הכללית.

מיקי לוי: האם מתכוונים לטפל בזה?

מיקי לוי: הרי יש ערבות כוללת של המדינה.

מיקי לוי: תפתחו.

מיקי לוי: מספיק עם זה.

מיקי לוי: קצר וקולע.

עודד פורר: תודה.

עודד פורר: חברת הכנסת קטי שטרית.

קטי קטרין שטרית: אני אתן לחברים כאן, ואחרי זה אני.

קטי קטרין שטרית: דוגמה אישית.

קטי קטרין שטרית: מיכאל.

עודד פורר: חבר הכנסת מיכאל ביטון.

מיכאל ביטון: כבוד היושב-ראש, הצעות לסדר והתייחסות לדברים שפתחת נעשה בהמשך אני מבין, אבל לגבי העסקים הקטנים והבינוניים הזעקה הזאת שנשמעה עכשיו מפאתי הכנסת היא כאב אמיתי של הזנחה רבת שנים של העסקים הקטנים והבינוניים בישראל.

מיכאל ביטון: אלה העסקים שלא היה להם ייצוג בכנסת ולא היה להם לובי בכנסת ולא היה להם עוצמה בכנסת.

מיכאל ביטון: ועכשיו הם מאורגנים היטב, והדרישות שלהם לשפר את מערך התמיכה בחירום, להציג את העסקים הקטנים והבינוניים בישראל, אלה דרישות נכונות ולגיטימיות.

מיכאל ביטון: ואני רוצה להוסיף על הדרישה הזאת לא רק את הפישוט והנגשת המסלול של ההלוואות המיידיות, שזה יקרה במספרים יותר גדולים, אלא גם דרישה לגיטימית, כמו בכל מלחמה, כמו בכל משבר לאומי – מסלול לפיצויים ולמענקים.

מיכאל ביטון: האוצר אמר שהוא שוקל מסלול שיש בו מרכיב פיצוי ומענק, לא הציג לנו את זה עד היום, וחובתנו כוועדת הכספים לדחוף את זה.

מיכאל ביטון: על שאר העניינים, אני מבקש שתהיה הזדמנות לחברי הכנסת להצעות לסדר.

מיכאל ביטון: תודה.

עודד פורר: תודה.

עודד פורר: דובי אמיתי, נשיאות המגזר העסקי.

דובי אמיתי: בוקר טוב לכולם.

דובי אמיתי: בהחלט גם אנחנו מזהים שלוקח המון זמן מאותו יום שהחלטנו לפתוח את הקרנות.

דובי אמיתי: ואני כן רואה מגמה של שיפור, אבל אני חושב שהמגמה היא מאוד איטית.

דובי אמיתי: צריך לחשוב, ביחד עם רוני, בצורה מפוכחת, להוריד חסמים נוספים שישנם במערכות.

דובי אמיתי: הדבר השני שהייתי מבקש מהוועדה וגם מרוני לשקול זה עוד מנגנון אחד של הלוואות שוטפות של עסקים.

דובי אמיתי: רוב העסקים הבינוניים והגדולים ממונפים על ידי הבנקים, ואמורים להחזיר היום הלוואות בסדרי גודל לא קטנים.

דובי אמיתי: אם אפשר להגיע להסכמה גם עם בנק ישראל, גם עם המערכת הבנקאית, לדחות ברבעון או שניים את החזר ההלוואות השוטפות.

דובי אמיתי: ואם המדינה תוכל לממן חלק מהמהלך הזה, אנחנו מאוד נשמח.

דובי אמיתי: זה יקל על בירוקרטיה, זאת תהיה החלטה שתביא אותנו בעולם העסקי לקבל אוויר אמיתי.

דובי אמיתי: תודה.

עודד פורר: תודה.

עודד פורר: חבר הכנסת איציק שמולי.

איציק שמולי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

איציק שמולי: קול הזעקה שנשמעת מחוץ לקירות של הבית הזה היא זעקה אמיתית וכואבת, וצריכים לתת לה מענה.

איציק שמולי: אנשים בצדק צועקים וזועקים על שבלוני החמצן שמזרימים להם הם בלונים ריקים.

איציק שמולי: והם זועקים לא לחבל תלייה – לחבל הצלה.

איציק שמולי: וזה מה שאנחנו צריכים לעשות.

איציק שמולי: והוועדה, אדוני היושב-ראש, צריכה להפנות קריאה לשני כיוונים.

איציק שמולי: אתה בדברי הפתיחה שלך נגעת באחת הנקודות, והקריאה הראשונית צריכה להיות כל הזמן גם לכיוונה של הממשלה לגבי התקרה של ערבות המדינה שהיא מעמידה בכל הקרן הזאת.

איציק שמולי: כשמסתכלים על מדינות אחרות בעולם, וגם אלו הקפיטליסטיות ביותר, כולם כולם מבינים שצריך לשנות את הדיסקט, והמדינה צריכה להיות פה יותר מעורבת גם בסיוע המיידי לעסקים וגם ביום שאחרי, בהיבטים נוספים של שירותים חברתיים שלא ניכנס אליהם עכשיו.

איציק שמולי: והקריאה השנייה צריכה להיות מופנית כמובן לחשב הכללי.

איציק שמולי: אני חושב שלהתפעל מזה שוועדות האשראי בבנקים מתכנסות פעמיים בשבוע ולהגיד: זה ממש יוצא דופן – זה דבר שהוא מאוד מאוד בעייתי, שכנראה לא מבינים כמה גדולה היא המצוקה.

איציק שמולי: אנחנו מודעים לזה שאנשים במשרד של החשב הכללי עובדים ועובדים קשה, ועושים את מה שהם יכולים במסגרת המנדט שהם קיבלו מהממשלה.

איציק שמולי: אבל צריכים להגביר פה את הקצב, גם של העבודה של הבנקים, אבל גם של הפיקוח, במובן של אלו בקשות מאושרות ואלו נדחות.

איציק שמולי: ואני אסיים בזה, אדוני היושב-ראש: השאלה המרכזית זה לא כמה בקשות מבחינה גאוגרפית או מבחינת הפילוח הענפי שלהן הוגשו.

איציק שמולי: השאלה שצריכה להיות מונחת או הנתונים שהחשב צריך להניח בפני הוועדה זה מה המאפיינים של הבקשות שנדחות.

איציק שמולי: מכיוון שאם יתברר באמת, שמסך כל הבקשות שנדחות יש ריכוז מסוים בענפים של הסעדה ובענפים נוספים – זו הנקודה המרכזית.

איציק שמולי: ואם יתברר שמכל הבקשות שנדחו יש יותר עסקים, מטבע הדברים, בדרום ובצפון שנדחו – זו הנקודה המרכזית.

איציק שמולי: לא לדבר איתנו על מספר הבקשות שהוגשו.

איציק שמולי: זה נתון מעניין, אבל הוא לא הנתון הרלוונטי.

איציק שמולי: הנתון הרלוונטי הוא מה המאפיינים של הבקשות שלא מאושרות.

איציק שמולי: ולהן אנחנו, כוועדה שאחראית מבחינת הפיקוח הפרלמנטרי, צריכים לתת מענה גם מול הממשלה.

איציק שמולי: רק עוד משפט: אנחנו לא מבקשים מהבנקים פילנתרופיה, אנחנו מבקשים מהבנקים הוגנות.

איציק שמולי: זה מתחבר גם למכתב שהוציאה המפקחת על הבנקים.

איציק שמולי: וגרירת הרגליים של הבנקים והמדיניות של הריבית, והיום בבוקר קראנו גם באחד העיתונים שמדברים על זה, בוודאי חלקכם ראיתם, שממחזרים הלוואות ישנות – זאת לא המטרה של הקרן הזו.

איציק שמולי: המטרה של הקרן הזו זה לעזור לעסקים קטנים ובינוניים, בראש ובראשונה לאלו שנמצאים ממש באזור הסיכון הגדול.

עודד פורר: תודה.

עודד פורר: חברת הכנסת קטי שטרית.

עודד פורר: אחריה – רון תומר, נשיא התאחדות התעשיינים.

קטי קטרין שטרית: צורך לראות שהטיפול בעסקים הקטנים והבינוניים צולע.

קטי קטרין שטרית: אני רוצה לשמוע תשובות, איך הנתונים של קבלת המענקים עדיין נמוכים כל כך, מפני שכל הזמן אנחנו שומעים נתונים סותרים.

קטי קטרין שטרית: אתם אומרים א', בעלי העסקים הקטנים והבינוניים אומרים ב'.

קטי קטרין שטרית: למה אין שקיפות?

קטי קטרין שטרית: למה אי אפשר לראות את זה און-ליין?

קטי קטרין שטרית: למה אי אפשר לראות את זה?

קטי קטרין שטרית: למה הוועדה צריכה להתכנס אחת לשבוע, או במקרה שהעוזר שלך אמר, פעמיים בשבוע?

קטי קטרין שטרית: תנו לזה תגבור.

קטי קטרין שטרית: מדובר באנשים שפושטים את הרגל.

קטי קטרין שטרית: מה תרוויחו מזה?

קטי קטרין שטרית: אולי תרוויח כמה שקלים לאוצר, אבל אתם תפסידו הרבה אנשים שנתנו למשק הזה זריקות החייאה.

קטי קטרין שטרית: אנחנו צריכים להסיר את הקריטריונים שכובלים את העסקים הרבים מלהיות זכאים בתמיכת הקרן.

קטי קטרין שטרית: בדרך לכאן שוחחה איתי נשיאת לשכת רואי החשבון.

קטי קטרין שטרית: היא צריכה להגיש בג"ץ נגד המדינה, נגד משרד האוצר ורשות המיסים, כדי לקבל דחייה של מועד תשלומי מע"מ ומס הכנסה עבור חודש מרץ?

קטי קטרין שטרית: מרץ, כשבכל העולם נותנים דחייה לשלושה, ארבעה, חמישה חודשים.

קטי קטרין שטרית: למה כאן אין אפילו דחייה של חודש אחד?

קטי קטרין שטרית: מה אתם מנסים להשיג בזה?

עודד פורר: ברור, קטי.

עודד פורר: תודה.

עודד פורר: רון תומר, נשיא התאחדות התעשיינים.

עודד פורר: אחריו – חבר הכנסת אחמד טיבי.

רון תומר: אני חייב להגיד מילה אחת טובה בכל זאת, כי כולנו פה תוקפים.

רון תומר: אני חייב להגיד ששיתוף הפעולה עם רוני חזקיהו ואגף החשכ"ל מצוין.

רון תומר: ולמרות שהתוכניות עוד לא מושלמות, ותיכף אני אגיד מה צריך לתקן בהן, אני חושב שיש מקום כן גם לנצל ולעצור רגע ולהגיד מילה טובה: מה שנבנה פה בזמן הקצר הזה הוא פנומנלי, ואגף החשכ"ל חשוב, והם נותנים פה פתרונות קשובים ומהירים.

רון תומר: לכן אני לא חושב שהבעיה היא אצלם.

רון תומר: אני חושב שהבעיה בגדול היא לשפר את החבילה.

רון תומר: מה נדרש לשפר?

רון תומר: קודם כול הנושא של עסקים בסיכון.

רון תומר: אמרתם קודם, וזה לא רק מסעדות וחנויות בגדים, גם אצלנו במפעלים יש מפעלים שהמחזורים שלהם, הביקושים שלהם נפלו מ-100 לאפס, והבנקים למפעלים כאלה לא רוצים לתת אשראי.

רון תומר: ולכן חשוב שתקום הקרן הזאת לסיכון גבוה כמה שיותר מהר, כי דווקא האנשים האלה צריכים את החמצן עוד יותר מהר מכולם.

רון תומר: זה הדבר הראשון.

רון תומר: השני, כבר אמרתי בעבר, הנושא של המוסדיים.

רון תומר: אני יודע שרוני ואגף החשכ"ל עובדים על זה, אבל חשוב לשלב מוסדיים, כי כמו שאמרו קודמיי, חייב שתהיה תחרות על הכסף, רק ככה יהיה את העניין.

רון תומר: הדבר השלישי, חילקו כמעט מיליארד, שאני מודה שציפיתי שזה יהיה פחות, ולכן אני שמח שהגענו למיליארד, אבל אני מאוד מקווה שעד סוף השבוע – ועודד, תודה שקבעת את הישיבה הזו, ואם אפשר לקבוע עוד אחת ליום חמישי – נוכל לחלק לפחות חצי מהקרן, שזה 4 מיליארד.

רון תומר: שימו לב, בארצות הברית תוך שבועיים גמרו את הכסף.

ניר ברקת: כי נתנו ישר לחשבון.

ניר ברקת: כי לא עברו דרך הבנקים.

ניר ברקת: כי נתנו ישר לחשבון ולא בגישה שהממשלה בחרה.

רון תומר: אתה צודק.

רון תומר: אבל גם אם זה יקרה דרך הבנקים, והבנקים יבינו שהם חייבים לתת - - -

ניר ברקת: הם לא חייבים שום דבר.

רון תומר: והבנקים יבינו שיש להם תחרות מהמוסדיים, וייתנו תוך שבועיים-שלושה, דיינו.

רון תומר: רק בואו נראה שבאמת יש לנו מעקב על זה.

רון תומר: נושא הנזילות – אומנם זה לא קשור להלוואות, אבל אמרה קודמתי, ואני תומך בזה.

רון תומר: נושא של דחיית מע"מ.

רון תומר: 26 באפריל מתקרב, אנשים לא מקבלים את ההלוואות וצריכים לשלם מע"מ על חשבוניות שעוד לא שולמו להם.

עודד פורר: חד משמעית.

רון תומר: ולכן זה המקום לקרוא לאגף רשות המיסים להיות קשוב ולדחות גם את זה.

רון תומר: והכי חשוב, שהדברים כמה שיותר ייכנסו לתלם.

עודד פורר: אני חייב לומר משהו, רון: כל פעם גוררים אותנו מאחד לשני.

עודד פורר: פעם אחת תביאו לפה את מנהל רשות המיסים, פעם אחת תביאו לפה את החשב הכללי, פעם אחת תביאו לפה את הממונה על התקציבים, פעם אחת תביאו לפה את מנכ"ל משרד האוצר.

ניר ברקת: שיבוא שר האוצר.

עודד פורר: יש שר אוצר, יש ראש ממשלה.

עודד פורר: צריך להיות pivot לאירוע הזה.

עודד פורר: צריך להיות מישהו שמנהל את העסק הזה.

ניר ברקת: ושיבוא לפה ויסביר.

עודד פורר: שעושה תוכנית שכוללת את כל הדברים גם יחד.

עודד פורר: אנחנו כל פעם מנסים בפינצטה לטפל באיזשהו אירוע קטן.

עודד פורר: עכשיו, כל אגף עושה את העבודה שלו בפריזמה של האגף, אבל אין אף אחד עם ראייה כוללת שמסתכלת על הכול מלמעלה.

עודד פורר: ולכן אני חוזר ואומר עוד הפעם: לא צריך לסבך את זה, ולהתחיל לנהל איזה מפעל הוא כן כלכלי, ואיזה מסעדה כן מוכרת אוכל או לא מוכרת אוכל.

עודד פורר: יש מדד מאוד מאוד פשוט, והוא ירידה במחזורים.

עודד פורר: הרי אם העסק לא מכר קודם, אז לא היה לו מחזור.

עודד פורר: אם הוא מכר, היה לו מחזור.

עודד פורר: אם היה לו מחזור גבוה, יהיה לו מחזור גבוה גם כשיצאו מהמשבר, אם נאפשר לו לעבור את זה.

עודד פורר: בשביל זה נולדה קרן הפיצויים בחוק מס רכוש.

עודד פורר: זה המנגנון.

עודד פורר: ואנחנו מנסים כל פעם להמציא מנגנונים חדשים באמצע משבר.

עודד פורר: תשמע, רון, אני משבח את כולם.

עודד פורר: אני לא חושב שבאגף החשב הכללי לא עובדים – הם עובדים מסביב לשעון.

עודד פורר: אבל זה פול גז בניוטרל.

עודד פורר: אנחנו לפני חודש אישרנו את הקרן הזו, ואמרתי את זה גם אז כשאישרנו: חבר'ה, יבוא ערב פסח וחג שני, והשבוע הזה יש לנו את יום השואה ובשבוע הבא יש את יום העצמאות, ועד שהם זזים לא יהיה למי לתת את ההלוואות האלה.

עודד פורר: חלק מ-41,000 העסקים שביקשו הלוואות לא ישרדו ליום שההלוואה הזאת תגיע.

עודד פורר: וזאת הצרה, ואת זה צריך להבין.

עודד פורר: ולכן אי אפשר כל פעם לעשות עקב בצד – פעם אחת תביאו את מנהל רשות המיסים, את הדחייה הזו.

עודד פורר: כשישב פה מנהל רשות המיסים לפני חודש אמרנו לו: מה אתה דוחה, הרי ה-26 באפריל יגיע, הרי התאריך הזה יגיע.

עודד פורר: ואני אספר לך עוד סוד: גם ה-15 במאי יגיע.

עודד פורר: וגם עד אז לא יקבלו הלוואות, וגם אז יבקשו עוד פעם את הדחייה.

עודד פורר: וזה שייתנו ב-14 במאי דחייה של עוד יומיים-שלושה לא יעזור לאף אחד.

עודד פורר: אני מתנצל על ההתפרצות, הדברים שלך היו ברורים.

קטי קטרין שטרית: עודד, תוסיף גם שרק החזקים בסופו של דבר יקבל את המענק.

עודד פורר: ישרדו כדי לקבל אותו.

קטי קטרין שטרית: הם ישרדו גם ככה.

עודד פורר: אתה רוצה עוד משפט לסיום?

עודד פורר: סליחה שהתפרצתי, רון.

רון תומר: אני מסכים איתך לגמרי.

רון תומר: לכן אני אסיים במשפט הזה, שאומר דבר אחד: אחד, כן, אני חושב שצריך לתכלל את האירוע.

רון תומר: ותבינו עוד דבר, יש לא מעט עסקים, לא מעט מפעלים, שמחכים לשבוע הזה לראות מה קורה, כי אחרת גל שני של חל"תים יהיה.

רון תומר: אם כמו שאמרת, עודד, לא יהיו פיצויים, אם ההלוואות לא יזרמו, אם לא יהיו דחיות, כי הנזילות תחנוק את כולם – זה יקרה.

רון תומר: ולכן חייבים, זה לא עניין של בחירה, חייבים את ההנהגה מלמעלה.

רון תומר: אמרתי את זה גם בראיונות לתקשורת בסוף שבוע, זה ראש הממשלה ושר האוצר חייבים לתת את החבילה הכוללת, ובזה אני מסכים איתך לגמרי.

עודד פורר: חבר הכנסת טיבי.

עודד פורר: אחריו – חברת הכנסת מיכל שיר.

עודד פורר: אני רק אומר לחברי הכנסת שיושבים בחדר הזה: הכלל הוא אחד מהחדר הזה, אחד מהחדר השני, ואחד מבחוץ.

עודד פורר: אלה שיושבים בחדר השני, יש שם פחות אנשים, מרוויחים.

עודד פורר: חבר הכנסת טיבי, קדימה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: רוני, בדברים שלכם הזכרתם את הפילוח הזה של הגשת בקשות: יהודים – 63%, לא יהודים – 15%, מעורבים – 22%.

אחמד טיבי: טוב שיש פילוח, כפי שביקשתי פעם קודמת.

אחמד טיבי: אני רוצה פילוח על הבקשות שכן אושרו.

אחמד טיבי: רוצים את מה שאושר.

אחמד טיבי: זה חשוב.

אחמד טיבי: כי הנתונים שבידינו עגמומיים.

אחמד טיבי: עכשיו, אמרתם שבודקים בקשות פעם, פעמיים בשבוע.

אחמד טיבי: אני נדהם, אדוני היושב-ראש.

אחמד טיבי: רבותיי, יש עשרות אלפי בדיקות.

אחמד טיבי: אנחנו נמצאים במשבר קשה, עסקים קטנים, בינוניים, גדולים קורסים.

אחמד טיבי: למה לבדוק רק פעמיים בשבוע?

אחמד טיבי: מה, אי אפשר להעסיק צוות שיבדוק יום-יום את הבקשות?

אחמד טיבי: יום-יום.

קריאה: חלם.

אחמד טיבי: אני לא מצליח להבין את זה.

עודד פורר: אמירה מאוד נכונה, אגב.

אחמד טיבי: כן, יום-יום אפשר להעסיק צוותים.

אחמד טיבי: אם חסר עובדים – תקלטו עובדים.

קריאה: זה הבנקים.

עודד פורר: אגב, זה לא רק הבנקים, אני חייב לומר.

עודד פורר: עלתה פה גם הטענה, כדי שתתקיים ועדת אשראי צריכים להיות בה נציג אוצר.

עודד פורר: אין מספיק נציגי אוצר גם לקיים את הפעמיים בשבוע.

אחמד טיבי: בבקשה.

אחמד טיבי: צריך לקלוט עובדים.

עודד פורר: הם לא צריכים לקלוט, תאמינו לי, יש מספיק עובדים.

קריאה: הם קורסים, מסכנים.

אחמד טיבי: יש יותר ממיליון מובטלים, ועדיין בודקים רק פעמיים בשבוע.

אחמד טיבי: זה אומר דרשני ומחייב תיקון.

אחמד טיבי: פונים אלינו, כמו לכל חברי הכנסת, אני מקבל פניות מכל מיני עסקים קטנים – עצמאיים ובינוניים.

אחמד טיבי: אני מבין לליבם, אנשים קורסים.

אחמד טיבי: בעלי מסעות, נהגים, מורי נהיגה.

עודד פורר: ברור.

אחמד טיבי: זה מחייב תשובה.

אחמד טיבי: שאלה למר חזקיהו: אדוני החשב הכללי, כמה עובדים ערבים יש בצוות שלך כחשב כללי?

קריאה: יותר מאשר חרדים.

אחמד טיבי: והתבקשתי להוסיף: כמה חרדים יש?

אחמד טיבי: אני ערבי שחרד לייצוג ההולם, ואני מבקש לדעת.

אחמד טיבי: אני מצטרף לזעקה של מי שהיו בחוץ והפגינו.

אחמד טיבי: זו זעקת אמת.

עודד פורר: אנחנו נחזור אליהם.

אחמד טיבי: ונחזור אליהם, כמו שאמר היושב-ראש.

אחמד טיבי: סמי, נפגשנו עם יושב-ראש לשכת רואי החשבון בפגישת זום.

אחמד טיבי: והדרישה, אדוני היושב-ראש, דרישה גם לך, לדחות את תשלומי המע"מ והמיסים עבור חודש מרץ.

קריאה: היא לא אמורה להגיע לבג"ץ בשביל זה.

אחמד טיבי: למה אי אפשר לקבל את הבקשה הזאת, רבותיי?

עודד פורר: ברור.

עודד פורר: תודה.

עודד פורר: חברת הכנסת מיכל שיר, ואחריה אנחנו נחזור החוצה לנשיא לשכת יועצי המס ירון גינדי.

מיכל שיר סגמן: כן, תודה.

מיכל שיר סגמן: שאלה: אני שוב רוצה לחזור על העניין של כמה דחיות היו על ערבות מדינה.

מיכל שיר סגמן: המספר הזה הוא מאוד מאוד חשוב, כי לדעתי הבנקים באמת לא מסוגלים לעמוד בכמות הפניות.

מיכל שיר סגמן: ואז מה שקורה, אומנם נקלטות יותר פניות, אבל על אוטומט, בגלל פקיד או ניירת שהם לא יודעים איך להתעסק בה, פשוט מקבלים הרבה מאוד דחיות, לא מקבלים אישור.

מיכל שיר סגמן: וצריך לבדוק את זה.

מיכל שיר סגמן: ולכן מספר הדחיות הוא מאוד מאוד חשוב.

מיכל שיר סגמן: מה עושים כדי להקל על הבירוקרטיה של העסקים, כי אני מקבלת על זה המון פניות; והאם יש מקום להעלות שוב את האחוזים הנמוכים של הערבות שהמדינה נותנת?

מיכל שיר סגמן: כי כרגע זה נמוך מאוד, ויש דרישה, וזה השלב שבו צריך לפתוח את הברזים, ולהתחיל לשפוך את הכספים אל תוך המשק ולהגדיל את האחוזים על ההלוואות בערבות מדינה.

מיכל שיר סגמן: האחוזים האלה לא מספיקים, וכרגע הבנקים חוששים, אולי גם בצדק, לתת את ההלוואות האלה.

מיכל שיר סגמן: מה הצפי למאי, ליוני וליולי?

מיכל שיר סגמן: למה אנחנו מסתכלים על זה כל חודש בחודשו, כל שבוע?

מיכל שיר סגמן: למה עצמאים צריכים להסתפק ב-6,000 או ב-10,000 שקלים?

מיכל שיר סגמן: ולמה אי אפשר לחשוב על החודשים?

מיכל שיר סגמן: מה, זה הולך להיגמר במאי או ביוני?

מיכל שיר סגמן: הרי העסקים האלה יצטרכו גם את הכספים האלה ביולי.

מיכל שיר סגמן: אז בואו נעשה במקום מענק של 6,000 שקלים, שכל עסק מגיש את הבקשה ל-30 ו-40 אלף שקלים, ורק פורס אותם לתשלומים קדימה.

מיכל שיר סגמן: זה הכול.

עודד פורר: תודה.

מיכל שיר סגמן: רגע, עוד דבר קטן.

מיכל שיר סגמן: אנחנו חייבים להתחיל לשדר ביטחון לעסקים.

מיכל שיר סגמן: הרי כלכלה זה קודם כול פסיכולוגיה, וכרגע יש היסטריה.

מיכל שיר סגמן: אגב, היסטריה מוצדקת, וזה בגלל שאנחנו לא נותנים את המענה הנכון.

מיכל שיר סגמן: אנחנו ערב יום העצמאות, ואם אנחנו לא רוצים שזה יהפוך להיות ערב של יום אבל לעצמאים אלא יום עצמאות, אז כדאי שאנחנו נתחיל לפעול בנושא הזה ונשדר ביטחון ושליטה על המצב הזה, כי כרגע האנשים שמפגיעים בחוץ צודקים.

מיכל שיר סגמן: וזה ילך ויחריף בעוד עשרה ימים, וזה יחריף אפילו עוד יותר במאי.

מיכל שיר סגמן: תודה.

עודד פורר: אמת.

עודד פורר: תודה.

עודד פורר: ירון גינדי, נשיא לשכת יועצי המס.

ירון גינדי: שלום לכולם, אנחנו כאן לידכם.

ירון גינדי: אני רוצה לתת לכם קצת מהניסיון האישי שלי במשרד.

ירון גינדי: אני הגשתי בתחילת הדרך ללקוחות שלי קרוב ל-50 בקשות, אף אחד מהם עדיין לא אושר.

ירון גינדי: אני אתן לכם עוד דוגמה: אני בסוף שבוע שעבר, ביום חמישי, ישבתי עם עסק קטן להגיש לו בקשה, לקח לי שלוש וחצי שעות למלא את הבקשה לעסק קטן.

ירון גינדי: ואני אומר לכם, אני כאיש מקצוע, אז מה קורה לציבור?

ירון גינדי: עכשיו - - - הבנקים, כשמנהלי הבנקים אומרים לי: אנחנו בכלל לא זקוקים לזה, כמו אקסל שצריך למלא בו את כל הנתונים של רווח והפסד במאזן.

ירון גינדי: בשביל מה?

ירון גינדי: אם אנחנו כמייצגים נותנים לעסק דוח רווח והפסד, ונותנים לו מאזן, ומציידים אותו בדוחות שלנו, למה צריך עכשיו להקליד את כל הדוחות האלה בתוך אקסל?

ירון גינדי: ועוד דבר, אנחנו מגישים את הבקשות האלה עבור הלקוחות שלנו ללא תמורה, ללא תשלום.

ירון גינדי: חסמו אותי מלהגיש בקשות, כי אסור לנו להגיש יותר מחמש בקשות.

ירון גינדי: אבל יש לי 500 לקוחות, מה אני אעשה איתם?

ירון גינדי: לאן אני אשלח אותם?

ירון גינדי: למה מגבילים אותי בהגשת הבקשות?

ירון גינדי: חבל שאין לי פה הטפסים, הייתי מדפדף לכם והייתי מראה לכם, כמה טפסים נדרשתי למלא ביום חמישי שעבר, וכמה אקסלים, בשביל להגיש את הבקשה הזו.

ירון גינדי: תודה רבה.

עודד פורר: תודה.

עודד פורר: חבר הכנסת ברקת, אחר כך כסיף ואחר כך חברת הכנסת פרקש.

ניר ברקת: שוב אנחנו רואים אוסף של פתרונות, ואף אחד מהם, אפילו לא כולם ביחד לא נותנים לנו מענה אמיתי.

ניר ברקת: היעד חייב להיות מניעת פשיטות רגל.

ניר ברקת: ולמנוע פשיטות רגל, תשאלו את החבר'ה שמה בהפגנה, הם יגידו לכם – כל חודש שהם מתחת למים, גל הצונאמי הענק הזה, כל חודש הם צריכים לעבוד בין שנה לשנתיים רק להחזיר חודש, חודש אחד, שהם מדוממים.

ניר ברקת: עכשיו, כשיש אבטלה של 3.4% אני יכול להבין מדוע האוצר יאמר: חברים, אנחנו לא יודעים לעזור לעסק ספציפי.

ניר ברקת: למה?

ניר ברקת: כי אם הוא יתמוטט, יש מספיק שוק לקלוט עובדים.

ניר ברקת: אבל ב-26% אבטלה היעד שלנו זה להילחם על כל עסק ועסק.

ניר ברקת: הצגתי כבר לפני חודש וחצי, אתה מכיר, עודד, את התוכנית.

ניר ברקת: התוכנית אומרת:

ניר ברקת: בוא נסתכל על הפצועים קשה, אלה שהמחזור שלהם ירד יותר מ-50%.

ניר ברקת: ולאלה שהמאפיין שלהם שהם מפסידים בסביבות 25% ממה שהיה צריך להיות להם המחזור לחודש – לחודש – הם עושים חשבון: אם אני לא מקבל סיוע בהיקף של 12.5% ישר לחשבון באמצעות המנגנון שהצענו, אם הם לא מקבלים את הסיוע הזה – אני קורא לזה "מענק הנשמה", באנלוגיה למכונות הנשמה - - -

עודד פורר: ברור.

ניר ברקת: שנייה.

ניר ברקת: אם הם לא מקבלים את זה, אז הם עושים חשבון – חודש, חודשיים, למסעדות זה שלושה, ארבעה חודשים – הם אומרים: עדיף לפשוט רגל, כי אין שום סיכוי בעולם, אני אעבוד 20 שנה ואני לא אצליח להחזיר את החוב שנוצר, ואני לא אשם.

ניר ברקת: בשביל הם משלמים ביטוח לאומי, מס הכנסה?

ניר ברקת: בשביל מה?

ניר ברקת: בדיוק בשביל זה צריכה להיות פה המדינה.

ניר ברקת: עכשיו, לגבי ההלוואה עצמה – עשיתי חשבון מהיר, אני רוצה להבין מהחשב הכללי.

ניר ברקת: קודם כול, ברור שהסיכון הוא גדול.

ניר ברקת: ברגע שהבנקים ידעו שכולם מקבלים או המסוכנים מקבלים מענק, זה מגדיל באופן דרמטי את השרידות ואת המוכנות של הבנקים לסייע.

ניר ברקת: עכשיו, עשיתי בדיקה קטנה באקסל: אם אני מבין נכון, אולי רבע יקבלו סיוע.

ניר ברקת: למה?

ניר ברקת: כי ה-900 מיליון שחולקו על פחות מ-10%, על כ-7%, תעשה חשבון, אתה צריך יותר מ-20 מיליארד שקל לתת לכולם מענה.

ניר ברקת: ואם לא תיתן לכולם מענה, אז משהו במספרים לא מסתדר, לא מתחבר.

ניר ברקת: אם אתה נותן 65% לאלה שעוברים את התהליך הזה, אתה צריך קופה של למעלה מ-20 מיליארד שקל, מה שאני מבין שכרגע אין.

ניר ברקת: אז השאלה איך מוודאים את הפצועים קשה מהפצועים קל, והולכים על, עוד פעם, אותו דבר, ללכת לאותו מנגנון השוואה, ורק לפצועים קשה לתת את ההלוואה.

ניר ברקת: ואז יש סיכוי שנעמוד לחודש ב-8 מיליארד שקל.

ניר ברקת: והדבר האחרון שאני רוצה לומר: הקרן הזאת היא סיוע לחודש.

ניר ברקת: מה קורה בחודש הבא?

ניר ברקת: ולחלק מהעסקים שבחודש לאחר מכן גם כן עדיין יהיו מתחת למים?

עודד פורר: תודה.

עודד פורר: חבר הכנסת כסיף.

ניר ברקת: הערה אחרונה.

ניר ברקת: בבקשה ממך, דבר אחרון.

עודד פורר: בקצרה, ניר.

ניר ברקת: אני באמת רוצה לבקש מהוועדה וממך, עודד, להביא לפה את שר האוצר.

ניר ברקת: שיבוא, יקשיב.

ניר ברקת: שיסביר את המדיניות, התפיסה: מה היעד?

ניר ברקת: מה המטרות?

ניר ברקת: ולא ישלח לנו כל פעם פקיד אחר, שמסכן, כולם מגיעים לכאן, אנחנו צולבים אותם אחד-אחד, ולמען האמת הם לא אחראים על המדיניות.

ניר ברקת: מי שאחראי על המדיניות זה השר.

ניר ברקת: שיבוא, שיכבד את עצמו, נכבד אותו, נשמע אותו, נשאל אותו שאלות.

ניר ברקת: הוא הבן אדם הנכון שצריך להיות פה.

עופר כסיף: כן, אני רוצה לחזק את הדברים שאמרו חבריי קודם, ולהעלות שני נושאים שטרם הוזכרו.

עופר כסיף: היה נהוג ועדיין נהוג שבקרנות שונות, מי שבעצם מקבל את הפנייה לאישור או דחיית הבקשה זה GSE ומשרד רואה חשבון בן דוד.

עופר כסיף: הם היו בודקים תמיד את יכולת ההחזר של העסק, ממליצים על אישור או על דחייה של הבקשה להלוואה בהתאם.

עופר כסיף: עכשיו, הקרן שבעצם אליה העסקים פונים היא קרן מסלול הקורונה בלבד.

עופר כסיף: והקרן הזאת, אין בה מעורבות של GSE ושל בן דוד אלא רק הבנקים.

עופר כסיף: זאת אומרת, רק הבנקים קובעים מי יקבל ומי לא יקבל הלוואה בקרן מסלול קורונה.

עופר כסיף: הדבר הזה לא ייתכן, מכמה סיבות.

עופר כסיף: דבר ראשון, זה חלק מהאיטיות.

עופר כסיף: מאחר שרק הבנקים מטפלים בזה, אז זה גם הופך את העניין למסורבל יותר ואיטי יותר.

עופר כסיף: דבר שני, הבנקים, כידוע, הם גוף פיננסי שמטרתו רווח.

עופר כסיף: והם יחליטו אם לתת או לא לתת לפי צפי הרווח שלהם.

עופר כסיף: וכשזה בידיים שלהם, בעצם אותו גוף גם קובע מי יקבל ומי לא, ואותו גוף קובע לפי האינטרס שלו ברווחים.

עופר כסיף: זה לא יעלה על הדעת.

עופר כסיף: עכשיו, גם זה מוביל להרבה מאוד דחיות.

עופר כסיף: ואחת מהתוצאות של הדחיות כמובן זה גם היגררות לשוק האפור.

עופר כסיף: בעיקר, דרך אגב, בחברה הערבית.

עופר כסיף: זאת נקודה ראשונה.

עופר כסיף: נקודה שנייה, שנדמה לי שהוזכרה קודם, אני אזכיר אותה בקצרה.

עודד פורר: אם היא הוזכרה לא צריך עוד הפעם, חברים.

עופר כסיף: אני לא בטוח.

עופר כסיף: בגלל זה אני אציג אותה בכל מקרה בקצרה.

עופר כסיף: מי שמסתכל על האתר, איפה שמגישים בקשות מימון, רואה שיש שם תהליך מורכב, מסורבל, כאילו נולד בשביל להכשיל.

עופר כסיף: אי אפשר לעבור את זה, זה דבר מסורבל הרבה יותר מאשר בדרך כלל, כשזה אמור להיות בדיוק הפוך.

עופר כסיף: דבר אחרון, שגם לא הוזכר, לשכת ארגוני העצמאים – לה"ב – הגישה תוכנית חירום סיוע לעצמאים לאור משבר הקורונה.

עופר כסיף: למה הדברים שהם העלו בכלל לא מוזכרים ולא מועלים כדרישה?

עופר כסיף: הם דורשים דברים מאוד בסיסיים: החלת תנאים סוציאליים לעצמאים, הגברת הסיוע והמענקים, הגברת האשראי, הקלת תנאי זכאות.

עופר כסיף: למה הדברים האלה לא עולים?

עופר כסיף: תודה.

עודד פורר: תודה.

עודד פורר: חברת הכנסת פרקש.

עודד פורר: רק לפני זה, אני מבקש, החשב הכללי, שתרשום עוד שאלה שלא התייחסת אליה: בחלוקה להלוואות כמה ניתנו למלכ"רים ולעמותות?

עודד פורר: כי נאמר לנו שבתוך הקרן הזו יינתן גם מסלול מיוחד למלכ"רים ולעמותות.

עודד פורר: חברת הכנסת פרקש.

אורית פרקש הכהן: שלום, רוני.

אורית פרקש הכהן: קודם כול, תודה רבה על העבודה שאתם עושים.

אורית פרקש הכהן: יחד עם זאת, אני חושבת שאנחנו כבר בוועדה מבינים שהמנגנון הזה, שהוא תוצאה של החלטת מדיניות צריך להגיד, בעצם המדינה פה התפשטה מאחריות שלה לסקטור המוחלש הזה של העסקים הקטנים, והעבירה את כל הטיפול בנושא הזה, רובו ככולו, עם האחריות הפיננסית שנגזרת ממנו, למוסדות הבנקאיים, שהם מחויבים לעבוד לפי שורת הרווח ומשיקולים נוספים.

אורית פרקש הכהן: והדברים האלה נאמרו.

אורית פרקש הכהן: ואני רוצה לפנות אליך בשאלה: ביום רביעי שעבר, ב-8 באפריל, אחרי דיונים רבים לתוך הלילה שהיו כאן בוועדה, החליטו כאן והתחייבו בפנינו להרחיב את המענקים לעצמאים – גם להכליל שכירים בעלי שליטה, 70% מהכנסה חייבת ממוצעת, הגדלת המענק המקסימלי, הגדלת התקרה, ביטול קריטריון של הכנסה של משק בית של זוג משותף, דיברנו על העניין הזה של מחזור, של חיילים בודדים, של רופאים.

אורית פרקש הכהן: המון המון סוגיות, שבעצם עד לרגע זה לא קיבלנו בוועדה שום נייר, שום מסמך, שום דבר שמגיע לכאן.

עודד פורר: זה אבל עולה לדיון היום בהמשך.

אורית פרקש הכהן: והדבר הזה חל על הוועדה הזו, על חלק מהקרן הזו.

אורית פרקש הכהן: ואני שואלת: מה קורה עם הדברים הללו?

אורית פרקש הכהן: אני בכלל מרגישה, ואני חייבת להגיד לך, שאנחנו כוועדת כספים נתנו קארד קצת רחב מדי לממשלה.

אורית פרקש הכהן: באים אלינו פה עם מוצרים לא מבושלים, בלי חבילות תפורות עד הסוף.

אורית פרקש הכהן: אחרי חודש כבר אי אפשר להגיד שאנחנו מגלגלים את האירוע הזה כמו אירוע מתגלגל מיום ליום.

אורית פרקש הכהן: ובעיניי, אנחנו לא יכולים לתת יותר יד לאשר דברים לא תפורים ולא ברורים.

אורית פרקש הכהן: אנחנו לא חלק ממסיבות העיתונאים של ראש הממשלה, שמציגים בטלוויזיה כאילו אנחנו על זה מבחינה כלכלית, כשבעצם רק אחרי מסיבות העיתונאים מתחילים לשבת ולבדוק מה עושים.

אורית פרקש הכהן: פה בעניין הזה יש לי עוד שאלה ספציפית אליך.

אורית פרקש הכהן: פנו אליי מהתאחדות המלונות, שחלקם, אתה יודע, זאת קרן שכרגע היא הקרן הקיימת, עד 400 מיליון שקלים מחזור יכולים לגשת עם בקשות לקרן.

אורית פרקש הכהן: נאמר לי שמעל 52 מלונאיות או גופים סמי מלונאיים הגישו בקשות לבנקים.

אורית פרקש הכהן: הבנקים בגדול, בצורה מפורשת או לא מפורשת, העבירו את המסר, שהם לענף המלונאות לא ייתנו סיוע, לא ייתנו הלוואות, כי הם לא רואים תקומה בחודשים הקרובים לענף הזה.

אורית פרקש הכהן: אני רוצה לדעת, האם בדקת את העניין הזה, ומה קורה עם העניין הזה?

אורית פרקש הכהן: דבר שני, אתמול התבשרנו בקולות חגיגיים של אסיפת עיתונאים, כרגיל, כמו שהורגלנו על ידי ראש הממשלה, שאנחנו מתחילים את תוכנית היציאה הכלכלית.

אורית פרקש הכהן: אם ככה, אני מבינה שאתם כבר אמורים לדעת, אילו עסקים לא יוצאים ולא נכללו בתוכנית היציאה הכלכלית.

אורית פרקש הכהן: איך אתם מתייחסים אליהם בקרן הזו?

אורית פרקש הכהן: האם לא צריך לתת להם הקלות מיוחדות, והתאמה של הקרן הזו לגופים האלה שלא כלולים ביציאה הכלכלית בגלל שיקולים בריאותיים?

אורית פרקש הכהן: אני רוצה לסיים באמירה האחרונה שלי לגבי הקרן הגדולה.

אורית פרקש הכהן: מונחת על שולחננו בקשה של שר האוצר, שאני מניחה שאתה עוד תציג אותה, לתמיכה בעסקים גדולים, בחברות גדולות.

אורית פרקש הכהן: שוב ערבות של 6 מיליארד שקלים, כאשר אתם מקצים לזה 720 מיליון שקלים, לחברות שמחזור העסקים שלהן הוא מעל ל-400 מיליון שקלים.

אורית פרקש הכהן: שוב הקריטריונים לא ברורים.

אורית פרקש הכהן: יהיה הרי בנק מלווה, את הקריטריונים אתם תסגרו אך ורק עם הבנק המלווה.

אורית פרקש הכהן: אני רוצה לבקש ממך לבוא אלינו כשהחבילה הזאת תפורה, כשאתם יודעים מה אתם מבקשים מאיתנו, כי אני מרגישה שהעובדה שאנחנו משתפים פעולה לאור הדחיפות, היא רק מאפשרת את הברדק הזה.

אורית פרקש הכהן: וזו לא טענה אליך, אני פשוט חושבת שככל שאנחנו נתחיל להיות קצת יותר קשים, קצת יותר נבקש לראות דברים סגורים ותפורים, אנחנו כוועדה נוכל לשמור על זה שהתוכניות האלו יצאו לפועל.

אורית פרקש הכהן: כי כשאנחנו נקבל תוכנית ברורה של קריטריונים שגובשה מולכם יחד עם הבנקים, אנחנו נראה אם בכלל זה נותן מענה לציבור או לא.

אורית פרקש הכהן: תודה רבה.

עודד פורר: תודה.

עודד פורר: אני רוצה לצאת חזרה החוצה לאסתי זקהיים, יו"ר ארגון השחקנים.

יוני פינגולד: תודה, עודד.

יוני פינגולד: הינה, אסתי כאן, ויוני פינגולד מארגון המפיקים והאמרגנים.

יוני פינגולד: אסתי, בבקשה.

אסתי זקהיים: אנחנו רוצים להגיד, שאנחנו נהיה האחרונים שנצא מהמשבר הזה.

אסתי זקהיים: נכון, אנחנו הראשונים שנסגרו, ואנחנו האחרונים שנחזור.

אסתי זקהיים: כולם עכשיו בבתים רואים אותנו, שיחקנו, נמצאים בטלוויזיה, אתם רוצים לראות את התוכן.

אסתי זקהיים: אבל עד ספטמבר, כשסוף סוף אנשים יצאו, אנחנו כבר לא נהיה, התיאטראות יהיו סגורים, למה יהיה לחזור?

אסתי זקהיים: אנחנו שחקנים, אנחנו צריכים את הבמה שלנו.

אסתי זקהיים: אנחנו צריכים לעבוד, אנחנו צריכים לפרנס משפחות.

אסתי זקהיים: אני עומדת כאן, מייצגת 2,500 שחקנים ו-10,000 אנשי תעשייה וקולנוע, ו-150,000 איש שעובדים ומפרנסים משפחות – מפיקים, עושי אירועים.

אסתי זקהיים: אנחנו בבית ולא מקבלים הלוואות, ואף אחד לא עוזר לנו לצאת מהמשבר הזה.

אסתי זקהיים: ואנחנו נהיה האחרונים שנקום.

אסתי זקהיים: מה נעשה ביום שאחרי?

אסתי זקהיים: אתם חייבים לעזור לנו ולא לזרוק פירורים, לעזור לנו לשרוד את המשבר הזה.

יוני פינגולד: חברים, יש פה התלהמות גדולה, אז אנחנו ננסה להיות פרקטיים.

יוני פינגולד: התעשייה שלנו זה עשרות אלפי עצמאים ועוסקים זעירים, אנחנו מייצגים מעל 150,000 בתחום התרבות והאירועים.

יוני פינגולד: אנחנו שבועיים-שלושה לפני כולם נכנסנו למשבר ונצא הרבה אחרי כולם.

יוני פינגולד: צריך להתעשת, צריך להעביר מסר ברור, צריך להזרים כסף ותזרים.

יוני פינגולד: לא מצליחים לקבל הלוואות.

יוני פינגולד: אני לא מדבר על פיצוי ואני לא מדבר על הזנקת התחום ליום שאחרי – לא יהיה לשכירים לאן לחזור.

עודד פורר: תודה, יוני.

עודד פורר: חבר הכנסת קושניר, ואחריו – חבר הכנסת סופר.

רועי כהן: עודד, יש פה עוד חברים.

עודד פורר: אנחנו נחזור אליכם, רועי, כולם ידברו.

עודד פורר: חבר הכנסת קושניר ואחר כך חבר הכנסת סופר.

אלכס קושניר: טוב, אני חושב שדיברו על זה, אז אני ממש אגיד בקצרה.

אלכס קושניר: אני חושב שאחד הדברים החשובים ביותר זה לייצר ודאות לאנשים.

אלכס קושניר: אנחנו רואים אנשים בחוץ, שפשוט אין להם מושג מה הולך לקרות מחר.

אלכס קושניר: התחושה היא שהממשלה עושה טירונות לעסקים, וכל היום הם נמצאים באי ודאות.

אלכס קושניר: למלא בקשה היום לקבל הלוואה, אני מקבל המון המון פניות מאנשים, זה פשוט תהליך שהוא בלתי אפשרי.

אלכס קושניר: ויותר מזה, גם את המייצגים אתם מגבילים לכמות הבקשות שאפשר להגיש.

עודד פורר: כן, זה נאמר פה.

אלכס קושניר: עכשיו, הממשלה יכולה לא רק לתת הלוואות.

אלכס קושניר: הרי נכון להיום החשב הכללי הוא השלם הכי גדול במדינה, ויש המון המון עסקים שמחכים לתשלומים מהמדינה על עבודה שכבר בוצעה.

אלכס קושניר: השאלה היא האם יש פה רצון או כוונה קצת לקצר את הטווחים, ובמקום לשלם בנוהל הרגיל של שוטף פלוס, להתחיל לשלם לאנשים באופן מיידי.

אלכס קושניר: זה כסף שמגיע להם, וזה יכול להציל אותם ויכול להזרים להם כסף לתוך החשבונות.

אלכס קושניר: ועוד שלושה נושאים.

אלכס קושניר: אחד, התבשרנו על נושא הארנונה, ואז גילינו שבעצם זה לא בדיוק פטור מארנונה, אלא פורסים את זה עד סוף שנה ונותנים הנחה של 75%.

אלכס קושניר: אבל גם זה לא קורה.

אלכס קושניר: וגם אותו שאני ואתה, אדוני היושב-ראש, דיברנו בישיבה הקודמת, שביקשנו מהביטוח הלאומי וממשרד האוצר להתייחס לנושא של דמי אבטלה, של תשלומים מהיום הראשון.

אלכס קושניר: גם פה שקט ושום דבר לא קורה.

אלכס קושניר: וגם עכשיו לגבי המענק, אותו מענק של 500 שקלים ששולם לכל ילד, מסתבר שעולים חדשים שנמצאים בזמן סל קליטה לא קיבלו את זה, בגלל שהם כאילו לא מקבלים קצבאות ילדים.

אלכס קושניר: זה פשוט אבסורד.

אלכס קושניר: מה, אין להם ילדים?

אלכס קושניר: אז אני מבקש מהחשב הכללי להתייחס לנושא של הקדמת תשלומים של המדינה לאנשים שכבר ביטלו את העבודה שלהם.

אלכס קושניר: וממך, היושב-ראש, אני מבקש לקדם את הסיפור של אבטלה מהיום הראשון ומענק - - -

עודד פורר: תודה.

עודד פורר: חבר הכנסת קושניר, בסעיף 3 לסדר-היום – הצגת הצעדים והפעולות להובלת המשק ליציאה ממשבר הקורונה – יצטרף אלינו גם מנכ"ל הביטוח הלאומי.

עודד פורר: אז יהיה מקום להעלות גם את הנושא של המענק שלא ניתן לעולים חדשים ושאר הנושאים.

קטי קטרין שטרית: וגם ילדי האומנה, שהובטח ולא קוים.

עודד פורר: כל מה שהובטח, תהיה לכם הזדמנות מולו.

עודד פורר: חבר הכנסת סופר.

אופיר סופר: אדוני היושב-ראש, מה שאנחנו רואים פה ועולה מכל הדברים מכל השאלות – מהשאלות ששאל חבר הכנסת ניר ברקת, ששאלה חברת הכנסת אורית, ושם על זה את האצבע חבר הכנסת קושניר – יש כאן אסטרטגיה של שיטת מצליח, יש כאן אסטרטגיה של ערפול.

אופיר סופר: יש כאן אסטרטגיה שיכול להיות שעומדים מאחוריה שני דברים: אופציה אחת זה שאין באמת תוכנית אמיתית.

אופיר סופר: וכיוון שאין תוכנית אמיתית, אז כל פעם זורקים פירור לכאן, פירור לשם.

אופיר סופר: אני לא רוצה להאמין שזה המצב.

אופיר סופר: ואופציה שנייה זה שיש תוכנית, אבל מישהו חושב שלא צריך לספר אותה לאזרחים.

אופיר סופר: אני אומר לכם שסוף שבוע, ואני אומר את זה בצורה אמיתית, קיבלתם טלפונים מאנשים, חשבתי על זה כל השבת.

אופיר סופר: אני לא עצמאי, אני לא יודע מה זה לחיות את המצוקה של העצמאים, אבל אחרי שאתה מדבר 20 דקות עם עצמאי כזה ועצמאי כזה ועצמאי כזה, אתה מבין שיושבת על אנשים חתיכת בטון, ואנשים מגיעים למצוקות נפשיות, שאפשר לשים אותו גרף שאנחנו רוצים לראות לגבי הבריאות, לראות בהתפתחות של העסקים.

אופיר סופר: אם שמת לב, כל השיח שהיה כאן, מלבד המספר 8 מיליארד, הכול זה עוד קצת, עוד יותר, עוד פחות.

אופיר סופר: חבר'ה, המקצוע שלכם מקצוע מדויק, דברו במספרים.

אופיר סופר: אנחנו ערוכים למשבר שיתנהל בווליום כזה במשך שלושה חודשים, הקצינו לכך 8 מיליארד, אנחנו רוצים לחלק כך וכך, הצפי דרישות שלנו הוא X כזה וכזה, ואנחנו מעניקים סיוע לעסקים בענף הזה כך ולעסקים בענף הזה כך.

אופיר סופר: אנחנו לא רואים תוכנית, לא רואים שום דבר.

אופיר סופר: זה פשוט ביזיון אחד גדול.

אופיר סופר: תחוו את המצוקה של האנשים.

אופיר סופר: זה גם יעזור להם להתארגן.

אופיר סופר: פרקטית אנחנו נהיה יותר טובים.

אופיר סופר: בעל עסק ידע שהוא יכול להתכונן.

אופיר סופר: מחר אומרים לו "קו סגול" – הוא יודע מה זה ה"קו סגול" הזה?

אופיר סופר: תן לו להתארגן לזה.

אופיר סופר: הוא יודע את מי להוציא לחופש, את מי לא להוציא לחופש.

אופיר סופר: אין פה עידוד ליזמות, אין פה עוד מלא דברים אחרים.

עודד פורר: אין פה כלום.

עודד פורר: סליחה, אבל זה המצב.

עודד פורר: ראובן שליסל, סגן נשיא לשכת המסחר.

איתן גינזבורג: עודד, אני אשמח הצעה לסדר.

עודד פורר: אנחנו חוזרים לחדר שם מיד.

ראובן שליסל: חבר הכנסת עודד פורר, חברי כנסת, רוני חזקיהו, חברים יקרים, רציתי דבר ראשון לא לתקוף.

ראובן שליסל: דבר ראשון צריכים להגיד באמת יישר כוח לכל העוסקים במלאכה.

ראובן שליסל: זה לא פשוט.

ראובן שליסל: ואני לא הייתי רוצה כרגע להיות במקומם.

ראובן שליסל: אבל יש לי הרגשה כאיש עסקים וחבר לשכת המסחר, אני רואה שמשחקים כמו בכדורגל פסים לרוחב – אחד מוסר לשני את הבעיה ואף אחד לא נותן פתרון מעשי מלא.

ראובן שליסל: למה אני מתכוון?

ראובן שליסל: לקחת הלוואות מהבנקים זו דרך מצוינת, כשאתה יודע שיש עתיד ואתה יכול להחזיר את ההלוואות לבנקים.

ראובן שליסל: והבנקים, עם כל הכבוד, ייתנו הלוואה למי שהם חושבים או בטוחים שישלם את ההלוואה בחזרה.

ראובן שליסל: למה כוונתי?

ראובן שליסל: אומנם יש ביטוח של המדינה על 85%, אבל עד לגבול של מיליארד וחצי מתוך 8, משמע 15% default.

ראובן שליסל: זו בעיה, כיוון שנגיע מהר מאוד להרבה יותר, ואז המדינה אומרת, מבחינתה הבטחתי 15%, היו 9%, עליתי ל-15% ודיינו.

ראובן שליסל: הדרך היחידה לדעתי כיום, כשאני מסתכל מסביב, אתה רואה את העצמאים, את העסקים הקטנים קורסים.

ראובן שליסל: כשאתה הולך למטה, ליד הספר, ליד הקוסמטיקאית, ליד כל החנויות האחרות, רשתות השיווק – אני מתכוון לביגוד: "פוקס", "קסטרו" ואחרים, יסלח לי מי שלא ציינתי אותו – אתה רואה שיש להם בעיה.

ראובן שליסל: אופטומטריה – האם תפתח את האופטומטריה היום?

ראובן שליסל: תזמין את העובדים שלך חזרה, תזמן אותם לעבוד, ובעוד שבוע יגידו לך עוד פעם: יש בעיה, הקורונה מתפשטת יותר, חס וחלילה?

ראובן שליסל: צריכים לראות דרך, איך מוצאים פתרון עם קו לאופק, לראות לאן אנחנו הולכים.

ראובן שליסל: תמיד כתוב – לא עלינו, להבדיל – דע מאין באת ולאן אתה הולך.

ראובן שליסל: אז אנחנו גם צריכים לדעת, כל אנשים העסקים, לאן אנחנו הולכים.

עודד פורר: את זה אומרים בלוויה.

ראובן שליסל: חס ושלום, אני לא רוצה להגיע לשם.

ראובן שליסל: בינתיים ההצלחה של מדינת ישראל היא לא רעה כל כך, אם אתה משווה למדינות בסדר גודל שלנו מבחינת אוכלוסייה.

ראובן שליסל: אומנם יגידו: אצלנו יותר צעירים.

ראובן שליסל: פתרון נוסף:

ראובן שליסל: למה לא ללכת לפי המע"מ?

ראובן שליסל: מכרו בשנת 2019 – פברואר, מרץ, אפריל, איך שתחליטו – X כסף, המע"מ היה מיליון שקל.

ראובן שליסל: השנה העסקים האלה, המע"מ ירד ל-100,000 שקל או אפילו פחות או נסגרו, בוא נמצא דרך לפיצוי דרך מנגנון זה.

ראובן שליסל: תודה רבה.

עודד פורר: זה ברור.

עודד פורר: תודה רבה.

עודד פורר: חבר הכנסת גינזבורג, ואחריו – חברת הכנסת אימאן ח'טיב יאסין.

איתן גינזבורג: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, על ההזדמנות.

איתן גינזבורג: אני רצית להעלות הצעה לסדר, כדי שנכון באחת מהישיבות הבאות של הוועדה בראשותך, ואני מדבר על התאמת שוק השכירות למגורים בתוקפת הקורונה.

איתן גינזבורג: אנחנו נמצאים בתקופה שבה הרבה מאוד מאזרחי ישראל, ואנחנו מדברים על שוק שכירות של 2 מיליון אזרחים, 2 מיליון שוכרי דירות.

איתן גינזבורג: זה שליש מקרב משקי הבית בישראל, נמצאים בסיטואציה של חוסר ודאות, כמו עסקים.

איתן גינזבורג: אבל שם זה קורת הגג שלהם.

איתן גינזבורג: ויש הרבה סיטואציות שבהן יש משכירי דירות שהם בסדר, נותנים הקלות לשוכרים שלהם וכו'.

איתן גינזבורג: אבל יש מקומות שבהם לא, שאנחנו פוחדים שאנשים יאבדו את קורת הגג שלהם.

איתן גינזבורג: אנשים לא יכולים לעמוד בתשלומי שכר דירה, אנשים נמצאים בהפרות חוזה, יכולים להגיע לבתי משפט, ואין להם שום הגנה.

איתן גינזבורג: אני חושב שאנחנו חייבים, אני פניתי גם לשר האוצר בהקשר הזה, למשרד האוצר כרגע אין שום תוכנית בנוגע לדיור בשכירות.

איתן גינזבורג: אנחנו צריכים להציע פתרונות, ולראות איך המדינה מתמודדת עם הסיטואציה הזאת.

איתן גינזבורג: אני לא מצפה שייתנו כסף לאנשים, אבל כן צריך לראות איך מקפיאים חוזים, איך אפשר להשתחרר מחוזה יותר מוקדם אם אי אפשר לשלם שכר דירה.

איתן גינזבורג: ועוד מגוון של אפשרויות, כדי לתת מענה לכל כך הרבה אזרחים שנמצאים היום במצוקה ובחרדה.

איתן גינזבורג: ואנחנו נגיע לסיטואציות נפשיות וכלכליות, שלא להגיד עם מקרים יותר חמורים מהם, בגלל שאנחנו לא מטפלים בזה.

איתן גינזבורג: ולכן, אדוני היושב-ראש, אבקש ממך לקבוע מועד לנושא זה בהקדם האפשרי.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

עודד פורר: תודה.

עודד פורר: אימאן ח'טיב יאסין.

אימאן ח'טיב יאסין: המנגנון בעצמו לוקה בחסר.

אימאן ח'טיב יאסין: מלכתחילה כשמתחילים כאילו לחלק כסף, צריכים לקבוע מנגנון מסודר, ולכתוב קריטריונים ברורים, ולדעת לצפות מראש מה הצפי של הצריכה ושל הצורך שיהיה.

אימאן ח'טיב יאסין: ומה שרואים כאן, בכלל כל הדברים האלה לא קיימים.

אימאן ח'טיב יאסין: אי אפשר להתחיל לחלק, בלי לשים "דד-ליין" עד מתי מגישים, ולדעת כמה בקשות יש לנו בסך הכול, ומה הסכום שיש לנו שאנחנו רוצים לחלק.

אימאן ח'טיב יאסין: הדבר השני, בנוסף לפילוח שדרשו החברים לפניי, אני רוצה להוסיף לפילוח הזה בבקשה גם פילוח מגדרי, כי אני יודעת מי ייפול שם יותר מהאחרים.

אימאן ח'טיב יאסין: הדבר השלישי זה שבאמת המדינה צריכה להסתכל ולקחת בחשבון את האנשים האלו שלא יוכלו אחרי המשבר לשרוד את המצב.

אימאן ח'טיב יאסין: הם יתווספו באופן קבוע למעגל האבטלה, וזה רק יעמיס ויעלה יותר למדינה.

אימאן ח'טיב יאסין: השאלה מה יותר טוב, לעשות את הדברים מלכתחילה ולעשות את החישוב הנכון, ולהסתכל לטווח הרחוק על הדברים, ולא למצוא את עצמנו אחרי המשבר בסכומים חודשיים שאנחנו צריכים לשלם.

אימאן ח'טיב יאסין: הנקודה האחרונה, הייתי חושבת לנכון, שהמדינה, אם היא לא נותנת בינתיים את הסיוע הזה דרך הקרנות, לפחות שתיתן את הסיוע דרך המיסים שהעסקים צריכים לשלם.

אימאן ח'טיב יאסין: כאילו לא מקבלים, לפחות שלא ישלמו.

עודד פורר: תודה.

עודד פורר: חבר הכנסת מלכיאלי, ואחריו – מיכה אבני, יו"ר איגוד חברות האשראי.

מיכאל מלכיאלי: תודה, אדוני היושב-ראש.

מיכאל מלכיאלי: חלק מהמעלות של לדבר בסוף זה רק להצביע על מי הזכיר את מה שתכננת לדבר.

קריאה: לחלק קרדיט.

מיכאל מלכיאלי: כן, זהו.

מיכאל מלכיאלי: תמיד אמרו שלהיות דרשן בסוף זה לא טוב, כי לקחו לך את כל החידושים.

מיכאל מלכיאלי: אבל אני, כמו כולכם, מוצף בפניות בשבוע האחרון של אנשים שהגישו בקשות לקבל הלוואה.

מיכאל מלכיאלי: ויש איזושהי הרגשה שהבנקים מערימים מאוד מאוד קשיים, כמובן מתוך רצון – לאף אחד אין אינטרס שהבנקים יפשטו רגל או ייתנו הלוואות לא אחראיות, אבל מה שחבר הכנסת טיבי אמר, שיש רק פעמיים בשבוע שיושבים ודנים על זה, זה דבר שהוא מאוד מאוד מטריד.

מיכאל מלכיאלי: זו נקודה אחת, נושא מי שאושרו לו ההלוואות.

מיכאל מלכיאלי: והדבר השני זה מה שדיברו על המקדמות, שפנתה גם אליי נשיאת לשכת רואי החשבון, בנושא של דחייה גם של הגשת הדוחות - - -

עודד פורר: אני היום אדבר עם ערן יעקב, אחרי הישיבה.

מיכאל מלכיאלי: הדבר הזה הוא קריטי.

מיקי לוי: סיכמנו שנביא את מנהל רשות המיסים לכאן.

מיכאל מלכיאלי: אבל אין זמן.

מיכאל מלכיאלי: עד שהוא יבוא, אין זמן.

עודד פורר: בסדר, אני אומר, נביא אותו.

עודד פורר: בלי שום קשר, אני מתחייב בפניכם, ארים לו טלפון מיד אחרי הישיבה, ואני אעדכן את חברי הוועדה עם התשובה שלו.

מיכאל מלכיאלי: אוקיי.

מיכאל מלכיאלי: ולפחות להגיע לקרש הצלה להרבה אנשים.

מיכאל מלכיאלי: זהו, אלה הדברים שרציתי להעלות.

עודד פורר: תודה.

עודד פורר: מיכה אבני, יו"ר איגוד חברות האשראי.

מיכה אבני: כן, שלום, תודה על ההזדמנות.

מיכה אבני: איגוד חברות האשראי מייצג את חברות האשראי, שמעניקים אשראי לעסקים קטנים ובינוניים ב-2019, בהיקף של קרוב ל-40 מיליארד שקל הלוואות.

מיכה אבני: אני המייסד של אחת החברות הגדולות בתחום, "פנינסולה", אנחנו בקשר יום-יומי עם אלפי עסקים קטנים ובינוניים.

מיכה אבני: ברגע שעצרו את המשק יצרו משבר נזילות לכל עסק ועסק.

מיכה אבני: עכשיו, כל מי שמבין בכלכלה יודע שנזילות זה אוויר לנשימה של עסקים קטנים ובינוניים.

מיכה אבני: הם צריכים מכונות הנשמה.

מיכה אבני: התוכנית בערבות המדינה זה תוכנית לחפש תחבושות אישיות בקיטבגים בימ"ח של יום הכיפורים, שלא נגעו בהם מאז.

מיכה אבני: אין לזה יכולת להשפיע כהוא זה.

מיכה אבני: השוק החוץ-בנקאי מעמיד מכונות הנשמה.

מיכה אבני: היתרון שלנו על הבנקאים, אנחנו מלווים אשראי מהיום למחר בהיקפים עצומים.

מיכה אבני: אנחנו פונים לכל הרשויות, כולל כל הגורמים במשרד האוצר, ואף אחד לא מנהל איתנו שיח בחודש האחרון, אנחנו בכלל לא חלק מהדיון הזה.

מיכה אבני: אנחנו מבקשים להיות חלק מהדיון.

מיכה אבני: אנחנו יודעים להעמיד מקורות מהיום למחר, ובמקום שזה יקרה הבנקים מנצלים את המצב להקשות עלינו, להקטין מסגרות, להעלות תנאים, וזה מקשה על העסקים הקטנים והבינוניים.

מיכה אבני: ואני אגיד לכם, לגבי התוכנית בערבות המדינה, ואני מדבר עם עסקים יום-יום, זו בדיחה אחת גדולה.

מיכה אבני: זה לא מגיע לעסקים, אנשים נחנקים.

מיכה אבני: הם צריכים אוויר עכשיו, זו לא תוכנית שיכולה להביא את האוויר הזה.

מיכה אבני: ומה שכן יכול זה החוץ-בנקאי.

מיכה אבני: אנחנו נותנים מענה פשוט ומהיר, תוך יום מקלים אשראי.

מיכה אבני: ובמקום לגדול בערבויות מהמדינה, במימון מהמדינה על דברים שניתנים, אנחנו קטנים כתוצאה מהלחץ של הבנקים.

מיכה אבני: ומשרד האוצר אפילו לא מנהל איתנו דיון ענייני.

עודד פורר: תודה.

עודד פורר: נשיאת לשכת רואי החשבון איריס שטרק.

איריס שטרק: שלום.

איריס שטרק: אני רוצה לומר כמה דברים.

איריס שטרק: ראשית, הנושא של חמש הבקשות, זו כבר בקשה שנייה שלנו.

איריס שטרק: הייצוג רק יאפשר לזרז את הקצב ולמנוע הגשה שהיא לא מושלמת, לנוכח הבירוקרטיה העצומה שעדיין נדרשת מעסקים, ולפחות את הדבר הזה צריך להקל.

איריס שטרק: דבר שני, צריך ליצור אחידות בין הבנקים.

איריס שטרק: כל בנק דורש משהו אחר, מורכבות של דרישות שלא ברורה, שאין סיבה.

איריס שטרק: ואני חושבת שיותר מכל מה שעולה כאן זה הצורך הדחוף בעובדה – ואני לא אדבר על כמות הצ'קים החוזרים, שגם עדיין לא מאפשרת לבטל את המע"מ.

איריס שטרק: ולכן אני חוזרת לעניין שרק הפוגה של חודש שתקל, ואתם רואים את סדרי הגודל, עם כל הרצון הטוב של רוני חזקיהו ואנשיו, והרצון הטוב בבנקים, אנחנו מדברים על מספרים זעומים, שגורמים בעצם למצב של מוות לעסקים שלא יצליחו לקום עוד.

איריס שטרק: ולכן הרצון הטוב קיים, אבל השיהוי של חודש בתשלומי המס כולם, גם הניכויים וגם המע"מ, יאפשר גם להתקין תקנות על הארנונה, גם להסדיר את נושא המענקים – פעימה שנייה, גם בעלי שליטה, גם המענק על ההוצאות הקבועות, וגם יאפשר להתארגן בנושא של ערבות המדינה הרבה יותר טוב.

איריס שטרק: וזו הדרך היחידה, כי אין היום מפגש עם שום כסף.

איריס שטרק: אני רוצה להזכיר לכולם, ש-165,000 עצמאים בלבד קיבלו מענק ממוצע של 4,000 שקל.

איריס שטרק: זוהי בעצם העזרה היחידה שאיתה נפגשו עסקים.

עודד פורר: ברור.

עודד פורר: אני רוצה לתת לאיתי ויגמן מארגון המספרות, שגם לא חזרו לעבודה עדיין.

עודד פורר: הוא נמצא בהפגנה בתל אביב.

עודד פורר: איתי, בבקשה.

איתי ויגמן: שלום, מה שלומכם?

איתי ויגמן: אני רוצה להגיד משהו: זה לא ייתכן שמשרד האוצר, המפקח על הבנקים, עוצרים את עניין ההלוואות.

איתי ויגמן: 600 הלוואות אושרו במקום 40,000 הלוואות – זה בלתי אפשרי.

איתי ויגמן: המדינה חייבת – חייבת – להגדיל את הערבות שלה ל-60% לבנקים, כמו כל מקום בעולם.

איתי ויגמן: המינימום הוא 60% בכל מקום בעולם.

איתי ויגמן: היא צריכה לחלק את הקרן לקרן להלוואות בערבות קטנה – עד 100,000 שקל – ללא ערבות בכלל, אחרת אנשים יתמוטטו.

איתי ויגמן: המדינה גם צריכה לאחד הלוואות שיש כבר בבנקים, אחרת אנשים לא יוכלו לשלם את ההלוואות הקיימות.

עודד פורר: רוני, אני רוצה לחזור אליך, לחשב הכללי, להתחיל את ההתייחסות שלך.

עודד פורר: ותוך כדי גם נעבור כבר לסעיף השני על סדר-היום, שתתייחס בתוך זה גם לקרן הגדולה.

עודד פורר: אבל חשוב מאוד שתתייחס למה שנאמר כאן על ידי אנשים.

עודד פורר: נכון שהנתונים כרגע קצת יותר טובים, לפחות לפי מה שהעברתם, ש-1,900 הלוואות אושרו, אבל איך אתם מתכוונים להתמודד עם זה שיש 28 מיליארד ש"ח בקשת אשראי?

עודד פורר: בסוף ברור לחלוטין שלא תצליחו להשביע את התיאבון של המשק בצורה הזו.

עודד פורר: עלו פה כמה נושאים מאוד מאוד חשובים, אחד מהם זה קיום יום-יום של ועדות אשראי.

עודד פורר: יום-יום, יום-יום, לא פעמיים בשבוע ועדת אשראי לאישור הלוואות, כדי לפתוח את הפקקים האלה שבצנרת.

עודד פורר: ואולי בנושא גם מה שעלה כרגע, דיפרנציאציה בין הלוואות והערבות של המדינה בהן.

עודד פורר: אני מניח שאם היית אומר לבנק, שיש לו 70%–80% ערבות מדינה על הלוואה עד 100,000 שקל, אז העסקים הקטנים האלה – הקוסמטיקאיות, הספרים, כל העסקים היותר קטנים – היו יכולים לספוג את החודשיים-שלושה האלה.

עודד פורר: רק כדי לסבר את האוזן, מחקר שהציגו בפנינו מראה שבגרמניה יש 90% ערבות מדינה, בשווייץ – 85%, בספרד – 60%, בבלגיה ובריטניה – 60%.

אורית פרקש הכהן: גם פה יש 85% על כל הלוואה פרטנית.

אורית פרקש הכהן: ורק הסך הכול לבנקים מוגבל בכל תיק.

אורית פרקש הכהן: אני צודקת, רוני?

רוני חזקיהו: זה נכון מאוד.

רוני חזקיהו: בבלגיה הערבות הכללית היא 13%.

עודד פורר: כשיש בקשה של 28 מיליארד שקל - - -

רוני חזקיהו: הבקשה היא 60, נדמה לי, והערבות הכללית היא 13% בבלגיה.

רוני חזקיהו: אנחנו מבלבלים בין שני דברים.

עודד פורר: בסדר.

עודד פורר: אז אני אבקש את ההתייחסות שלך גם לדברים שלו, כולל לגבי הענפים שנמצאים בסיכון.

רוני חזקיהו: בסדר.

רוני חזקיהו: אז ברשותכם כמה מילים.

רוני חזקיהו: קודם כול נאמרו פה המון דברים – א', שמעתי את כולם; וב', גם רשמתי חלק גדול מהדברים לטיפול, אז אני מניח שבחלק מהדברים נצטרך לחשוב עוד פעם ולראות מה אנחנו עושים, כדי להתאים את מה שאנחנו עשינו עד היום למה שקורה בשטח.

רוני חזקיהו: אני רוצה רק להסביר, שהיום בבוקר הממשלה אישרה את תחילת החזרה לשגרת קורונה מה שנקרא.

רוני חזקיהו: בסוף זה הפתרון.

רוני חזקיהו: הפתרון הוא להחזיר את העסקים כמה שיותר מהר.

רוני חזקיהו: אנחנו במשרד האוצר חושבים שצריך לקדם את החזרה לעסקים.

רוני חזקיהו: ואני מקווה שבתוך שבוע-שבועיים, במידה והתנהגות הציבור תהיה בקצב שאכן ימשיך את אותו קצב של השטחת העקומה בצד הבריאותי, נוכל להתקדם, כי שם הפתרון.

רוני חזקיהו: פתרון אחר הוא פתרון חלקי, שלא מספק ולא יספק אף פעם.

רוני חזקיהו: אבל אחרי שאמרנו את כל זה, אני רוצה לומר עוד פעם:

רוני חזקיהו: הקרן הזה שאנחנו מדברים עליה - - - והקרן הזו היא חלק מכמה כלים שמשתלבים במסגרת הצעה כללית שהוצגה לממשלה ואושרה על פתרון כללי לכל העניין.

רוני חזקיהו: אני מניח שיהיה דיון, אם לא היום כנראה יותר מאוחר, כפי שיש בסדר-יום, שבו אני מניח יוצגו הצעדים הכלליים.

רוני חזקיהו: ולכן אני כרגע אתייחס רק לשאלות או להערות שעלו בהקשר לקרן ההלוואות.

רוני חזקיהו: הקמנו את קרן ההלוואות הזו ב-no time, לקחנו דברים קיימים ואמרנו: בוא ננסה, כחלק מפתרון – לא כפתרון לבעיה – כחלק מפתרון לבעיה, לרתום את הבנקים לתת הלוואות על ידי זה שתיתן ערבויות.

רוני חזקיהו: זה מסלול שאנחנו מכירים אותו, וזה מה שעשינו.

רוני חזקיהו: לקחנו בעצם את הקרן הזו, וניסינו לעבוד איתה בהתחלה.

רוני חזקיהו: גילינו קשיים רבים לעבוד במתכונת הקיימת של הקרן, ועשינו שורה גדולה של הקלות, שברובן מדברות על נושא של צמצום הבירוקרטיה.

רוני חזקיהו: זאת אומרת, דבר ראשון הורדנו את כל הגופים המתאמים.

רוני חזקיהו: הגופים המתאמים, למי שהעיר פה לגבי העניין הזה, לא היו גופים שמאשרים, הם היו גופים שבודקים.

רוני חזקיהו: אחרי כן הבנק אישר.

רוני חזקיהו: הבנק עדיין יכול היה לא לאשר אחרי שהגוף המתאם המליץ.

רוני חזקיהו: אז הורדנו את הסיפור הזה כדי להקל.

רוני חזקיהו: אני חושב שאנחנו מקבלים, לפחות בנושא הזה, פידבק חיובי, שזה קיצר את התהליכים.

רוני חזקיהו: אנחנו מדברים על נציגי אוצר, שגם את זה הורדנו כמעט לחלוטין.

רוני חזקיהו: אמרנו: כל הלוואה, יש מסלול ירוק עד מיליון שקל, לא צריך נציגי אוצר.

רוני חזקיהו: וזה רוב ההלוואות של העסקים הקטנים, אפילו רובם המוחלט של העסקים הקטנים נזקקים לסכומים קטנים ולא סכומים שעוברים את המיליון שקל.

רוני חזקיהו: איפה שזה מעל מיליון שקל, אמרנו שצריך להיות נציגי האוצר.

רוני חזקיהו: ואין פקק אצל נציגי האוצר, זה באותו יום מקבל תשובה בעניין הזה.

רוני חזקיהו: אבל זה גם צריך לדעת, כדי לראות שאין פה מצב שעושים, כמו שנאמר באחת הכותרות של העיתונים היום, סיבוב על האוצר, ובעצם מסיטים הלוואות קיימות להלוואות בערבות מדינה.

רוני חזקיהו: אז לא יצאנו נשכרים מהעניין הזה.

רוני חזקיהו: גם העסקים לא קיבלו עוד הלוואות, וגם לקחנו הלוואות של הבנקים וקראנו להם הלוואות בערבות מדינה.

רוני חזקיהו: ולכן אנחנו שמים שם את נציגי האוצר.

רוני חזקיהו: אני מקבל את ההערות לגבי ועדות אשראי.

רוני חזקיהו: צריכים להבין איך בנקים עובדים.

רוני חזקיהו: בנקים עובדים בראשות סניפים.

רוני חזקיהו: הסניפים מקיימים כל יום ועדות אשראי, אבל זה מתנקז אחר כך כנראה לגורם בהנהלה, ושם הישיבות הן לא ברמה היומית.

רוני חזקיהו: צריך לבדוק לעשות את העניין הזה ברמה היומית.

עודד פורר: סליחה שאני קוטע אותך, רוני.

עודד פורר: רק שתבין, כל חברי הכנסת שיושבים פה מקבלים עשרות פניות מבעלי עסקים.

עודד פורר: סתם כדי להבין את הדוגמה, בעל עסק שכבר אושר בחברת אשראי מהסניף; מעבירים לו את זה למנהל המרחב – זה אישר; זה חוזר לסניף, הסניף אומר:

עודד פורר: אנחנו לא יודעים מה לעשות, אנחנו מחכים להנחיות; מעבירים את זה עוד פעם לוועדה במרחב ועוד פעם מחכים להנחיות.

עודד פורר: הוא עד לרגע זה לא קיבל את ההלוואה.

עודד פורר: עכשיו, תבין, מדובר במקרה על עסק שלא הוציא את העובדים שלו לחל"ת, מתוך הבנה שהוא יקבל את ההלוואה.

עודד פורר: הוא צריך לשלם להם את המשכורות בתקופה הזאת.

עודד פורר: והוא מתנהל עם זה ככה מלפני הפסח.

רוני חזקיהו: עוד פעם, אני מסכים עם מה שאתה אומר, ושמעתי את התיאור הזה מפי אנשים בוועדה.

רוני חזקיהו: אני רק מנסה להסביר שבקרן הזו יש כמה שותפים.

רוני חזקיהו: זה לא האוצר ומולו עומדים בעלי העסקים.

רוני חזקיהו: יש את הבנקים בתוך העניין הזה, יש את בעלי העסקים, יש את האוצר, ובסך הכול את כל הציבור.

רוני חזקיהו: ובשביל זה אנחנו באים ומדווחים לכם על העניין.

רוני חזקיהו: ככל שישנן טענות כאלה ואחרות כלפי התפקוד של הבנקים – אנחנו נעביר את זה כמובן; וגם נוודא ונדרוש, עד כמה שאנחנו יכולים במסגרת סמכותנו, לטפל בעניין הזה.

רוני חזקיהו: אבל הכתובת בעניין של לוחות הזמנים, העיכוב, או הבירוקרטיה המסורבלת בתוך הבנקים, צריכה להישמע כלפי הבנקים.

רוני חזקיהו: אנחנו נשמיע אותה.

רוני חזקיהו: אני שמח שגם אתם משמיעים אותה.

רוני חזקיהו: אני בטוח שהבנקים יעשו, או לפחות לדעתי ינסו, ישתדלו, לצמצם גם אצלם את נושא הבירוקרטיה בעניין הזה.

עודד פורר: אנחנו ביום רביעי נקיים דיון עם המפקחת על הבנקים בוועדה.

רוני חזקיהו: אוקיי.

רוני חזקיהו: זה לגבי הנושא הזה.

רוני חזקיהו: מילה לגבי גודל הקרן – גודל הקרן 8 מיליארד.

רוני חזקיהו: כרגע יש לנו בקשות של 28 מיליארד.

רוני חזקיהו: דרך אגב, אין מניעה של רואי חשבון או מייצגים למיניהם יטפלו מול הבנקים בכל דבר ועניין.

רוני חזקיהו: יש 41,000 בקשות, שלחלקן אולי – אני לא יודע באיזה אחוז – המייצגים עומדים מול הבנק, לא שנמנע מהם להגיש את זה.

רוני חזקיהו: הבקשות כבר שמה.

מיקי לוי: זאת אומרת שאין מניעה של חמש בקשות לכל מייצג?

רוני חזקיהו: הבקשות כבר שם.

מיקי לוי: טוב, אני אבדוק.

רוני חזקיהו: המניעה הייתה בהתחלה לגבי ההקלקה.

רוני חזקיהו: ברגע שהבקשה שם, יכול המייצג למינו, אם זה יועץ פיננסי, אם זה רואה חשבון, עורך דין או מי שזה לא יהיה, שרוצה לעמוד במקום בעל העסק מול הבנק, שיעשה את זה.

רוני חזקיהו: אף אחד לא מונע ממנו, לא מגביל אותו, לא בחמישה ולא ב-50.

רוני חזקיהו: ורק אני מקווה שלא ייווצר מצב של פקק, שיש מישהו שמטפל ב-100, אז אצלו יהיה הפקק בסוף.

מיכאל מלכיאלי: זה בעיה של מי שמעסיק אותו.

מיקי לוי: זה לא משנה מי מגיש, אותן בקשות יגיעו.

רוני חזקיהו: אני רוצה להתמקד בכמה דברים.

רוני חזקיהו: חלק מהדברים שהתבקשו, אנחנו נצטרך לחבור אליכם ולתת, לגבי פילוח כזה או אחר, לגבי נתונים לגבי עמותות שעוד אין לנו.

רוני חזקיהו: אבל באופן כללי רק מילה לגבי העמותות, אנחנו פתחנו את הקרן הזו גם לעמותות.

רוני חזקיהו: לעמותות שנתמכות על ידי המדינה אפשרנו להשתמש במקדמות גדולות, כדי להביא אותן לדעתי עד מאי.

רוני חזקיהו: ואנחנו נצטרך עוד לפני שנגיע למאי, שזה עוד שבוע-שבועיים, לתת פתרון נוסף, והיה אם הם לא יקבלו פתרון פה, או בנוסף לפתרון שיתגבש פה.

רוני חזקיהו: אנחנו על זה גם בקטע של המגזר השלישי.

רוני חזקיהו: אני רוצה להתייחס קצת יותר בהרחבה קודם כול לגבי גודל הקרן.

רוני חזקיהו: גודל הקרן קודם כול זה סכומים ברוטו.

רוני חזקיהו: זאת אומרת, אנשים רשמו סכומים מקסימליים.

רוני חזקיהו: צריך להבין וצריך להפריד ולנתח, ולראות בדיוק ממה מורכבים הסכומים.

רוני חזקיהו: מה מתוך הסכומים בא מעסקים קטנים, מה בא בסכומים מקסימליים וכן הלאה, ולראות מה - - - אבל אין ספק שאם זה משקף את הגודל של הצרכים, אנחנו נבוא אליכם בבקשה להגדיל את הקרן.

רוני חזקיהו: אנחנו נעשה את זה באופן מיידי, לא נחכה שהקרן תגיע ל-8 מיליארד כדי לבוא.

רוני חזקיהו: הרבה הרבה לפני שהקרן תגיע לחצי מהסכום הזה, אנחנו נבוא ונבקש להגדיל אותה, אחרי שנפיק לקחים, כמו שאנחנו עושים כל יום לגבי הנושא הזה.

רוני חזקיהו: רציתי במילה לדבר על הערה נכונה שנשמעה מפי כמה מחברי הכנסת פה, והיא מה שמעניין.

רוני חזקיהו: מה שצריך להסתכל באמת זה על הבקשות שנדחו, ועל זה צריך לעשות את הניתוח, וזה מה שאנחנו עושים כרגע.

רוני חזקיהו: עמית קצת סיפר לכם על בסיס השבוע הראשון, שאנחנו מזהים איפה יש היענות ואיפה יש פחות היענות.

רוני חזקיהו: אנחנו צריכים לנתח את הלקוחות נקרא לזה המסורבים בעניין הזה, ובהתאם לזה לתת פתרון ולשפר את הקרן, כי הקרן נועדה לתת מענה ללקוחות, שאם הם היו באים לפני המשבר לבנק, בקרן הזו היו מקבלים מענה.

רוני חזקיהו: היום בגלל המשבר הזה, אז הם לא מקבלים מענה או מקבלים מענה חלקי.

רוני חזקיהו: בדיוק לדבר הזה אנחנו צריכים לנתח, מי הם אלה, לאיזה ענפים הם שייכים, גם ברמה של הענף וגם ברמה של הפרט, ולנסות לתת לזה פתרון.

רוני חזקיהו: כפי שאנחנו רואים ממבט ראשון על הנושא הזה, אנחנו רואים שיש ענפים – דרך אגב, מי שאמר לגבי מלונות, אנחנו דווקא רואים שביום חמישי האחרון אושרו הרבה בקשות בקשר למלונות, מלוניות.

רוני חזקיהו: אושרו בקשות רבות בעניין הזה.

רוני חזקיהו: אז אנחנו טיפה רגועים פה, אבל לא לגמרי, אנחנו נמשיך לבדוק.

עודד פורר: אז יש לכם חלוקה לענפים.

אורית פרקש הכהן: זה לא מה שאמרו לנו.

אורית פרקש הכהן: מעניין מה המידע הנכון.

רוני חזקיהו: עוד פעם, יש פה delay.

רוני חזקיהו: זאת אומרת, צריך לראות.

רוני חזקיהו: זה לא מספיק זמן כדי לאפשר, אבל אנחנו שמענו, רשמנו, נבדוק עוד פעם - - - הסעדה, מה שנקרא מסעדות, בקשר של בתי קפה ובקשר לפנאי ובידור, בקשר למספרות, בקשר לדברים כאלה, אנחנו מגלים בעיה בעניין הזה.

רוני חזקיהו: ולכן לצורך העניין הזה אנחנו נרצה לקחת את הגופים האלה או הלקוחות האלה בענפים האלה, או שסורבו או שאולי טופלו בגלל השתייכותם לענף כזה או אחר, ולדעתנו צריך לעזור להם.

רוני חזקיהו: אנחנו נקים בשבילם את המסלול המיוחד בתוך הקרן הזו.

ניר ברקת: עוד אשראי יפתור את הבעיה?

רוני חזקיהו: ובו אנחנו ניתן ערבויות הרבה יותר גדולות על מנת לאפשר גם להם.

רוני חזקיהו: על בסיס ניתוח של שבוע אנחנו כבר יודעים לומר שישנה בעיה, שהקרן הזו לא נותנת פתרונות לחלק מהענפים.

רוני חזקיהו: ולכן אנחנו צריכים לבוא, כמו שבאנו בעבר, כל דבר שאנחנו נתקלים בבעיה, אנחנו מנסים עכשיו לתת פתרון אחר.

רוני חזקיהו: אנחנו לא מתעקשים על שום מבנה כזה או אחר, אלא אנחנו מתאימים כל הזמן בהתאם לשינוים את הדברים, ויעידו האנשים שנמצאים פה בקרב האורחים של הוועדה, שאנחנו קשובים ומוכנים לעשות - - - לגבי הנושא של התחרות שהועלה פה גם כן – אז אנחנו פתחנו את העניין הזה.

רוני חזקיהו: קודם כול חברות כרטיסי האשראי יצטרפו בקרוב.

רוני חזקיהו: הם כבר קיבלו את המסמכים ויצטרפו בקרוב.

רוני חזקיהו: אנחנו הזמנו אותם להצטרף, כדי שגם הם יוכלו לתת מה שנקרא אשראי חוץ בנקאי.

רוני חזקיהו: אנחנו מזמינים גופים נוספים במוסדיים שרוצים להצטרף לנושא הזה.

רוני חזקיהו: לגבי החוץ-בנקאיים אחרים – אני לא מכיר את הנושא של "פנינסולה" בעצמו, אבל לפי מה ששמענו בחלק מהגופים שפנינו אליהם, אז הבנתי שיש להם בעיה של מקורות.

רוני חזקיהו: ולכן אני חושב שאם רוצים שחוץ בנקאי ישתתף בעניין הזה, צריך לתת לו גם פתרון לבעיית המקורות.

רוני חזקיהו: בכל מקרה, אני אבדוק שנית - - -

מיכה אבני: אני לא מבין מאיפה הגעת לדבר הזה, אנחנו יושבים על מאות מיליונים נזילים.

עודד פורר: לא, סליחה.

רוני חזקיהו: אני אומר עוד פעם שאני אבדוק עוד פעם את המקרה הספציפי שמוזכר פה, אבל בכל אופן זאת המדיניות שלנו בעניין הזה.

רוני חזקיהו: אני חושב שבגדול רשמתי את שאר ההערות, ואני צריך לתת להן פתרון.

רוני חזקיהו: חלק מהפתרון נמצא בתוך הקרן הזו, עם פתיחת מסלול אחר שייתן פתרון לגופים בעלי סיכון יותר גבוה מבחינת הבנקים.

רוני חזקיהו: חלק יינתן על ידי זה שגופים חוץ בנקאיים ייכנסו.

רוני חזקיהו: וחלק אחר יינתן במסגרת עכשיו הפתיחה של קרן לעסקים גדולים בעניין הזה.

רוני חזקיהו: לגבי הסיפור כולו של המינוף וסוג הערבות וכמות הערבות – אני מזכיר עוד פעם, יש שני סוגים של כיסוי, שנשענים על ניסיון של הבנקים בחיתום.

רוני חזקיהו: אחד, יש ערבות ספציפית להלוואה שעלה מ-70% ל-85%.

רוני חזקיהו: וכשבנק עושה חיתום הוא עושה חיתום פר הלוואה ספציפית, הוא לא עושה פר סך הכול.

רוני חזקיהו: וכשהוא יודע שיש לו כיסוי, אז זה הכיסוי שהוא לוקח על עצמו סיכון שלו, הוא בסביבות ה-10%.

רוני חזקיהו: זה פעם אחת.

רוני חזקיהו: פעם שנייה, לגבי הערבות הכללית – אז עשינו סקר ועשינו בדיקה.

רוני חזקיהו: והתחלנו ב-10% - - - ש-15% עונה.

רוני חזקיהו: - - - 15% עונה, אישרנו 15%.

רוני חזקיהו: אם אנחנו נחשוב שזה לא המצב, ואם נקבל פניות בנושא הזה שיחשבו שזה בא לשרת את העסק ולא בא לשרת את ההון של הבנקים, כי הכי קל זה להגיד: בוא ניתן מעט כסף וניתן 100% בערבות מדינה.

רוני חזקיהו: באותו רגע אתה לא יכול להגיע לכל האוכלוסייה, כי לא מינפת את זה ברמה מתאימה.

רוני חזקיהו: אז לתת ב-100% ערבות מדינה, בדקנו גם במקומות אחרים, בדקנו מה ארצות הברית עשתה, זה ממש לא זה; ובדקנו מה בריטניה עשתה וזה ממש לא זה, תראו כמה אנשים בבריטניה קיבלו הלוואות וכמה לא קיבלו הלוואות וכן הלאה.

רוני חזקיהו: ואנחנו בודקים את עצמנו ביחס לעולם.

רוני חזקיהו: כל מה שאני אומר זה דבר כזה: כשבנק עושה חיתום רגיל, ה-default שלו הוא 1%.

רוני חזקיהו: כשהוא עושה חיתום במסגרת עסקים עם ערבות מדינה, ה-default היה 5%.

רוני חזקיהו: אנחנו נתנו 15%.

רוני חזקיהו: ברגע שאתה נותן 100%, זה בעצם אתה אומר: בוא אני אעביר כסף ישירות בלי מינוף.

רוני חזקיהו: גם זאת שיטה, אבל זאת לא השיטה של הקרן.

רוני חזקיהו: זאת שיטה של מענקים, שגם היא כנראה תדווח יותר מאוחר, בהנחה שהיום יגיעו מתישהו נציגי האוצר לדיווח על התוכניות הבאות שיש לעשות.

רוני חזקיהו: זה הולך בד בבד.

רוני חזקיהו: הקרן היא בנוסף לכל שאר הצעדים.

עודד פורר: אבל אני אגיד לך מה הבעיה, רוני.

עודד פורר: המצב שנוצר כרגע זה שהקרן היא היחידה שכרגע מסייעת ל-90% מהעצמאים והעסקים האלה.

עודד פורר: אין להם שום סיוע אחר.

עודד פורר: הסיוע של המענקים לעצמאים, אני לא רוצה להגיד בדיחה כי זה ממש לא מצחיק, מה שהם קיבלו כפעימה ראשונה זה ממש לא רלוונטי.

עודד פורר: וגם נאמר פה, ברור לחלוטין שאם הייתה מופעלת קרן הפיצויים דרך חוק מס רכוש, אני יודע שזה לא חונה אצלך אלא באגף התקציבים ורשות המיסים, אבל זה ברור לחלוטין שאם היא הייתה מופעלת זה גם היה מקל על הבנקים לתת את האשראי.

עודד פורר: כי כשהבנק רואה שנכנס כסף מקרן הפיצויים, אז ברור שכל מנגנון העבודה.

קריאה: והסיכון קטן.

עודד פורר: ולכן אי אפשר לנהל את המשבר הזה רק על הרגל של ההלוואות כרגע.

עודד פורר: כרגע.

עודד פורר: עוד פעם, אתה פשוט נמצא פה, אתה מקבל את האש הזו, אבל כרגע הסיוע לעסקים נשען רק על הרגל של ההלוואות.

עודד פורר: זה לא יעמוד, זה פשוט לא יכול לעמוד.

עודד פורר: זה חייב להישען על שתיים, ואפילו על שלוש רגליים.

רוני חזקיהו: אני באמת מסכים איתך, אני רק לא רוצה להידרש כרגע על קרן מס רכוש, כי היא מדברת יותר על מקור, ואנחנו כרגע מדברים על השימוש.

רוני חזקיהו: בוא נניח שאין בעיה של מקור, כי גם ככה אנחנו כבר בגירעון של 10% במקום 3%.

עודד פורר: לא, אנחנו אישרנו פה מקור די רחב למדינה.

רוני חזקיהו: זה לא במגרש שלי אבל אני אגיד בכל זאת: הבעיה כרגע היא אופן ההתנהלות מול הפיצוי.

רוני חזקיהו: וכרגע אנחנו דנים על פיצוי, כי בהתחלה חשבנו שצריך קודם לסייע תזרימית ואחרי זה פיצוי, ועכשיו אנחנו מבינים שצריך כבר לתת גם פיצוי.

רוני חזקיהו: ועל זה אני מקווה שהיום כבר תצא איזושהי בשורה בעניין.

מיכאל ביטון: אני יכול להתייחס לעמותות ולמלכ"רים.

עודד פורר: כרגע דיון של דיווח סטטוס כבר מתנהל קרוב לשעתיים.

קריאה: אני רוצה אבל הערה קטנה.

רוני חזקיהו: אפשר לעבור לעסקים גדולים?

עודד פורר: יש לי בקשה, רוני.

עודד פורר: עלו פה הרבה הערות, וההערה המרכזית בעיניי שהיא חשובה, גם כדי להקל על מערכות היחסים שלנו, היא השקיפות.

עודד פורר: ביקשתי את זה לפני שבועיים, שזה יהיה דיווח יומי.

עודד פורר: אתם אומרים שאתם יכולים על בסיס שבועי – תעשו את זה על בסיס שבועי.

עודד פורר: אבל לדעתי זה יכול להיות פעמיים בשבוע, כמו שיש פעמיים בשבוע ועדות אשראי.

עודד פורר: תייצרו נייר ברור שמופץ, כמה הלוואות ביקשו, כמה קיבלו, כמה נדחו, מה היקף הסכומים, וגם חלוקה לענפים.

עודד פורר: זה יקל עליכם, זה יקל עלינו, גם ברמת הניתוח.

עודד פורר: אני לא רואה את הסיבה.

עודד פורר: ואני אומר לכם: דווקא הסיבה שזה לא קיים, מוסיפה עוד אש לתוך המדורה הזו.

עודד פורר: ככל שהנתונים האלה – אגב, גם אם הם לא טובים, נתמודד עם נתונים שהם לא טובים, נמצא איפה לשים את האצבע.

רוני חזקיהו: לקח זמן לאסוף את הנתונים.

רוני חזקיהו: מעכשיו זה יפורסם בצורה ברורה בתוך האתר, עם כל הפילוחים הנדרשים, ונשתדל לעשות את זה - - -

עודד פורר: אני מבקש שפעמיים בשבוע תעבירו לוועדת הכספים.

רוני חזקיהו: יש לנו בעיה בלאסוף את זה מול הבנקים, עדיין יש איזה delay מסוים, ואנחנו לא רוצים לחזור על הדיווח אלא לעדכן אותו.

רוני חזקיהו: בכל מקרה, אני אשתדל גם לעשות - - -

מיקי לוי: פעם בשבוע גם טוב.

אופיר סופר: אם אפשר להוסיף גם כן את מה שאנחנו לא יודעים.

אופיר סופר: זאת אומרת, כמה עסקים לא בתמונה בכלל?

עודד פורר: כן, זאת הבקשה, כמה נדחו, וגם החלוקה לענפים.

עודד פורר: אז אפשר יהיה לדעת כמה מלכ"רים יש שם, כמה מסעדות, כמה בתי קפה, כמה עסקים קטנים, כמה עסקים גדולים.

עופר כסיף: עודד, אפשר הערה בבקשה ביחס לדברים של החשב הכללי?

עודד פורר: אני אומר עוד פעם, סליחה: אם אני אפתח את זה להערות של חברי הכנסת, לא נסיים.

עודד פורר: זה דיווח סטטוס.

עודד פורר: החשב הכללי נשאר איתנו גם להלוואה הבאה.

עודד פורר: זה רק דיווח סטטוס.

עודד פורר: לגבי הסטטוס, אנחנו רוצים לקבל אותו, לא צריך לעשות על זה דיון.

עודד פורר: אפשר לקבל אותו כתוב, רק חשוב שיהיה שם גם את החלוקה.