הוועדה המיוחדת בעניין ההתמודדות עם נגיף הקורונה - זמנית, כנסת 23, פרוטוקול מספר 22, 2020-04-16 12:15

עפר שלח: אנחנו עוברים לנושא הבא.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, הצעה לסדר לנושא הבא.

עפר שלח: כן.

שלמה קרעי: הנושא שאנחנו נעסוק בו הוא מסתננים וחוק הפיקדון.

אנטאנס שחאדה: עובדים, עובדים זרים.

שלמה קרעי: מסתננים, עובדים זרים, בסדר.

שלמה קרעי: בעיקר מסתננים.

שלמה קרעי: בשבילם נוצר חוק הפיקדון.

שלמה קרעי: אני הייתי מציע ליושב-ראש הוועדה לאפשר ליונתן יעקובוביץ' מהמרכז למדיניות ההגירה, לדבר בוועדה ולשמוע גם צד נוסף, ולא רק את רון חולדאי ואת אלה שבעד לשחרר ובעד להפר את כל מה שמדינת ישראל וממשלות ישראל מנסות כדי למנוע ולצמצם כמה שיותר את המהגרים כאן.

עפר שלח: אוקיי.

עפר שלח: מכוון שהבקשה עלתה בפניי גם על ידיך וגם על ידי חברת הכנסת איילת שקד, אני רוצה להגיד: אני לא מתכוון לעשות פה דיון על מדיניות ההגירה של מדינת ישראל.

עפר שלח: יש נושא אחד.

עפר שלח: אגב, אותם אנשים שאתם מבקשים להעלות היו גם – וזו ההערה האחרונה שלי בקשר למדיניות ההגירה – אלה שבסופו של דבר, בלחץ שלהם ירד בשעתו ההסדר שהגיע אליו ראש המל"ל ואושר על ידי ראש הממשלה, שאולי היה מקטין פה את מספר המסתננים.

עפר שלח: ובזה אני לא אומר - - -

איילת שקד: באמת, הם מייצגים את התושבים.

איילת שקד: מה קרה?

עפר שלח: הם מייצגים את התושבים.

יוליה מלינובסקי: זה לא קשור.

עפר שלח: הדיון הוא דיון בסוגיה אחת:

עפר שלח: בתקנות משפטיות שנמצאות על השולחן, שאמורות להגיע לשולחנה של הכנסת ואינן מגיעות לשולחנה של הכנסת.

עפר שלח: אך ורק בזה עוסק הדיון.

איילת שקד: אחרי - - - התקנות האלה.

עפר שלח: אני רוצה לדעת למה התקנות האלה לא מגיעות, זה הכול.

איילת שקד: גם אני רוצה לדעת למה לא - - - התקנות האלה.

עפר שלח: מאה אחוז.

עפר שלח: לא במסגרת הדיון הזה.

עפר שלח: נקודה.

איילת שקד: אבל, עפר, אנחנו עושים דיון על התקנות.

איילת שקד: מה בעיה להעלות בן אדם?

עפר שלח: לא, אנחנו עושים דיון למה התקנות האלה, שנמצאות על השולחן, לא מגיעות.

עפר שלח: זה הכול.

שלמה קרעי: ואיך רון חולדאי קשור לזה?

איילת שקד: בדיוק.

איילת שקד: מה הקשר של רון חולדאי לדיון הזה?

עפר שלח: מפני שרון חולדאי היה הגורם - -

יוליה מלינובסקי: הראשון שהציף את הנושא הזה.

עפר שלח: - - היה הגורם שבלחץ שלו התקנות האלה הועלו בכלל.

עפר שלח: ולכן אני אתן לו זכות דיבור לכמה דקות.

איילת שקד: אבל, עפר, שנייה, לא יכול להיות שאתה לא נותן זכות דיבור לחבר כנסת.

עפר שלח: אתם כחברי כנסת יכולים להגיד מה שאתם רוצים.

עפר שלח: אתם מבקשים להזמין אדם לדיון.

עפר שלח: הסמכות להזמין אדם או לא להזמין אדם לדיון היא שלי.

עפר שלח: והתשובה היא לא.

עפר שלח: זה הכול.

עפר שלח: חברי כנסת יכולים להגיד מה שהם רוצים.

עפר שלח: כמו שאת רואה, חברי כנסת מנצלים פה את הדיונים בשביל להגיד דברים שלאו דווקא במסגרת הדיון.

שלמה קרעי: אבל אנחנו רוצים לשמוע אנשי מקצוע גם מהצד השני של המפה.

עפר שלח: מאה אחוז.

עפר שלח: תשמע אותם.

עפר שלח: לא במסגרת של הדיון שאני מנהל.

עפר שלח: נקודה.

שלמה קרעי: לא לגיטימי, הדבר הזה.

משה אבוטבול: מה, את לא יכולה להגיד את מה שהוא אמור להגיד?

איילת שקד: אני אגיד, אני אגיד, נו.

משה אבוטבול: אז תגידי את העמדה שלהם.

איילת שקד: אני אגיד את העמדה שלהם.

משה אבוטבול: תנסי להיות פה לאלה שהם לא פה.

עפר שלח: שום בעיה, איילת.

עפר שלח: אני אף פעם לא בלמתי חבר כנסת, בטח ובטח לא אותך.

משה אבוטבול: בטח לא שרה לשעבר.

שלמה קרעי: אז אני מבקש זכות דיבור להמשך הדיון.

עפר שלח: אוקיי.

עפר שלח: יש לנו אנשים.

עפר שלח: שלמה מור יוסף איתנו?

משה אבוטבול: ובטח לא שרה לשעבר ואולי לשעתיד.

עפר שלח: אני מבקש להעלות את שלמה מור יוסף, מנכ"ל רשות האוכלוסין וההגירה.

שלמה מור יוסף: אני איתכם כל הזמן.

עפר שלח: שלום, שלמה.

עפר שלח: מה שלומך?

שלמה מור יוסף: היי.

שלמה מור יוסף: תודה רבה.

עפר שלח: אני ביקשתי בהתחלה את מנכ"ל משרד הפנים כדי שייתן לנו תשובה לשאלה שהעליתי.

עפר שלח: משרד הפנים אמר שאתה תדבר, אז אני מבין שהתשובה בכיסך.

עפר שלח: ואני שוב מבקש להתמקד בנקודה המרכזית: מדוע התקנות האלה שמאפשרות לעובדים זרים לשחרר חלק מכספי הפיקדון, בהינתן שאין להם כרגע שום מקור הכנסה אחר ושום רשת ביטחון סוציאלית, מדוע התקנות האלה לא מגיעות לשולחן הכנסת?

עפר שלח: בבקשה.

שלמה מור יוסף: רוצה שאני אענה?

שלמה מור יוסף: או שרון חולדאי קודם?

עפר שלח: אתה, אתה.

עפר שלח: לא, רון חולדאי הוא לא משרד הפנים, בפעם האחרונה שבדקתי.

עפר שלח: אתה, בבקשה.

שלמה מור יוסף: לא, אני פשוט מתייחס למה שאמרת קודם, בתחילת הישיבה.

עפר שלח: כן.

שלמה מור יוסף: בכל מקרה, צוהריים טובים.

שלמה מור יוסף: הייתה יוזמה שמתגלגלת כבר כמעט חודשים.

שלמה מור יוסף: מהתחלת האירועים, ברגע שנסגרו המסעדות, היה ברור שצריך למצוא פתרון.

שלמה מור יוסף: הייתה לי שיחה עם רון חולדאי.

שלמה מור יוסף: העברתי את זה גם לגורמים הפוליטיים.

שלמה מור יוסף: התקבל אור ירוק להתקדם ביכולת של התושבים של אריתריאה וסודן לקבל את כספי הפיקדון שנמצאים אצלם.

שלמה מור יוסף: ואנחנו המלצנו שזה יהיה בתשלומים, כשהבסיס לתשלום הוא פחות או יותר הבטחת הכנסה לזוג במדינת ישראל, לפי כללי הביטוח הלאומי.

שלמה מור יוסף: על הבסיס הזה כתבנו תזכיר חוק.

שלמה מור יוסף: תזכיר חוק כזה הופץ לפני כשבועיים.

שלמה מור יוסף: לתזכיר החוק הזה היו בערך 60 או 70 התייחסויות מגורמים שונים.

שלמה מור יוסף: כל אחד רצה לדייק אותו לכיוון אחר.

שלמה מור יוסף: בסופו של דבר, אנחנו ניסינו לתכלל את כל הפניות, חלקן התקבלו, חלקן, כמובן, לא התקבלו.

שלמה מור יוסף: יש היום על השולחן או תזכיר חוק או תקנות שעת חירום, תלוי מה בסופו של דבר הסעיף המשפטי שייבחר, שכמעט סגורים עד הסוף.

שלמה מור יוסף: יש נושא אחד שעדיין נמצא במחלוקת בין המשרדים, כאשר מי שמרכז את הנושא הוא מנכ"ל משרד ראש הממשלה.

שלמה מור יוסף: והמחלוקת היא, בתזכיר החוק דובר על זה שמי שיקבל את זה יצטרך להחזיר את זה לאורך תקופה של יותר משנתיים, כאשר זה 4% לחודש ובתנאי שהוא משתכר מרמה מסוימת.

שלמה מור יוסף: וזה יתחיל רק מינואר 2021.

שלמה מור יוסף: זה היה הבסיס שכולם הסכימו עליו.

שלמה מור יוסף: עכשיו יש מספר גורמים שרוצים לדייק את זה עוד יותר לכיוון כזה או לכיוון אחר.

שלמה מור יוסף: אם אתה שואל אותי, זה סלע המחלוקת, לא המרכזי, אלא סלע המחלוקת היחידי שקיים לפני שאפשר יהיה או להניח את זה על שולחן הכנסת או ללכת במסלול של תקנות שעת חירום.

שלמה מור יוסף: אני יודע שיש היום דיון במשרד ראש הממשלה.

שלמה מור יוסף: חשבתי שאני אוכל להביא את המסקנות שלו לוועדה.

שלמה מור יוסף: לצערי, הדיון שם כנראה עדיין לא הסתיים.

שלמה מור יוסף: גם רון חולדאי היה בקשר עם מנכ"ל משרד ראש הממשלה.

שלמה מור יוסף: ועדיין אני לא קיבלתי ממנו, אולי רון כן, איזושהי התייחסות ביחס לדיוק של הסעיף הספציפי הזה.

שלמה מור יוסף: אני מאוד מקווה שהנושא הזה ייגמר היום, ונוכל להניח את זה ולקדם את זה, כי בסופו של דבר, הזמן עובר.

שלמה מור יוסף: עד כאן הדיווח שלי.

איילת שקד: יש לי שאלה לפרופ' מור יוסף.

עפר שלח: כן, איילת, בבקשה.

איילת שקד: פרופ' מור יוסף, מדוע אתם לא חושבים דווקא לקחת את אותם עובדים שהיום לא עובדים ולהפנות אותם לחקלאות, לבניין, לסיעוד?

איילת שקד: הרי חסרים כרגע עובדים בחקלאות, חסרים עובדים בסיעוד, חסרים גם בבניין.

איילת שקד: אתם רוצים עכשיו להכניס עובדים זרים לבניין.

איילת שקד: למה לא להסב אותם למקצועות האלה במקום לפתוח להם את הפיקדון?

שלמה מור יוסף: לעובדים האלה יש זכות לעבוד באיזו עבודה שהם רוצים.

שלמה מור יוסף: הם לא מוגבלים.

איילת שקד: סליחה, שנייה, לא.

איילת שקד: אבל אם לא תפתחו להם את הפיקדון, אז הם יתכבדו וילכו לעבוד גם בסיעוד וגם בבניין.

איילת שקד: זה יהיה תמריץ לעבוד במקצועות שבהם חסר לנו עובדים.

שלמה מור יוסף: שוב, את הדיון העקרוני זה, אני חושב שכבר עברנו.

שלמה מור יוסף: אנחנו לא בשלב אם לפתוח או לא לפתוח.

שלמה מור יוסף: אנחנו לפחות.

שלמה מור יוסף: אנחנו בשלב של באילו תנאים לפתוח.

איילת שקד: חבל.

איילת שקד: כי אין לכם תשובה לשאלה שלי.

איילת שקד: חסרים עובדים בסיעוד, בבניין ובחקלאות.

איילת שקד: למה לא להפנות אותם לשם, אם הם צריכים להתפרנס?

שלמה מור יוסף: אם את חושבת שבן אדם יכול לחיות לאורך זמן מ-2,700 שקלים, אז אני מכיר את אלה שמקבלים הבטחת הכנסה מהביטוח הלאומי – זה לא כל כך פשוט.

שלמה מור יוסף: ולכן היכולת שלהם לעבוד נשארת.

שלמה מור יוסף: הזכות שלהם לעבוד קיימת.

שלמה מור יוסף: ואני מקווה שהם ינצלו את הזכות הזאת לעבוד.

איילת שקד: אז בשביל מה לפתוח את הפיקדון, אם זה לא עוזר להם?

יוליה מלינובסקי: כדי לתת להם אוכל עכשיו, איילת.

איילת שקד: אז שילכו לעבוד.

איילת שקד: חסרים עובדים.

איילת שקד: תקשיבו, באמת חסרים עובדים בחקלאות.

יוליה מלינובסקי: איילת, האדם שצריך לעבוד בחקלאות, הוא צריך ללמוד את זה.

איילת שקד: לא, לא, יוליה, יוליה, תעשי לי טובה.

איילת שקד: עובדים זרים יכולים לעבוד בחקלאות.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אבל מדובר באנשים שיש להם ילדים קטנים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': זה לא ממש פשוט.

יוליה מלינובסקי: איילת, נו.

יוליה מלינובסקי: זה לא - - -

איילת שקד: תקשיבו, חסרים עובדים בסיעוד, חסרים עובדים בבניין, חסרים עובדים בחקלאות.

יוליה מלינובסקי: למה את מטפלת בישראלים, שנותנת להם, לאזרחים, שאת נותנת להם דמי אבטלה, את נותנת להם מענקים?

אוסאמה סעדי: יש מיליון מובטלים.

אוסאמה סעדי: שילכו לשם.

אוסאמה סעדי: יש מיליון מובטלים.

יוליה מלינובסקי: למה את לא מתעקשת?

יוליה מלינובסקי: זה אותו דבר.

איילת שקד: מה קשר?

איילת שקד: מה?

אוסאמה סעדי: יש מיליון מובטלים.

איילת שקד: בסדר.

איילת שקד: זה אותו דבר.

איילת שקד: אותו דבר, אזרחי ישראל.

עפר שלח: חברי הכנסת, הנקודה מוצתה.

עפר שלח: הבנו.

איילת שקד: יש הבדל גדול.

יוליה מלינובסקי: איילת, אלה עדיין בני אדם.

עפר שלח: אני רוצה את ראש עירית תל אביב-יפו, רון חולדאי.

עפר שלח: רון, שלום.

עפר שלח: האם אתה יכול להשכיל אותנו לגבי מה שאמר פרופ' מור יוסף?

עפר שלח: האם הבעיה הזאת עומדת בפני פתרון?

רון חלודאי: אני יכול להגיד שאני מתבייש כאזרח מדינת ישראל על כך שבעתות חירום עוסקים בביורוקרטיה במקום בניסיון למצוא פתרון שקל לפתור אותו והוא קיים.

רון חלודאי: וכל מיני אינטרסים בוחשים בו ועושים בו כאילו הוא בעיה משפטית ושיש בעיות.

שלמה קרעי: הוא חוכמת חלם.

שלמה קרעי: הוא לא קל ולא פשוט.

שלמה קרעי: חוכמת חלם.

שלמה קרעי: כל הפיקדון הזה נוצר כדי לדאוג ולנצל את ההזדמנויות להחזיר את המסתננים למקום שממנו הם באו.

עפר שלח: חבר הכנסת קרעי, תן, בבקשה, לראש עיריית תל אביב לדבר.

רון חלודאי: - - - שבכנסת ובממשלה.

רון חלודאי: למיטב ידיעתי, כבר כל המשרדים נתנו את הסכמתם, חוץ מאשר משרד ראש הממשלה, שצריך להגיב עכשיו.

רון חלודאי: אני לא יודע מה קורה בדיון שמתקיים בשעה הזאת.

רון חלודאי: אי-אפשר היה לקיים את הדיון בעבר.

רון חלודאי: וכרגע אני יודע שהדבר הזה לא פתור.

רון חלודאי: אני יכול להגיד את הדבר הבא: יש עשרות אלפי מהגרי עבודה בארץ.

רון חלודאי: לחברת הכנסת הקודמת שדיברה, אני אגיד: יש מיליון ומאה אלף מובטלים עכשיו במדינת ישראל, ואת פתאום מדברת כאילו העובדים הזרים יפתרו את הבעיות של מדינת ישראל.

איילת שקד: לא.

איילת שקד: תסלח לי, אבל הפיקדון הזה נועד כדי לעודד אותם לצאת מפה.

איילת שקד: ולא צריך לפתוח אותו, אם יש עבודה אחרת.

רון חלודאי: גברתי, אני עם צעקות לא יודע להתמודד איתך.

איילת שקד: לא, אתה פנית אליי.

איילת שקד: עניתי לך.

איילת שקד: לא.

איילת שקד: אני לא פניתי אלייך.

איילת שקד: אני רק אמרתי שחברת כנסת אמרה.

איילת שקד: לא פניתי אלייך.

שלמה קרעי: זה נוהל מקובל.

שלמה קרעי: כשאתה מזכיר חבר כנסת, הוא יכול לענות לך.

עפר שלח: מאה אחוז.

עפר שלח: רון, תמשיך, בבקשה, לעניין.

רון חלודאי: אה, זאת אומרת, הוא יכול להתפרץ לדברים שלי?

שלמה קרעי: בדיוק.

עפר שלח: רון, נימוסים והליכות נלמד בעיקר ממך בהזדמנויות אחרות.

עפר שלח: בואו נמשיך.

משה אבוטבול: מדינת תל אביב.

רון חלודאי: עם כל הכבוד, אני אומר לחברת הכנסת המכובדת שעדיין לא בדקו, שבהנחה שמישהו ירצה שהעובדים הזרים יהיו נוהל שכן בעבודה במוסדות גריאטריים, האם המשפחות של האנשים מוכנות שהם יעבדו שם?

יוליה מלינובסקי: נכון.

רון חלודאי: החיים לא בנויים מאמירות.

רון חלודאי: החיים בנויים מפרקטיקה והתנסות.

רון חלודאי: ולא כל רעיון קורה.

רון חלודאי: יש מיליון ומאה אלף מובטלים כרגע במדינת ישראל.

רון חלודאי: נכון, מדינת ישראל צריכה עכשיו לעשות מבצע של הסבה מקצועית לקבוצות גדולות של אנשים, שלא ימצאו מחדש את מקומם במקום עבודתם הקודם ויצטרכו להסב אותם, בין אם זה לחקלאות, ובין אם זה לבנייה, ובין אם זה לסיעוד, ובין אם לאלף ואחד דברים.

רון חלודאי: לבוא ולומר כרגע, לגבי אוכלוסייה שבאחת נגמר מקור פרנסתה, שאין לה משפחה בארץ, אין לה ביטוח בריאות, ואין לה את ההגנה של הביטוח הלאומי, על 2,700 שקלים, שלא ניתן לחיות מזה, להתמודד עם כל הדיבורים האלה – אני כאזרח מדינת ישראל מתבייש, כי גרים היינו בארץ מצרים.

שלמה קרעי: ורצינו לצאת משם כל הזמן.

שלמה קרעי: לא רצינו להישאר שם.

עפר שלח: בסדר, לקח לנו 400 שנה.

משה אבוטבול: לא, 210 שנה.

רון חלודאי: תסלח לי, גם אנחנו לא רצינו לעזוב את סיר הבשר.

רון חלודאי: תפסיקו להטיף לי.

רון חלודאי: תפסיקו להטיף לי.

עפר שלח: רון חולדאי, שאלה האחרונה.

עפר שלח: האם, נכון להיום, אתה יכול לציין את רמת התחלואה, אם בכלל, בקרב מהגרי העבודה שנמצאים בתחום השיפוט של תל אביב.

רון חלודאי: רמת התחלואה בין הזרים היא כנראה לא מי-יודע-מה.

רון חלודאי: סוף סוף הצלחנו בתחילת השבוע לבצע שלושה ימי בדיקות.

רון חלודאי: דרך אגב, לא היינו מוכנים לעשות בדיקות רנדומאליות, אלא רק בדיקות לאנשים שגילו תסמינים.

רון חלודאי: למיטב ידיעתי, גילו שניים או שלושה חולים, שקיבלו את הטיפול המתאים, לקחת אותם ולבודד אותם.

רון חלודאי: לא נראה כרגע שבאוכלוסייה הזרה, למיטב ידיעתי – למרות שכשלא עושים בדיקות, אז לא יודעים – אבל אחרי הבדיקות כאלה, לא נראה שיש בקהילה הזרה איזושהי בעיה של נושא של תחלואה מיוחדת.

רון חלודאי: הנקודה העיקרית עם האוכלוסייה הזרה היא העובדה שתוך חודש – אני קיבלתי עכשיו 70 פניות ממשפחות שמאיימות עליהם לזרוק אותם מהבית עם הילדים.

רון חלודאי: ולזה אין לי פתרונות.

רון חלודאי: ולכן צריך את ה-2,700 השקלים העלובים האלה כדי שמשפחות יוכלו לקבל.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': צודק.

רון חלודאי: זה יפתור בעיה ביורוקרטית.

רון חלודאי: ושמים כל כך הרבה ביורוקרטיה על זה.

רון חלודאי: הוא צריך ללכת עכשיו למעביד, לביא אישור שפיטרו אותו?

רון חלודאי: נו, באמת?

עפר שלח: אוקיי, רון חולדאי, הדברים ברורים.

עפר שלח: תודה רבה.

רון חלודאי: צריך לזכור את זה כבר.

רון חלודאי: אני מתבייש.

עפר שלח: מאה אחוז.

עפר שלח: רון חולדאי, תודה.

עפר שלח: אני מבקש התייחסויות של חברי הכנסת בקצרה בחדר השני.

עפר שלח: יש מי שרוצה להתייחס?

שלמה קרעי: כן.

עפר שלח: כן, בבקשה.

שלמה קרעי: אני חושב, אדוני היושב-ראש, שאני מסכים עם דבריה של חברתי חברת הכנסת שקד.

שלמה קרעי: כל המדיניות הממשלתית שניסתה וצמצמה לחלוטין, אגב, את הכניסה, עם אותה גדר שהקימו, ואין יותר כניסה של מסתננים.

שלמה קרעי: אנחנו לא מדברים על בקשות מקלט ועל ילדים וקשישים ונשים.

שלמה קרעי: אנחנו מדברים בעיקר על מסתננים ועל מהגרי עבודה רווקים, כאלה שיכולים בקלות, ואפשר לסנן ולקחת חלק מהם ולהחזיר אותם לארץ מוצאם.

שלמה קרעי: שמענו גם מראש העיר שאין בעיה של תחלואה.

שלמה קרעי: אפשר לבצע להם בדיקת קורונה.

שלמה קרעי: אפשר לשכור מטוסי סחר ולתת להם את המענק הזה, שנועד לימים שבהם אנחנו יכולים לנצל כדי להחזיר אותם לארץ מוצאם.

שלמה קרעי: לתת להם את המענק הזה, לשחרר את מדינת ישראל, אולי אפילו לפנות מקומות עבודה לאחרי המשבר הזה.

שלמה קרעי: ומי שבאמת זקוק – ילדים, קשישים, מבקשי מקלט, כאלה שיש להם בקשת מקלט פתוחה – עליהם אנחנו לא מדברים.

שלמה קרעי: אבל את אלה שכן אפשר, לשלוח אותם חזרה עם המענק, אפילו עם תוספת מענק מסוימת.

שלמה קרעי: לנצל את הפיקדון הזה, שנועד לצרכים האלה.

שלמה קרעי: הוא נועד כדי לנצל את ההזדמנות להחזיר כמה שיותר לארץ מוצאם.

עפר שלח: הבנו.

אנטאנס שחאדה: אם אפשר ,עפר, גם שאלה.

עפר שלח: כן, בבקשה.

אנטאנס שחאדה: אני חושב שזה ממש מביש.

אנטאנס שחאדה: בכל המדינות המרכזיות במערב, במדינות מערביות, יש עובדים זרים ויש מהגרים ויש עובדים לא חוקיים.

אנטאנס שחאדה: אני לא חושב שאף מדינה מתנכלת לעובדים שעבדו וימשיכו לעבוד אולי בצורה הזאת.

אנטאנס שחאדה: צריך לתת להם את מלוא הזכויות, לכבד אותם, לתת להם גם אפשרות לחיות בכבוד בתקופת המשבר הזו, גם לספק להם מענק, אם אפשר, מהמדינה, ולא לזרוק אותם בחזרה אחרי שניצלנו אותם, ניצלו אותם כאן, בכלכלת ישראל, ועכשיו הגיע הזמן לזרוק אותם.

רון חלודאי: אני מסכים שיוציאו אותם.

רון חלודאי: אבל אומרים לי שכבר 15 שנה מוציאים אותם.

רון חלודאי: איפה מוציאים אותם?

עפר שלח: כן.

עפר שלח: מנסים להוציא אותם כבר שנים ולא מצליחים.

עפר שלח: יואב סגלוביץ', בבקשה.

רון חלודאי: עוד פעם לדבר?

יואב סגלוביץ': שמענו את חולדאי שהופיע בפני הוועדה, העלה את הבעיה.

יואב סגלוביץ': שמענו את מנכ"ל שירות התעסוקה.

אוסאמה סעדי: גם היה בעבר מנכ"ל הביטוח הלאומי.

יואב סגלוביץ': ומה שקורה פה זה פשוט.

יואב סגלוביץ': אנחנו מטפלים בפתרון בעיות.

יואב סגלוביץ': הוצגה פה בעיה.

יואב סגלוביץ': הבעיה היא לא רק שאלה הומאנית, שבוודאי היא קיימת.

יואב סגלוביץ': יש פה בעיה של מה אנשים יאכלו, ממה אנשים יתפרנסו.

יואב סגלוביץ': הם חיים בתוכנו, הם חיים בתוך תל אביב.

יואב סגלוביץ': כל אמירה אחרת, אני לא רוצה לכנות אותה בכינויים לא לעניין כרגע.

יואב סגלוביץ': צריך לפתור את הבעיה, ושווה זה יהיה דקה אחת קודם.

יואב סגלוביץ': אנחנו כבר באיחור.

עפר שלח: מאה אחוז.

עפר שלח: מיקי, בבקשה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני רוצה רק באמת שיצוין כאן שיש בקרן הזאת, הצטברו 280 מיליון שקלים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': זה סכום עתק.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אנחנו לא יכולים לנצל את המשבר, שהוא משבר הומניטרי ומשבר בריאותי, על מנת להיפטר מאותם עובדים זרים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': זה מחריד, בעיניי, עצם המחשבה הזאת.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני חושבת שאנחנו צריכים לחשוב עליהם; אנחנו צריכים לדאוג להם.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': ואני חושבת שלהשתמש בסכום, אפילו אם אנחנו ניקח 10,000 למשפחה מהקרן הזאת, אנחנו מדברים על סכום שהוא יחסית פעוט מהכסף שיש שם, וזה מה שהם צריכים עכשיו.

משה אבוטבול: למה לא להיעזר במדינות שלהם?

עפר שלח: איילת שקד, בבקשה.

איילת שקד: תודה, עפר.

איילת שקד: נקודה אחת שאני מבקשת ממך – כי זה לא הנושא של הדיון הזה, אבל זה קשור לעובדים הזרים, זה יהיה רלוונטי – ביקשו ממני תושבי דרום תל אביב שלא יכלו להגיע ולהגיב, שבדרום תל אביב יש כל זמן התקהלויות גם בבתי תפילה, גם התקהלויות חברתיות, והמשטרה לא אוכפת את זה.

איילת שקד: זאת אומרת, מתקהלים עשרות אנשים ביחד, בלי שמירת מרחק.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': זה חמור מאוד.

איילת שקד: ואין אכיפה של המשטרה.

איילת שקד: אין מספיק אכיפה.

איילת שקד: זו נקודה לוועדה.

איילת שקד: אני מבינה שיש בעיה הומניטרית.

איילת שקד: ברור שאותם אנשים ומשפחות צריכים אוכל.

איילת שקד: אבל לפרק את הפיקדון, שזה התמריץ היחידי שלהם לעזוב, זו לא הדרך.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': לא מפרקים את הפיקדון, איילת.

איילת שקד: מיקי, תקשיבי, כשאת חותכת את הפיקדון, את מפרקת אותו.

איילת שקד: חסרים עובדים בענפים אחרים.

עפר שלח: חברים, יש לנו בדיוק ארבע דקות, כי אני צריך לסיים.

עפר שלח: ויש לנו הרבה חברי כנסת שרוצים לדבר.

עפר שלח: אז אני מבקש ממש בקצרה.

עפר שלח: מירב כהן, בבקשה.

עפר שלח: מירב איתנו?

עפר שלח: תעלה את מירב.

עפר שלח: בינתיים, אוסאמה סעדי, בבקשה.

אוסאמה סעדי: אני חושב שאנחנו מבלבלים, מערבבים בין שני נושאים, מין בשאינו מינו.

אוסאמה סעדי: העניין שמעלה חברת הכנסת שקד בדבר הפנייתם לענפים אחרים, הוא קיים גם לגבי המיליון המובטלים שהוצאו לחל"תים.

איילת שקד: בסדר.

אוסאמה סעדי: שגם אפשר לנצל אותם, ולא מנצלים אותם.

אוסאמה סעדי: אנחנו כאן מדברים עכשיו על עניין הומניטרי ממדרגה הראשונה.

אוסאמה סעדי: לאנשים האלה אין עכשיו פת לחם.

אוסאמה סעדי: יש להם ילדים, יש משפחות.

אוסאמה סעדי: הם לא מקבלים סיוע מהמדינה.

אוסאמה סעדי: הם לא מקבלים הבטחת הכנסה.

אוסאמה סעדי: הם לא מקבלים מזון.

אוסאמה סעדי: הם לא מקבלים שום דבר.

אוסאמה סעדי: ומדובר בכסף שלהם.

אוסאמה סעדי: זה לא כסף של המדינה.

אוסאמה סעדי: כסף שלהם, שמקוזז מהשכר שלהם ומופקד בקרן שחברת הכנסת חיימוביץ' מדברת עליה, 280 מיליון שקלים.

אוסאמה סעדי: לעזור לאנשים האלה על מנת שיתפרנסו ולא יפרו את הבידוד, ולא ילכו ויעשו מעשה עבריינות על מנת אולי להביא אוכל.

אוסאמה סעדי: אני יודע שעמדת הגורמים המוסמכים היא כן להקל, אבל קראתי היום שהמשרד לביטחון הפנים מתנה את התקנות האלה בכך שיהיה קיזוז של הכנסות במידה שיפרו.

אוסאמה סעדי: מה זו ההתניה הזאת?

אוסאמה סעדי: באמת.

עפר שלח: מירב כהן, בבקשה.

עפר שלח: אחר כך – משה אבוטבול.

עפר שלח: אחר כך – יוליה מלינובסקי.

עפר שלח: 40 שניות לכל אחד, צער לי.

מירב כהן: קודם כול, אני רוצה לומר לפרופ' מור יוסף ולצוות שלו, שאנחנו עובדים מולם ממש 24/7 מאז פרוץ המשבר, תודה גדולה על הזמינות 24/7 כולל בחגים, כולל הכול.

מירב כהן: זה מגיע להם.

מירב כהן: אני רוצה לתקוף רגע את הסוגיה הזו מהכיוון של בתי האבות, שכרגע נמצאים במצב גם תקציבי מאוד קשה, מכוון שהושתו עליהם הרבה מאוד הוצאות בלתי צפויות, כמו הסעות של עובדים, כמו רכישת ציוד.

מירב כהן: וגם הרבה מאוד כוח אדם בבתי האבות נמצא כרגע בבידוד.

מירב כהן: מראש התחום הזה נמצא בתת כוח אדם.

מירב כהן: ואני מדברת עם מוסדות שיש להם 200 עובדים, 100 מתוכם נמצאים בבידוד.

מירב כהן: ואותם עובדים יכולים מאוד מאוד לסייע כרגע לבתי האבות.

מירב כהן: עכשיו, הפיקדון הזה בסופו של יום גם מושת על מנהלים של בתי האבות שרוצים להעסיק אותם.

מירב כהן: זה מייקר בסוף את השכר שהם צריכים לשלם.

מירב כהן: ואם ישחררו להם חלק מהכספים האלה, זה גם יקל, בסופו של יום על בתי האבות ועל האנשים המבוגרים שנמצאים שם.

מירב כהן: צריך להבין את זה.

מירב כהן: היום הרכיב של המיסוי בשכר של אותם עובדים זרים מגיע כמעט ל-60% ממה שמשלם מנהל בית אבות.

מירב כהן: ולכן צריכים להבין שזה גם יכול לעזור למוסדות האלה שנמצאים בקושי גדול.

מירב כהן: ואם מישהו חושב שאותם ישראלים, שנמצאים כרגע בחל"ת, ילכו לעבוד במוסדות הסיעודיים ויאכילו ויחתלו ויקלחו אנשים מבוגרים, אז זה כנראה לא יקרה.

מירב כהן: תדברו עם כל מי שעובד בתחום הסיעוד ב-20 השנים האחרונות.

מירב כהן: קשה מאוד להכניס ישראלים לתחום.

מירב כהן: זה נכון בימים כתיקונם וזה נכון גם היום.

עפר שלח: מאה אחוז.

מירב כהן: לדעתי, גם בשגרה היה נכון לתת תמריץ כדי שאותם עובדים יגיעו לבתי אבות, אבל בתקופת המשבר כמו הקורונה אין בכלל סימן שאלה.

מירב כהן: כל דבר שיכול להקל למשוך אנשים למוסדות האלו צריך לבצע ויפה שעה אחת קודם.

עפר שלח: תודה.

עפר שלח: משה אבוטבול, בבקשה.

משה אבוטבול: אני רק שואל.

משה אבוטבול: באמת, מדובר פה באוכלוסייה שיש לה הרי ארץ מוצא.

משה אבוטבול: אני לא אומר להוציא אותם או כל הדברים שאמרו כאן.

משה אבוטבול: אבל למה לא להיעזר במדינות שלהם, מדינות המוצא, שגם הן עכשיו יטו שכם לאותם אלה שמבחינתם - - -

עפר שלח: מנסים לעשות את זה כבר 10 שנים.

משה אבוטבול: רק דקה.

משה אבוטבול: אני גם אומר את זה, כי, לדוגמה, אם מגיעים לפה תושבים שאין להם קופת חולים, אז אני יודע שהם באופן פרטי משלמים או שהמדינה שלהם עוזרת בכל מיני צורות.

משה אבוטבול: פה, במצב הזה, עם מדינה שלנו שנמצאת במצב לא קל, ואנחנו מתמודדים אם לקנות מסכות, במקום לקבל אותן בחינם – אז אולי יעזרו בנושא אותם גופים שבמשך שנים רבות מדברים שהם עוזרים גם לאוכלוסיות כאלה?

עפר שלח: יוליה מלינובסקי, בבקשה.

יוליה מלינובסקי: תודה, אדוני היושב-ראש.

יוליה מלינובסקי: אני פונה אלייך, איילת.

יוליה מלינובסקי: את היית שרת המשפטים בארבע השנים האחרונות.

יוליה מלינובסקי: למה לא טיפלת בנושא המסתננים?

יוליה מלינובסקי: למה לא דאגתם להוציא אותם מהארץ?

איילת שקד: הינה, התשובה.

איילת שקד: סליחה.

איילת שקד: את האשמת אותי עכשיו.

יוליה מלינובסקי: אני לא סיימתי, איילת.

יוליה מלינובסקי: אני אשאל שאלה ואת תעני.

איילת שקד: אוקיי.

איילת שקד: חוק הפיקדון הוא בדיוק חלק מהדברים שעשיתי.

יוליה מלינובסקי: עשיתם את החוק, ועובדה שהם עדיין פה.

איילת שקד: בסדר.

איילת שקד: זה חלק מהדברים שעשינו.

יוליה מלינובסקי: אז לערבב שמחה בשמחה זה לא יפה.

איילת שקד: להרוס את מה שעשינו זה גם לא יפה.

יוליה מלינובסקי: לא, לערבב שמחה בשמחה זה לא יפה.

יוליה מלינובסקי: היו הרבה תהליכים.

יוליה מלינובסקי: אני זוכרת ששר הפנים היה בסיורים בדרום תל אביב.

יוליה מלינובסקי: אני זוכרת את ראש הממשלה שם.

יוליה מלינובסקי: אני זוכרת אותך.

יוליה מלינובסקי: אני זוכרת את מירי רגב.

יוליה מלינובסקי: הבטחתם, וזה לא קרה מסיבות כאלו ואחרות.

יוליה מלינובסקי: אולי התאמצתם, אבל זה לא קרה.

יוליה מלינובסקי: עכשיו אנחנו נמצאים בסיטואציה אחרת.

יוליה מלינובסקי: זאת אומרת, את לא יכולה שלבן אדם אין מה לאכול ויש את הכסף שלו שם, שאנחנו מנסים עכשיו – ואת יודעת מה?

יוליה מלינובסקי: אני לא בעד מסתננים.

יוליה מלינובסקי: אני כן רוצה שהם יצאו.

יוליה מלינובסקי: אני חושבת שזה נכון.

יוליה מלינובסקי: אבל צריך להבין גם כן מתי.

יוליה מלינובסקי: זאת אומרת, את לא יכולה בזמן הבועה, בזמן הזה, עכשיו, לזרוק אותם.

יוליה מלינובסקי: תני להם אוכל, תני מינימום שמגיע להם – לא שמגיע להם – שהם יוכלו לחיות, ותדאגי, במקביל, לעשות תהליכים כדי להוציא אותם למדינות המוצא שלהם.

איילת שקד: בסדר.

איילת שקד: זה הפתרון עכשיו?

איילת שקד: זה הפתרון - - -

עפר שלח: אוקיי.

עפר שלח: הבנו.

יוליה מלינובסקי: אלה שני מסלולים במקביל.

יוליה מלינובסקי: אבל את לא יכולה עכשיו להגיד: זהו.

יוליה מלינובסקי: זה פשוט לא יפה.

יוליה מלינובסקי: זה ניצול ציני של המצב.

עפר שלח: אני מסיים ומסכם.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': - - - 2,700 שקלים - - -

איילת שקד: זה לא נורמלי.

איילת שקד: חסרים עובדים בהרבה מאוד תחומים.

יוליה מלינובסקי: איילת, זה מה שאמרו לך.

איילת שקד: למה לא להפנות אותם לשם?

יוליה מלינובסקי: נכון, אז בואו נשלח לשם את כל הישראלים שיצאו לחל"ת.

יוליה מלינובסקי: את יודעת מה?

יוליה מלינובסקי: אני עכשיו דואגת לחיילים בודדים.

איילת שקד: יש הרבה סינים.

איילת שקד: חלקם עובדים בחקלאות.

עפר שלח: יוליה, אני מבקש.

עפר שלח: אני מסיים ומסכם.

יוליה מלינובסקי: לא.

יוליה מלינובסקי: את יכולה לעשות את זה?

איילת שקד: יש הרבה סינים שחלקם עובדים בחקלאות.

יוליה מלינובסקי: אז תפתחי לי פיקדון, ובמקביל תעשי את ההסבה.

עפר שלח: איילת, אני מבקש.

עפר שלח: די.

עפר שלח: אני מסיים ומסכים.

עפר שלח: תראו, זה נושא טעון שנמצא בלב הוויכוח הישראלי כבר די הרבה זמן.

עפר שלח: אני מסכים לחלוטין עם הדברים של חברת הכנסת מלינובסקי.

עפר שלח: הניסיון לפתור אותו עכשיו, בסיטואציה שבה אנחנו נמצאים, הוא באוויר, במקרה הטוב.

עפר שלח: הניסיונות, אגב, לקחת חלק מהאנשים האלה ולשים אותם בחקלאות או בסיעוד, הם גם כן ותיקים.

עפר שלח: זה לא עבד אז.

עפר שלח: זה לא יעבוד היום.

עפר שלח: ואין לזה קשר בכלל לעובדה שאנשים האלה – זה אפילו לא צריך להיות לעסוק בגר, את יודעת מה?

עפר שלח: מהטובה העצמית שלנו.

עפר שלח: והטובה העצמית בעיקר של תושבי השכונות בדרום תל אביב, שכל התופעות, כולל מה שאת דיברת עליו, ההתקהלות, שיכולה להביא גם תחלואה, זה אצלם, בחצר הקדמית, לא בחצר האחורית.

עפר שלח: בסופו של דבר, האנשים האלה הם האנשים היחידים במדינת ישראל שאין להם שום רשת ביטחון סוציאלית.

עפר שלח: וזה לא ישנה את התנהגותם בעניין ללכת מפה או לא ללכת מפה, ה-2,700 השקלים האלה.

עפר שלח: והדבר האחרון שאני רוצה להגיד הוא שהדבר העיקרי פה, בעיניי, וזו הייתה סיבת הדיון, זה לא הוויכוח הלגיטימי והחשוב שמתנהל בינינו.

עפר שלח: זו העובדה שמדינת ישראל כביכול קיבלה כבר את ההחלטה הזאת, וכרגיל היא לא מבצעת אותה.

עפר שלח: היא לא מבצעת אותה מפני שמשרד ממשלתי - - -.

עפר שלח: משרד ממשלתי כזה או אחר יש לו איזה משהו להגיד, וההוא רוצה את זה ככה, ובמשרד ראש הממשלה זה לא זז.

עפר שלח: יש פה כנסת שמחכה.

עפר שלח: התקנות האלה או החוק הזה יגיעו לפה.

עפר שלח: נתווכח על זה.

עפר שלח: אני מקווה שיגיעו אלינו.

עפר שלח: נתווכח על זה כמו משוגעים ונחליט בסוף אם אנחנו מעבירים את זה או לא.

עפר שלח: זה שזה עומד, הנושא זה, שהוא נושא הומניטרי מהמעלה הראשונה, גם כלפיהם וגם כלפינו, גם כלפי תושבי דרום תל אביב, עומד בגלל ביורוקרטיה ושיקולים פוליטיים.

עפר שלח: אני מניח, כולנו יכולים להתאחד סביב האמירה שזה לא צריך לעבור.

שלמה קרעי: אבל הממשלה סוברנית להחליט מתי היא מגישה הצעות.

שלמה קרעי: אתה יכול להגיש הצעת חוק פרטית, אדוני היושב-ראש.

עפר שלח: הממשלה סוברנית להחליט.

עפר שלח: רק הממשלה גם סוברנית לפעול.

שלמה קרעי: נכון.

שלמה קרעי: היא בודקת.

עפר שלח: והממשלה הזאת, בעניינים השונים שאנחנו עוסקים בהם פה מדי יום, היא אולי סוברנית לפעול, היא רק לא פועלת.

שלמה קרעי: היא פועלת, ועוד איך.

עפר שלח: תודה רבה.

עפר שלח: הישיבה נעולה.