הוועדה המיוחדת לענייני רווחה ועבודה, כנסת 23, פרוטוקול מספר 10, 2020-04-16 12:30

עאידה תומא סלימאן: אני פותחת את הישיבה השנייה של הוועדה המיוחדת לענייני רווחה ועבודה להיום, 16 באפריל 2020.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו היום מתמקדים בישיבה הזו במצבם של מעונות היום לפעוטות.

עאידה תומא סלימאן: היו הרבה הרבה פניות בתקופה האחרונה מאז תחילת המשבר מאנשים שמפעילים מעונות יום.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו יודעים שהנושא של מעונות יום הוא נושא שדיברנו עליו הרבה, היו חלק מאיתנו בקדנציות הקודמות של הכנסת שדגלו, ואני ביניהם, שכל המערך הזה אמור להיות חלק ממערכת החינוך במדינת ישראל, אנחנו מאמינים בזה.

עאידה תומא סלימאן: הייתה התקדמות בעניין חוק הפיקוח, הרבה מאלה שהתקשרו והעלו את המצוקות של מעונות היום בצל הקורונה התייחסו לחוק והחלתו והתחלת הפעילות שלו.

עאידה תומא סלימאן: אבל היום נתמקד יותר בבעיות הקיימות בתוך הארגונים שמפעילים את מעונות היום, המצוקות של סגירה פתאומית של מעונות היום והפסקת ההכנסה שמתקיימים ממנה בתוך המסגרת.

עאידה תומא סלימאן: הנושא עלה בשיחות ובישיבות קודמות בוועדה, והיו לי שיחות עם האוצר בנושא הזה.

עאידה תומא סלימאן: האוצר וגם הממשלה לא מבינים את המצוקה שנקלעו אליה מעונות היום לעומק, במיוחד הפרטיים, וגם הפרטיים שיש להם סמל ומקבלים סובסידיה.

עאידה תומא סלימאן: אני לא רוצה להיכנס עכשיו לפרטי פרטים של המצוקות, יש לנו נציגים של הארגונים שנרצה לשמוע את קולם.

עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שנציגי משרד האוצר ומשרד ראש הממשלה והעבודה והרווחה ומרכז השלטון המקומי נמצאים איתנו, אבל קודם כול אני רוצה לתת לארגונים שמייצגים את מעונות היום להשמיע את קולם.

עאידה תומא סלימאן: אחר כך אני מבקשת מנציגי המשרדים להתאזר בסבלנות, לרשום את הבעיות שעולות, ולתת להם להתבטא.

עאידה תומא סלימאן: קודם כול אני מברכת על השתתפות די גדולה של חברי וחברות הכנסת שנמצאים איתנו בדיון.

עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שחלק מכם גם פנה אליי באופן אישי וביקש לקיים דיון על הנושא, אכפת לכם מהנושא הזה.

עאידה תומא סלימאן: אם תרצו להתייחס עכשיו או אחרי הארגונים תסמנו לי.

עאידה תומא סלימאן: סליחה, רק הערות טכניות, למי שתינתן זכות דיבור שיגיד את השם המלא והתפקיד כי הרשמת של הפרוטוקול לא נמצאת איתנו בחדר.

עאידה תומא סלימאן: בבקשה, חבר הכנסת.

ינון אזולאי: קודם כול, גברתי, תודה רבה לך על הדיון החשוב הזה, דיברנו עליו גם בדיונים הקודמים שהיו.

ינון אזולאי: לדעתי משרד הרווחה לא רלוונטי פה.

ינון אזולאי: את בטח שואלת למה.

ינון אזולאי: כי בסופו של דבר האוצר הוא הברז והוא עושה את כל הבעיה, ואיתו הם נמצאים, הם עשקו את המעונות, ואין לי מילה אחרת להגיד.

ינון אזולאי: כשאני מדבר שעשקו את המעונות, גילוי נאות, אשתי מנהלת מעון, והיום היא בחל"ת.

ינון אזולאי: אני יודע מה קורה, אני בא מהמקום הזה, ואני יודע על המטפלות ועל הטלפונים של הורים.

ינון אזולאי: הבעיה הכי גדולה שם שלקחו את הכסף של מרץ.

ינון אזולאי: הרי הם תמיד מקבלים אחורה, ולקחו להם את השבועיים האלה ולא נתנו להם אותם, זה כנגד הסיכום שהיה, ומצד שני הם אומרים: תחזירו להורים את הכסף.

ינון אזולאי: הווה אומר שבעצם הארגונים נמצאים על סף קריסה.

ינון אזולאי: אני מדבר על כך שאם הם רוצים מחר לחזור הם קודם כול צריכים ימי הערכות לא פשוטים, להודיע לילדים לבוא, להכין אותם.

ינון אזולאי: מה יקרה במקרה שבאה מטפלת ובמהלך העבודה שלה היא מתגלה כחולת קורונה?

ינון אזולאי: המעסיק מתחייב לשלם לה 60 ימים.

ינון אזולאי: מי ישלם את זה?

ינון אזולאי: המטפלות הולכות לבידוד עוד 14 יום.

ינון אזולאי: מי ישלם את הדברים האלה?

ינון אזולאי: קחי את מעונות היום שצריכים לחזור ויש להם את התחזוקה השוטפת, אם זה גינון.

ינון אזולאי: לפעמים אנחנו מסתכלים, שטויות, 1,000 שקל, אבל מעונות כמו ויצו, כמו נעמ"ת, כמו מרגלית, כמו הארגונים הגדולים האלה שיש להם עשרות מעונות, בכל מעון יש סכום כסף שמצטבר להם להמון כסף, לעשרות אלפי שקלים, אם לא למאות אלפי שקלים שהם יחזרו בהפסד, זה מזון, זה הכול.

ינון אזולאי: תסתכלי על הביטוחים שהם ממשיכים לשלם היום.

ינון אזולאי: כל הארגונים האלה הרי חתומים עם משרד הכלכלה שמחודש ספטמבר עד סוף אוגוסט הם חייבים לשלם ביטוחים שכוללים הכול.

ינון אזולאי: הביטוח כולל גם את הילדים, גם את המטפלות, גם את המבנים, הם לא יכולים להפריד את זה.

ינון אזולאי: הם ממשיכים לשלם את זה.

ינון אזולאי: הם ממשיכים לשלם את התחזוקה השוטפת גם כשהמקום לא נמצא בפעילות, אם זה הגז, אם זה החשמל, אם זה המים, כל הדברים האלה, אחזקה.

עאידה תומא סלימאן: ויש כאלה שיש להם שכירות.

ינון אזולאי: זה בדיוק הדבר הבא.

ינון אזולאי: למעונות הפרטיים האלה יש שכירות שהממוצע הוא כ-25,000 שקל בחודש, יש כאלה 30,000, יש כאלה 15,000.

ינון אזולאי: מה עושים עם זה?

ינון אזולאי: איפה ההפסדים האלה?

ינון אזולאי: מי הולך לשלם להם את זה?

ינון אזולאי: כשהם מחזירים עכשיו צוות של עובדים צריך כמו בתחילת שנה כ-10% תוספת כי עברו איזשהו משבר.

ינון אזולאי: האם יש מישהו ששם לב לזה?

ינון אזולאי: האם יש מישהו שהולך ומתמרץ אותם?

ינון אזולאי: נותן להם על ההפסדים האלה?

ינון אזולאי: מעניק להם משהו?

ינון אזולאי: אנחנו רואים את המעונות האלה ואומרים: תשמעו, הם נמצאים רגע לפני קריסה.

ינון אזולאי: ואני רוצה לשאול את משרד האוצר: מה יקרה אם המעונות האלה כמו שהם מאיימים, ובצדק, יגידו: עם כל הכבוד, אנחנו לא מחזירים לשגרה, אנחנו סוגרים את המעונות ולא חוזרים.

ינון אזולאי: מה יקרה?

ינון אזולאי: הרי כל הילדים האלה בסופו של דבר יחזרו, ואז הם יתחילו לקבל את הכסף, אבל אז הם ישלמו יותר.

ינון אזולאי: כשהם ישלמו יותר אז האוצר יתחיל לעשות איתם משא ומתן.

ינון אזולאי: תהיו חכמים, תעשו את המשא ומתן היום, אל תחזרו בכם מהסיכומים שהיו.

ינון אזולאי: הסיכומים שהיו היו חד וחלק שנותנים להם עבור חודש מרץ.

ינון אזולאי: תסתכלו בחודש פסח, הרי בעשרה ימים-שבועיים של פסח המעונות גם ככה לא עבדו, והיום משלמים להם.

ינון אזולאי: מה קרה שלקחתם להם את הכסף הזה?

ינון אזולאי: למה אתם לא משלמים להם את זה?

ינון אזולאי: כי אתם רוצים לחסוך במקומות אחרים?

ינון אזולאי: ויש עוד הרבה דברים שאני מאמין שהארגונים יעלו, אבל במקום הזה וקודם דיברנו על זה וזה חשוב כי אני יודע שזה הדגל שלך, ואני חושב שזה הדגל של כולנו.

ינון אזולאי: יש נשים בהיריון שהרי גם הן לא יחזרו כי הן בקבוצת סיכון, יש נשים מעל גיל 60 שלא יחזרו כי הן בקבוצת סיכון.

ינון אזולאי: מי ישלם להן את ההפרשים האלה בין החל"ת, שגם הוא ייגמר להן בסופו של דבר.

ינון אזולאי: מי ישלם לאותה יולדת שאחרי שהיא תלד היא תצטרך לקבל פחות על זה.

ינון אזולאי: מישהו ישלם לה את זה?

ינון אזולאי: האם היא תוכל לחזור?

ינון אזולאי: איפה המענה לכל הדברים האלה?

ינון אזולאי: זה דיון שצריך להיות בנפרד רק על נשים בהיריון, מה קורה איתן, וכל אלה שנמצאות בקבוצות סיכון.

עאידה תומא סלימאן: לצערי הרב, כבר אמרתי את זה בכמה דיונים קודמים, כנראה שהאוצר והממשלה רואים את היער, לא רואים את העצים.

עאידה תומא סלימאן: רואים את הכלכלה, מדברים כל הזמן על הכלכלה ואיך לשמר ואיך לתחזק את הכלכלה, ואיך להבריא את המשק, אבל לא מדברים על האנשים שהם בעצם מקיימים את העבודה, והם אלה שיתחזקו את ההבראה.

ינון אזולאי: הם לא מטפלים בחולה, הם הורגים את החולה, זאת הבעיה הכי גדולה.

עאידה תומא סלימאן: משפט כזה מאוד קשה בימים אלה.

ינון אזולאי: אני אומר לך, זה קשה כי אני יודע, כי פונים אלינו, ואנחנו רואים את המסכנים האלה שאין להם לאן לחזור, זה הכאב.

ינון אזולאי: במשרד האוצר האורות לא כבים לילות שלמים, הכול טוב ויפה, אבל, חבר'ה, יש סיכומים, תעמדו בהם, ותסתכלו על האנשים האלה בסופו של דבר.

אימאן ח'טיב יאסין: אני רוצה להמשיך את אותו קו, להסתכל יותר על העץ שבתוך היער, ולדבר על המטפלות של המשפחתונים.

עאידה תומא סלימאן: אם יורשה לי, אימאן, ביום שני על הבוקר יתקיים דיון מיוחד בנושא המשפחתונים, כי אלו באמת בעיות נוספות מסוג אחר.

עאידה תומא סלימאן: אם אפשר להתמקד במעונות, כי במשפחתונים ניגע ביום שני.

עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מקווה שתגיעי גם לדיון ההוא.

אימאן ח'טיב יאסין: אינשאללה.

אימאן ח'טיב יאסין: למרות שאני לא רואה הבדל בין שני המקומות, רק במעונות אנחנו מדברים על ארגון שיש לו תשתית, וכמובן שיש לו הוצאות יותר גדולות, וכאן אנחנו מדברים על מישהו ספציפי.

אימאן ח'טיב יאסין: אבל בהחלט הנושא של המעונות הוא נושא מאוד מאוד רגיש, ואני חושבת שבמהלך הזה הפקרנו את הילדים של המעונות שחלק גדול מהם הם גם ילדי רווחה.

אימאן ח'טיב יאסין: זה שאנחנו בתוך הקורונה וכל ההשלכות של הקורונה זה לא אומר שהילדים של הרווחה מקבלים את הטיפול הנאות בתוך הבתים.

אימאן ח'טיב יאסין: הרי בגלל אי-היכולת של המשפחות לתת את הטיפול הזה הילדים מוצאים ומושמים בתוך המעונות.

אימאן ח'טיב יאסין: ולכן, הרחק מכל הנושא הכלכלי צריך לשים דגש ולזרוק אור מאוד חזק על הנושא של הילדים, ולמצוא פתרון במיוחד לילדים שמושמים במעונות דרך לשכות הרווחה.

אימאן ח'טיב יאסין: ותרשי לי, אני חייבת עוד מעט לצאת כי יש לי ישיבה אחרת שאני חייבת להיות בה.

עאידה תומא סלימאן: תודה, אימאן.

עאידה תומא סלימאן: חברת הכנסת סונדוס.

סונדוס סאלח: גילוי נאות קודם כול, אני בעלת מעון יום בכפר משהד.

סונדוס סאלח: מעונות יום הם מעבר למקום ששומר על הילדים משעה שבע עד שעה ארבע, היא מסגרת שאפשרה לנשים לצאת לעבודה, לגברים לצאת לעבודה.

סונדוס סאלח: הן מסגרות שתמכו בכלכלת משפחות בכל מובן המילה.

סונדוס סאלח: זאת מסגרת שמאפשרת יותר לנשים לצאת לעבוד וללמוד.

סונדוס סאלח: אי-שמירה על המסגרות האלה וקיצוץ התשלומים לחצי זאת פגיעה בכל המערכת הזו.

סונדוס סאלח: מערכת זו נשענת על תשלומים שהם פר חודש.

סונדוס סאלח: בכל סוף חודש הם מקבלים הלוואות.

סונדוס סאלח: הם עסק לכל דבר.

סונדוס סאלח: מהיכרות קרובה עם המערכת אני יודעת איזה הוצאות גדולות יש בתוך מעונות היום, החל מחומרי ניקיון עד תחזוקת מצלמות ועד עמידה בדרישות הדרכות בתוך מעונות היום.

סונדוס סאלח: הקיצוצים האלה שנעשים למעונות היום והצעדים שהם מתכננים לעשות פוגעניים יותר במעונות היום, ויעכבו את חזרת המשק לעבודה כמו שצריך.

סונדוס סאלח: לכן אני מסכימה איתך, וצריך לעמוד לידם, להחזיר להם את התשלומים שבמילא חלקם הגדול הם הלוואות לבנקים או תשלומים למטפלות או צ'קים להוצאות שהם בשוטף היומיומי של מעונות היום.

סונדוס סאלח: אז צריך להסתכל על המסגרת הזו שהיא מסגרת כל כך חיונית בתכנון שלב היציאה מהמשבר הזה.

סונדוס סאלח: תודה.

עאידה תומא סלימאן: תודה, סונדוס.

עאידה תומא סלימאן: בבקשה.

אלון שוסטר: גילוי נאות, יש לי ילד במעון פרטי.

אימאן ח'טיב יאסין: ילד?

אלון שוסטר: נכד.

אימאן ח'טיב יאסין: התפלאתי.

עאידה תומא סלימאן: זהו, אלון, כמעט שמעת ממני הערה.

עאידה תומא סלימאן: הייתי אומרת לך שלי יש שני נכדים, אתה עדיין מדבר על ילדים?

ינון אזולאי: אלון, הייתי בטוח שיש לך כי אתה נראה צעיר.

אלון שוסטר: תודה.

אלון שוסטר: אנחנו נוגעים פה בעוד נקודה שהיא כאילו מובנת מאליה.

אלון שוסטר: היא לחלוטין לא מובנת מאליה, היא בסיסית ביותר.

אלון שוסטר: אין מצב שבו נשחק את כלי הרכב שיאפשר למשק לחזור לתפקוד.

אלון שוסטר: אין מצב.

אלון שוסטר: ולכן, כל מה שנאמר פה בצד הכספי, ההוצאות הקבועות ממשיכות, התזרים הוא כזה שאי-אפשר להסתדר בלי העניין הזה.

אלון שוסטר: יותר מזה, כשנחזור או כשיחזרו המעונות, גם בגנים אולי זה יקרה ככה, הם יידרשו לפיצול, לתוספת כוח אדם, לתוספת הוצאות על מיגון, לתוספת הכשרות, וכו'.

אלון שוסטר: זה הרי עולה כסף.

אלון שוסטר: אי-אפשר יהיה לחזור בלי לשים את כל הדברים האלה על סדר-היום.

אלון שוסטר: דבר נוסף.

אלון שוסטר: לקראת חזרה, מתישהו זה יקרה, אני מבקש להסתכל על מערכת החינוך הזו שהיא הראשונה שחוזרת כדי לשחרר את ההורים לעבודה, כאילו באיזה מין סוג של יחידה הכי מובחרת שיש שאי-אפשר לזרוק אותה למערכה.

אלון שוסטר: אנשים צריכים להיות ממוגנים, אנשים צריכים להיות מתודרכים באיזה אופן הם הולכים.

אלון שוסטר: לפעמים הם צריכים לעבוד עם נוזלי גוף, עם צרכים, הם צריכים להיות מלווים.

אלון שוסטר: יש היום נערים מתנדבים, אנשים בשירות לאומי, קדם צבאי צריכים להיות יחד איתם, לעשות להם שמח, לעזור להם, משום שהולך להיות בחלק מהמקומות מאבק, איזה סוג של מהפכה, מה פתאום, אנחנו מפחדים.

אלון שוסטר: ולא לשכוח את מה שנאמר, חלק משמעותי מבוגר, בהיריון, עם מחלות.

אלון שוסטר: נהיה עם קושי גדול מאוד להפעיל את המערכות.

אלון שוסטר: אני מציע למצוא את הדרך בשעת חירום להשתמש ולהיעזר באנשים צעירים שנמצאים בבית בכל מיני שלבים של החיים שלהם.

אלון שוסטר: בואו לשם בדרכים מאובטחות ותסייעו.

אלון שוסטר: אני מכיר לפחות מוסד אחד שעשה את זה עם צרכים מיוחדים, וזה מה שצריך לעשות בכל מערכת החינוך, לגייס את כולם.

אלון שוסטר: כמו שאמרנו בדיון הקודם, להפסיק להפחיד ולייצר תחושה של יחד, של משימה קהילתית אחת.

עאידה תומא סלימאן: תודה.

אנדרי קוז'ינוב: אני רוצה דווקא להתחיל מסיפור של ההלוואות שהאוצר מציע לאותם מעונות היום, כי הם עסקים פרטיים כביכול.

אנדרי קוז'ינוב: אותן הלוואות בערבות המדינה של 15%, כל זה מגוחך.

אנדרי קוז'ינוב: הרי ברגע שמתייחסים למעון יום כאל עסק, ברור שהעלות הזאת גם אם הם ייקחו וילכו ויקבלו, מה גם שיקבלו בסכומים מאוד מאוד נמוכים מהבנקים, אבל זה יגולגל לעבר ההורים בעתיד.

אנדרי קוז'ינוב: מבחינת מבנה ההוצאות או מבנה הרווח של אותם מעונות יום, אם כבר מתייחסים אליהם כביכול כעסק, הרי אם נושיע ילד אחד-שניים-כ-10%, זה כבר 10% הפסד באותו יום.

אנדרי קוז'ינוב: אין להם מאיפה לנפח כביכול את ההכנסות, המבנה מאוד קשיח.

אנדרי קוז'ינוב: אם יש עכשיו אפשרות לקחת לגן 20 ילדים, יום למחרת אין אפשרות לקחת 25 ו-30 כדי לעמוד בהוצאות האלה.

אנדרי קוז'ינוב: לכן צריך להתייחס לרוחב, לכלל המעונות האלה, ולראות איך מפצים, אולי פר ילד, אולי לפי מודל אחר, אבל כבר לחפש את המסגרת הרוחבית ברמת כלל המדינה.

אנדרי קוז'ינוב: הרי כבר היום יש מעונות יום לילדי עובדים חיוניים ומסתדרים עם זה, יודעים לתת פתרון לשבעה ילדים ולשמונה ילדים בהתאם לכמות המטפלים.

אנדרי קוז'ינוב: ולמה לא לעשות את זה רוחבית?

אנדרי קוז'ינוב: עכשיו מדברים על יציאה מדורגת כביכול של בתי ספר, אבל זה מגוחך.

אנדרי קוז'ינוב: אם במשפחה יש שני ילדים, אחד בבית ספר, אחד בגן, עדיין ההורה לא ייצא לעבודה.

אנדרי קוז'ינוב: לכן, אם נותנים פתרון אז כבר עכשיו וכבר לרוחב הפיצוי על הפסד.

אנדרי קוז'ינוב: לצורך העניין גם אם לא פיצוי מלא, עד 25%, אפשר למצוא את המודלים האלה, אבל צריך להפסיק להתייחס לזה כעסק.

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה.

עאידה תומא סלימאן: עשינו עד עכשיו סבב.

עאידה תומא סלימאן: חברת הכנסת היבה יזבק, בבקשה.

היבה יזבק: קודם כול, עאידה, זה נושא מאוד חשוב, ואני מברכת על זה שאת מעלה את כל הנושאים שנוגעים ממש לאוכלוסיות המוחלשות בתקופה הזו, וזה ממש מבורך.

היבה יזבק: אני חושבת שהעניין והמצב של מעונות היום בימים אלה, ודרך הטיפול, מסמנים עוד הפקרה של עוד מסגרת מאוד נחוצה, מאוד חשובה לאוכלוסייה חסרת ישע של הילדים.

היבה יזבק: מה שמדאיג אותי זה היום שאחרי משבר הקורונה, מה יהיה במסגרות האלה, איך בעלי המסגרות האלה יוכלו לתפקד, איך הם יוכלו להחזיק מעמד, מה יקרה עם הילדים שצריכים לחזור למסגרות האלה.

היבה יזבק: מאוד מעניין אותי בישיבה הזו דווקא לשמוע תשובות מהאוצר.

היבה יזבק: אני חושבת שהאוצר מחויב כלפי מעונות היום, כלפי המסגרות האלו.

היבה יזבק: מדובר כאן

היבה יזבק: גם בפרנסה וגם בקיום הכלכלי של בעלי מעונות היום, אבל עוד יותר חשוב במצב של הילדים ושל הפעוטות שאמורים לחזור לאותן מסגרות שצריכות להיות מצוידות ופועלות לפי כל תו תקן אפשרי ולפי כל ההנחיות.

היבה יזבק: ושיהיו באמת מקום מאפשר, ושבעלי המסגרות והעובדים במסגרות האלו יחזרו עם חשק, ולא יחזרו שחוקים לתוך המסגרות.

היבה יזבק: תודה.

עאידה תומא סלימאן: תודה.

עאידה תומא סלימאן: בבקשה.

אלכס קושניר: קודם כול אני טיפה סוטה לנושא אחר.

אלכס קושניר: לא יודע אם ראיתם, עכשיו פורסם שיש מכת היבדקות באחד מבתי הדיור המוגן באשקלון, 29 נדבקים.

אלכס קושניר: 29 נדבקים באשקלון עכשיו.

אלכס קושניר: דיברנו על זה כל כך הרבה פעמים.

אלכס קושניר: העליתי את זה וגם פה אנשים העלו את זה שחייבים לעשות בדיקות לאנשים האלה, כי זה פשוט מחדל וזאת פשוט סכנת חיים ממשית.

אלכס קושניר: אנחנו מדברים מדברים מדברים והממשלה בשלה, יושבת שם איפשהו בפנתיאון על האולימפוס וזה פשוט לא מעניין אותה.

אלכס קושניר: אנחנו חייבים להקים פה קול זעקה כדי לעצור את זה.

אלכס קושניר: זה דבר אחד.

עאידה תומא סלימאן: עסוקים במשא ומתן.

אלכס קושניר: דבר נוסף לגבי הסיפור של הגנים הפרטיים.

אלכס קושניר: גם כאן נמאס שהממשלה החליטה שהשכל והמונופול על הידע נמצאים רק אצלה.

אלכס קושניר: יש פה המון אנשים מקצוענים, חכמים שמבינים כל תחום ותחום, ובמיוחד את התחום הזה של הגנים הפרטיים.

אלכס קושניר: עוד מעט תדבר פה ד"ר שולמית ביסמנובסקי שהיא מנכ"לית ארגון גני הילדים הפרטיים בישראל, תקשיבו לה, היא אומרת דברים לעניין.

אלכס קושניר: אנחנו מבקשים להקים צוות חשיבה בממשלה במשרד האוצר שיכלול גם אנשי מקצוע, גם בתחום הספציפי הזה, אבל גם בתחומים אחרים.

אלכס קושניר: כי אם הגנים הפרטיים האלו יקרסו לא יהיה אף אחד שיוכל לקבל את הילדים, ואז המשק לא יוכל לחזור לתפקד.

אלכס קושניר: גם ככה אני יודע שהם עובדים ברווחים מאוד מאוד נמוכים, וזו פגיעה פשוט אנושה.

אלכס קושניר: ואם הממשלה לא תשתף פעולה עם נציגי הסקטור הזה אז שום דבר לא יקרה ונראה מערכת חינוך עד גיל שלוש פשוט קורסת לנו מול העיניים, וגם המשק יקרוס כתוצאה מזה.

אנדרי קוז'ינוב: או שיצוצו גנים פיראטיים כאלה של אף אחד.

עאידה תומא סלימאן: לצערי הרב, כל העניין של שיתוף פעולה עם השטח ועם מומחים בנושא – קיימנו דיון לפני חצי שעה בנושא בריאות הנפש, ונודע לנו דרך ארגון הפסיכולוגים ודרך כל מיני אחרים שההחלטות גם כן בעניין בריאות הנפש – לא משתפים את האיגודים השונים בקבלתם.

עאידה תומא סלימאן: לצערי הרב, כנראה שבמצבי חירום המדינה הזו רגילה שהצבא ופיקוד העורף מקבלים את כל ההחלטות.

עאידה תומא סלימאן: המדינה לא מורגלת לזמן חירום אזרחי שכל הבעיה היא אזרחית ולא קשורה לביטחון לאומי.

עאידה תומא סלימאן: בביטחון אזרחי צריך לשתף את אלה שמפעילים את המערכות ושיודעים איך עושים את זה.

ינון אזולאי: אין בעיה מי יקבל את ההחלטה, אבל צריך שיתוף כמו שאמר אלכס.

ינון אזולאי: תשמעי את זה מהמעונות, שלא משתפים אותם בכלל, מקסימום מזמינים אותם לאיזו פגישה בשביל התקשורת, להגיד שהנה, שיתפנו אותם, וצוחקים עליהם אחר כך בעיניים, לא עומדים בהסכמים.

ינון אזולאי: הוא אומר, קח אותם, תשתף אותם, שיהיו חלק מקבלת ההחלטות, זה ייראה כבר אחרת.

אלכס קושניר: כמו שאנחנו עושים פה, מזמינים אותם והם מדברים, אז יש דרכים, הנה, zoom, הכול בסדר, כולם יכולים לדבר, להביע את דעתם.

אלכס קושניר: לא יכול להיות שמתקיים דיון מקצועי באוצר ואין שם אף אחד שמייצג את הסקטור שנפגע, זה פשוט לא הגיוני.

ינון אזולאי: בכל דבר.

אלכס קושניר: בכל דבר שקורה.

עאידה תומא סלימאן: כי אז חס וחלילה יהיו שיקולים מקצועיים בנושא ולא שיקולים כלכליים.

עאידה תומא סלימאן: יש לנו הרבה דוברים ואני רוצה לתת לכל אחד מנציגי הארגונים, במיוחד אחרי שאמרנו שצריך לשתף אותם.

עאידה תומא סלימאן: שמתם אותי במלכוד, אני לא יכולה עכשיו לא לשתף אותם.

אלכס קושניר: כאילו שלא התכוונת מלכתחילה.

עאידה תומא סלימאן: כאילו.

עאידה תומא סלימאן: נעמי מורנו מוויצו בשם קואליציית מעונות מפוקחים.

עאידה תומא סלימאן: לכל אחד מהדוברים שתי דקות, ואני ממש מחזיקה סטופר פה.

עאידה תומא סלימאן: בבקשה, נעמי; אחריה – ירון מלך מנעמ"ת; ונמשיך עם הארגונים.

עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת מנציגי המשרדים לשים לב לכל הבעיות שעולות.

עאידה תומא סלימאן: נעמי, בבקשה, שתי דקות.

נעמי מורנו: שלום וברכה.

נעמי מורנו: קודם כול באמת המעונות נכנסו לכל האירוע והמשבר הזה של הקורונה אחרי סדרה שלמה של משברים.

נעמי מורנו: כולם יודעים שהוקמה ועדה לבדיקת מצב מעונות היום.

נעמי מורנו: אנחנו לא מתחילים את התהליך הזה מאיזשהו תהליך נורמלי, אלא מתהליך של רגרסיה מתמשכת, תהליך של נסיגה מתמשכת בכל מה שקשור במצב מעונות היום.

נעמי מורנו: דובר כבר קודם על הקטיעה החד-צדדית של הכנסות מצד המדינה בגין מרץ, אבל לא פחות חשוב מכך גם בגין אפריל, בגין פסח, שבמהלך כל השנים זאת חופשה ששולמה הן על ידי ההורים והן על ידי המדינה.

נעמי מורנו: את ההורים אני מבינה, הם לא קיבלו שירות, אבל מבחינת המדינה, היא קטעה את ההכנסות ונותרנו באפס הכנסות.

נעמי מורנו: יש הוצאות, דיברו על מגוון ההוצאות, לא ארחיב.

נעמי מורנו: אני רק רוצה להזכיר שבתוך המעונות המפוקחים יש שיעור גבוה, יש מעונות רב-תכליתיים שפועלים משבע עד שבע למשפחות בסיכון, הילדים האלה עכשיו בבית; יש מעונות שמשלבים ילדים עם צרכים מיוחדים במסגרת תוכניות שילוב, זה בתוך המעונות עצמם.

נעמי מורנו: וכדי שנוכל לחזור על כל הרקע זה אנחנו צריכים להיות מאוד מאוד מנקודת פתיחה טובה, נקודת פתיחה מאפשרת.

נעמי מורנו: נקודת הפתיחה הזאת כוללת, א'.

נעמי מורנו: בתור נקודת פתיחה החזר בגין מרץ ואפריל, החלק היחסי שהמדינה במהלך כל השנים נתנה כדי שנוכל להתארגן; התייחסות לתקופת הכניסה, המעבר, זה אומר חזרה לשגרה, כל מה שקשור בניקיון המעונות, בתברואה, בהכנה של הצוותים, בבדיקה איזה הורים.

נעמי מורנו: לגבי העניין של הכניסה ההדרגתית, אני יכולה לומר שיש מודל שתרגלנו לאחרונה במעונות בבתי חולים שאנחנו מפעילים, זה מודל שמאפשר איזשהו סוג של כניסה מבוקרת מבחינת בריאות, מבחינת תברואה, מבחינת הפרדה.

נעמי מורנו: הכנו הצעת מודל כזו ביחד עם כל הארגונים הגדולים המפוקחים, נשמח להציג את זה בפני הממשלה, זה מודל שיאפשר עבודה מושכלת.

נעמי מורנו: כמובן שכדי ליישם אותו צריך השתתפות של המדינה גם בתהליך הזה.

נעמי מורנו: אי-אפשר למצוא מודל של הפעלה, של חזרה לשגרה עם קבוצות קטנות יותר, עם תקינה מוגברת כמובן, ולהפיל את זה על ההורים.

נעמי מורנו: זה תפקידה של הממשלה בזמן הזה להיכנס ולהיות מעורבת במימון הדברים.

נעמי מורנו: יש לנו מודל להציע.

נעמי מורנו: בסופו של דבר כדי להחזיר את המשק לשגרה באופן הדרגתי צריך לחשוב על הבריאות של הילדים, על התנאים שמחזירים אותם, על התהליך שמחזירים, וגם בשלב הזה צריכה להיות השתתפות מאוד ברורה של הממשלה.

נעמי מורנו: ודבר אחרון שאני רוצה לציין, אי-אפשר יהיה להכניס את כל הילדים לאותם מעונות.

נעמי מורנו: כשעובדים בקבוצות קטנות אי-אפשר לעבוד במשמרות עם תינוקות.

נעמי מורנו: סביר להניח שצריך לקבוע קריטריונים לגבי תעדוף מי יכנס.

נעמי מורנו: את זה לא הארגון צריך לעשות אלא המדינה.

נעמי מורנו: המדינה צריכה להיות מעורבת בזה ולהפעיל שיקול דעת בהתייעצות עם הארגונים כמובן.

נעמי מורנו: תודה רבה.

עאידה תומא סלימאן: תודה.

עאידה תומא סלימאן: ירון מלך; ואחריו – משה סויסה מארגון א.מ.א.

ירון מלך: אני מהצוותים של נעמ"ת.

ירון מלך: אני מצטרף לכל מה שנעמי אמרה.

ירון מלך: יש נייר עבודה שנמצא בשלבים כמעט סופיים איך אנחנו אמורים לחזור בצורה מדורגת לשגרה כזאת או אחרת.

ירון מלך: נקווה שיזמנו אותנו ונוכל להציג את הנייר הזה באופן החזרה לשגרה בפני משרד העבודה, וכמובן שגם בפני משרד האוצר שהוא חלק בלתי נפרד בתהליך.

ירון מלך: הנייר הזה מתייחס גם לכל המעונות המפוקחים, גם לעמותות כמו ויצו, נעמ"ת, אמונה, נאות מרגלית, וגם למעונות, למסגרות הפרטיות שמפעילות מעונות פרטיים שלהם יש עוד נושאים ספציפיים שחשוב לקחת בחשבון.

ירון מלך: וצריך לזכור שצריך לתת גם פתרון לכל אותם עובדות שעקב מגבלות בריאותיות, מגבלות גיל, ויש רבות כאלה, לא יוכלו לחזור, וצריך לתת להם פתרון ולא לשכוח אותן בצידי הדרך.

ירון מלך: תודה רבה.

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה.

עאידה תומא סלימאן: משה סויסה; ואחריו – יניב בר אור, בבקשה.

משה סויסה: כידוע לכם במדינת ישראל פועלים 2,200 מעונות יום מפוקחים, להבדיל מגנים פרטיים.

משה סויסה: שליש מהם מנוהלים על ידי רשויות מקומיות ומועצות אזוריות, שליש מהם מנוהלים על ידי ויצו, נעמ"ת, אמונה ונאות מרגלית, ושליש מהם זה אנחנו, גופים פרטיים, יזמי חינוך ורווחה שלקחנו הלוואות מבנקים, שכרנו מבנים בעשרות אלפי שקלים, עשינו הסבה במאות אלפי שקלים כדי לפתוח מעונות יום לפי פרוגרמה של משרד הרווחה.

משה סויסה: להבדיל מהארגונים הגדולים, רבותיי, אנחנו לא נהנים ממשאבי המדינה, אין לנו הקצאות למעונות יום, אין לנו בינוי על ידי הרשויות המקומיות.

משה סויסה: את הכול אנחנו עושים על ידי הלוואות מבנקים.

משה סויסה: אנחנו משלמים שכירות עשרות אלפי שקלים בחודש, אנחנו משלמים הכול מכיסנו.

משה סויסה: אבל כאן אנחנו לא שווים בזכויות, בזכויות יש את הארגונים הגדולים שמקבלים, בחובות אנחנו פתאום שווים.

משה סויסה: אנחנו אמורים לשלם את תשלומי מרץ, אנחנו אמורים לקחת על עצמנו את תשלומי השכירות ותשלומי הבינוי.

משה סויסה: מאיפה ניקח את ההלוואות האלה?

משה סויסה: אנחנו לא גנים פרטיים שמקבלים תשלום של 4,000 שקל או 3,000 שקל מהורים.

משה סויסה: יש לנו מחירים מפוקחים, וכל הכספים שאנחנו מקבלים זה מההורים, תשלומים מפוקחים.

משה סויסה: אין לנו מאיפה להחזיר את התשלומים שלקחנו מהבנקים.

עאידה תומא סלימאן: משה, יש לך הצעה קונקרטית?

עאידה תומא סלימאן: אנחנו כבר מבינים את המצוקה.

עאידה תומא סלימאן: מה אתם מציעים?

עאידה תומא סלימאן: איך תוכלו להמשיך לעמוד על הרגליים?

משה סויסה: אני משמש פה ל-750 מעונות מפוקחים, איחוד א.מ.א הוא הארגון הכי גדול בארץ והוא מאגד בתוכו 200 מעונות יום, 50,000 ילדים.

משה סויסה: יש לנו שני פתרונות.

משה סויסה: הפתרון הראשון שלנו הוא לקבל לכל מעונות היום שמשלמים שכירות, משלמים תשלומי הלוואות, 200 מיליון שקל עבור תקופת המשבר.

משה סויסה: ועוד דבר, אנחנו בתור הארגון הגדול יותר מהארגונים האחרים, אנחנו מאגדים בתוכנו כ-200 מעונות יום, 50,000 ילדים, 10,000 מטפלות, אנחנו חייבים להיות סביב השולחן.

משה סויסה: אנחנו לא יכולים לקבל מבזק חדשות כזה או אחר שבו יגידו לנו שאתם נכסים, חוזרים לשגרה.

משה סויסה: איך אותם פעוטות בני חצי שנה יחזרו לשגרה עם אותה מצבת עובדים?

משה סויסה: יחס התקינה חייב להיות שונה, ולנו אין מאיפה לשלם את יחס התקינה הזה, כי אין לנו רק הוצאות של מבנים, אין לנו תשלומי בינוי של מעונות יום, את הכול אנחנו משלמים מהלוואות שלקחנו מבנקים והשקענו בחינוך וברווחה.

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה.

עאידה תומא סלימאן: יניב בר אור, התאחדות מעונות היום הפרטיים.

עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת להתמקד אם יש לכם הצעות מה יעזור לכם לעבור את התקופה הזו.

עאידה תומא סלימאן: כמעט כל הבעיות הועלו, בואו נתמקד בדרישות.

יניב בר אור: קודם כול תודה לחברת הכנסת ויושבת-ראש הוועדה עאידה תומא סלימאן, ולצוות של הוועדה.

יניב בר אור: אנחנו כבר חודש ימים בתוך משבר הקורונה נלחמים מול אויב בלתי נראה, מול נגיף.

יניב בר אור: ברגע אחד איבדנו את כל הכנסותינו מ-100 לאפס.

יניב בר אור: נכנסנו למשבר הזה על סף קריסה ענפית בגלל העלויות הכלכליות שנובעות מהמעבר לחוק הפיקוח וחוק המצלמות, הדרישות של שימוש חורג.

יניב בר אור: עם פרוץ המשבר פנינו למשרד ראש הממשלה ולאוצר וביקשנו פיצוי.

יניב בר אור: חלק מהדברים עושים רושם שהם באים לידי ביטוי, אבל עדיין לא ממש פורסמו, ועדיין לא ברורים התנאים לנושא הזה.

יניב בר אור: עד עכשיו עדיין לא קיבלנו תשובות על הפיצוי בגין ההפסדים.

יניב בר אור: ביקשנו להפעיל את מס רכוש ולפצות כפי שנעשה בעבר בצוק איתן, לבנון שנייה.

יניב בר אור: מדובר כאן במלחמה לכל דבר, אנחנו ממש נלחמים על ההישרדות שלנו ועל היומיום שלנו.

יניב בר אור: אני מאוד מקווה שלמר איציק דניאל ממשרד האוצר ולעמיחי פישר ממשרד ראש הממשלה שנמצאים כאן, שאת עבודתם אנחנו מאוד מעריכים, יש תשובות חדשות לנושאים שהעלינו.

יניב בר אור: הדבר השני שרציתי לדבר עליו זה שאנחנו מבקשים את סעד הוועדה.

יניב בר אור: אנחנו לא מסוגלים להתמודד בכל החזיתות.

יניב בר אור: אנחנו מבקשים להקפיא מצב בעניין השימוש החורג וההליכים המשפטיים העומדים ותלויים כנגד הגנים.

יניב בר אור: מבקשים להקפיא את מיסי העירייה והממשלה בדומה למפוקחים, וכן את יישום חוק הפיקוח וחוק המצלמות.

יניב בר אור: אין לנו את היכולת להתמודד בכל החזיתות.

יניב בר אור: אנחנו מבקשים שהוועדה תחייב את הממשלה להקפיא את המצב, שלא נצטרך להתמודד גם עם משבר הקורונה במקביל לשאר החזיתות.

יניב בר אור: מפעילי הגנים מודיעים שיסגרו, גננות אומרות שלא יחזרו לשגרה.

יניב בר אור: גוברים הקולות שקוראים להשבית את מעונות היום או לתלות את המפתחות ולהשאיר את המדינה להתמודד עם החלטותיה.

יניב בר אור: המדינה חייבת לשמר את מעונות היום הפרטיים כדי שלא נקרוס ושיהיה לכולנו לאן לחזור.

יניב בר אור: והדבר האחרון לגבי הנושא של אסטרטגיית היציאה.

יניב בר אור: אני מבין שלא כל כך דנים בנושא הזה היום.

יניב בר אור: יש המון פחדים של הורים ושל אנשי צוות.

יניב בר אור: מעבר לפחדים יש גם את ההיבט הבריאותי.

יניב בר אור: צריך לזכור שהעבודה שלנו עם ילדים זאת עבודה של מגע, רגש, חיבוקים וליטופים.

יניב בר אור: איך עושים את זה כשבחוץ משתולל נגיף?

יניב בר אור: איך בוחרים מי יחזור קודם?

יניב בר אור: בנוסף, אי-אפשר להפעיל את המעונות מהרגע להרגע וצריך זמן להיערך לזה, וחשוב לנו שההחלטות יתקבלו בשיתוף איתנו כדי שיתאפשר לנו ליישם אותן בצורה מיטבית.

יניב בר אור: תודה רבה.

עאידה תומא סלימאן: תודה.

עאידה תומא סלימאן: קרן איוס, חיבה - האיגוד הארצי לגני ילדים; אחריה – חנן דגן; ושולמית ביסמנובסקי.

עאידה תומא סלימאן: בבקשה.

קרן איוס: שלום לכולם, תודה רבה ליושבת-ראש הוועדה, סיבכנו אותך קצת עם שמות המשפחה.

עאידה תומא סלימאן: זה בסדר, אני מחזירה על כל הפעמים שקוראים לי אעידה.

קרן איוס: אני ממש מודה לך.

קרן איוס: אני מצטרפת לדבריהם של חבר הכנסת ינון אזולאי ושל אנדריי, ואני רוצה דווקא לקחת את הקונוטציה הזאת של הקורונה ולהגיד חד וחלק שאנחנו לא במצב של חולים בינוניים קשים, אנחנו מחוברים למכונת הנשמה, ולא בטוח שהמדינה תוכל להוציא אותנו מהמשבר הזה בחיים.

קרן איוס: צר לי, נהפוך להיות חלק מקורבנות הקורונה.

קרן איוס: אני מקבלת הודעות על בסיס יומי מגננות שסוגרות את הגנים מסיבה אחת פשוטה, לא נצליח להתרומם מהדבר הזה אם לא תעזרו לנו חד וחלק.

קרן איוס: אני שמחה שיש פה נציגי אוצר שמקשיבים.

קרן איוס: סיימנו את המקום הזה של לפרוע דרישות בנחמדות, אנחנו משק לא בקריסה, אלא בגסיסה.

קרן איוס: אם האוצר לא יתרגם את הקושי שלנו לכסף, לא יודעת, 1,000 שקל לילד, 30% מההכנסות, מההוצאות, פרוגרסיבי, רגרסיבי, צוק איתן, מס רכוש, לא משנה לנו איך, אנחנו רוצים מספרים.

קרן איוס: 80 מיליארד, תחלקו את העוגה נכון.

קרן איוס: אם לא יהיה מקום לילדים, לא יהיה מקום עבודה להורים, לא יהיה מקום עבודה למטפלות שלנו.

קרן איוס: אנחנו באמת עושים השתדלות יתירה, יתירה.

קרן איוס: אנחנו מאוד רוצים לעזור למשק לחזור לחיות, אנחנו פעימות הדופק הראשונות.

קרן איוס: אבל אם אנחנו לא נקבל את העזרה הזאת ולא נקבל את המקום הראוי לנו בשיתוף פעולה, ביידוע, במקום ליד השולחן, לא רק בוועדת הרווחה, גם בוועדת הכספים והאוצר, אני באמת מרימה ידיים.

קרן איוס: הנה, אני אומרת, צר לי, לנו יש 1,400 מסגרות לפורום הגיל הרך ועוד עשרות אלפי מסגרות, חברנו יחד לגנים ללא שגרה, לגנים ברמה אחרת, לשולמנים, אנחנו קבוצה מאוד גדולה במשק של גנים פרטיים.

קרן איוס: אני שוב מזכירה נתונים, 77% נמצאים אצלנו.

קרן איוס: אני מאוד שמחה שנתתם למעונות לפתוח, 23% זה לא הרוב המוחלט.

קרן איוס: אם לא תמצאו מכנה משותף רחב ביותר להחזיר אותנו איתו למשק בצורה של שיפוי ופיצוי, עם כל הלב ועם כל האהבה שלי לילדים ועם כל הרצון שלי לפתוח את הגן שלי ביום ראשון בבוקר, הנה, אני אומרת, צר לי, אני לא יכולה.

ינון אזולאי: מי נתן לכם לפתוח?

ינון אזולאי: אולי פספסנו משהו.

עאידה תומא סלימאן: נתנו למי לפתוח?

עאידה תומא סלימאן: עדיין אין החלטה.

ינון אזולאי: עוד לא.

ינון אזולאי: מה, יום ראשון נותנים?

ינון אזולאי: הרווחה ביקשו לדעת חמישה ימים קודם כול על מנת להתארגן.

עאידה תומא סלימאן: מדברים, אבל עדיין אין החלטה.

קרן איוס: השתמשתי בלשון סגי נהור.

קרן איוס: כשאמרתי יום ראשון התכוונתי ליום הראשון שתבקשו מאיתנו לחזור.

קרן איוס: יש הרבה דברים שצריך לקחת בחשבון.

עאידה תומא סלימאן: תודה.

עאידה תומא סלימאן: חנן דגן, איחוד הגנים.

חנן דגן: קודם כול תודה ליושבת-ראש הוועדה.

חנן דגן: אני רואה באופן קבוע את הוועדה במלוא העוצמה עם חברי כנסת נהדרים שבאים ורואים את טובת הענף הזה, אבל מצד שני אנחנו רואים משרדי ממשלה שלא אכפת להם מאיתנו, שלא סופרים אותנו, שלא סופרים אתכם, עושים מה שהם רוצים.

חנן דגן: מה שקורה פה זה דבר בלתי אפשרי מבחינתנו, כמו שאמרה קרן ואמרו קודמיי, אנחנו המגזר הפרטי מאוד מאוד חזק, אני רואה שגם הציבורי כמו ויצו, נעמ"ת, ואחרים כבר מתחילים להגיד: רגע, גם אנחנו לא רוצים לחזור.

חנן דגן: בקצב כזה לא יישארו גנים, נעמוד על הרגליים האחוריות ולא ניתן לזה לקרות.

חנן דגן: אם לא יתחילו לשמוע אותנו, לא יתחילו להתייחס אלינו, לא יהיה לאן לחזור.

חנן דגן: ולא בגלל שאנחנו לא רוצים, כי כל גננת אחת אחרי השנייה מחכה לילדים שלה בזרועות פתוחות.

חנן דגן: - - - כל גננת רואה בילדים האלה ילדים אישיים שלה, והן רוצות אותם.

חנן דגן: אבל לא נוכל להיות קיימים יותר כי חלקו של המגזר הזה כבר לא יכול לחזור.

חנן דגן: אם לא יקבלו פיצוי כלשהו הם לא יוכלו להיערך לחזרה.

חנן דגן: זאת אומרת שאם לא נגיד עד כאן, וגם אתם כחברי הכנסת צריכים לסייע לנו בזה, הם לא סופרים אותנו.

עאידה תומא סלימאן: זה מה שאנחנו מנסים לעשות, אם שמת לב, בגלל זה מקיימים את הדיון.

חנן דגן: שמתי לב, לכן אני מאוד מעריך אתכם, אבל אני רואה שמשרדי הממשלה לא סופרים לא אותנו ולא אתכם, הם עושים מה שהם רוצים.

חנן דגן: זה דבר בלתי אפשרי.

חנן דגן: איפה השרים שיבואו ויגידו מהמשרדים שלהם: חבר'ה, עד כאן, עברתם את הגבול, אתם עוברים את הגבול.

חנן דגן: פה אנחנו חייבים לראות איך אנחנו עושים את זה בצורה משותפת.

חנן דגן: ואני קורא גם לכל המעונות המפוקחים: בואו יחד איתנו, אם אנחנו היום התחלנו להתארגן, מרבית הגנים הפרטיים בתוך הדבר הזה, שלא חוזרים למשק עד שלא מסדרים ולא דואגים לפתור את הבעיות.

חנן דגן: בואו גם הציבוריים יחד ונשים לזה סוף.

חנן דגן: אחת ולתמיד נשים סוף לכל מה שקורה בענף הזה.

עאידה תומא סלימאן: תודה.

עאידה תומא סלימאן: שולמית ביסמנובסקי.

שולמית ביסמנובסקי: שלום, אני מודה לחברת הכנסת יושבת-ראש הוועדה ולכל חברי הכנסת שדוברים כאן, ולכל המשתתפים.

שולמית ביסמנובסקי: ציפינו שעד היום תצא הממשלה עם תוכנית הצלה ממלכתית לסיוע לגננות הפרטיות ולבעלי מעונות היום הפרטיים.

שולמית ביסמנובסקי: לצערנו התוכנית הזאת שחשבנו שתצא, שתתאים למגזר, שתתאים למגזר של העצמאים שלא מקבלים חל"ת, שלא מקבלים דמי אבטלה, שלא מקבלים שום מענקים, לא יצאה.

שולמית ביסמנובסקי: לכל המענקים שנתנה המדינה הם לא זכאים.

שולמית ביסמנובסקי: המערכת הזאת מצויה על סף קריסה.

שולמית ביסמנובסקי: גני הילדים ומעונות היום הפרטיים לילדי עד גיל שלוש הם אבן היסוד של המערכת, כמו שכולם אמרו פה, והם גם בעצם החוליה הראשונה לחזרת המשק לשגרה.

עאידה תומא סלימאן: שולמית, אני מאוד מתנצלת, אנחנו מוגבלים בזמן בכנסת.

עאידה תומא סלימאן: הקשבת מתחילת הדיון, כולנו כבר יודעים כמה אתם חשובים.

אלכס קושניר: לה יש הצעה קונקרטית, אז תני לה.

עאידה תומא סלימאן: בדיוק לשם אני מובילה.

עאידה תומא סלימאן: תיכנסו לפתרונות ולדרישות.

שולמית ביסמנובסקי: אני רוצה לקרוא לממשלה להקים צוות חשיבה מקצועי שיהיו בו נציגי כל המגזרים וגם הארגונים שלנו, שיחשבו לעומק על כל מיני שאלות, כמו למשל אם אתם רוצים לדבר על חזרה לשגרה, איך נחייב סייעות ומטפלות שלא ניידות להסתכן ולהגיע בתחבורה ציבורית לגן; מה עושים צוות של מבוגרות בגן; איך הן יחזרו לעבודה; איך הילדים ישנו בגן; איך אפשר לשמור מרחק בין תינוקות וילדים שזקוקים למגע וקרבה פיזית; מה קורה אם הצוות מסרב לחזור מפחד מהידבקות בקורונה; איך אפשר לעבוד עם ילדים עם מסכה כל כך הרבה שעות; ואיך אפשר בכלל לתקשר עם תינוקות ועם הילדים במסכה על הפנים.

שולמית ביסמנובסקי: התינוקות ייבהלו ויבכו ולא נוכל לחבק ולנשק ולהרגיע אותם.

שולמית ביסמנובסקי: האם יש למדינה פתרון בנושא של אמצעי מיגון לצוות, ומי יממן את זה?

שולמית ביסמנובסקי: איך אפשר יהיה לחזור במתכונת חלקית.

שולמית ביסמנובסקי: ואחר כך בסוף כשמישהו יידבק במורד הדרך נמצא התפרצות שנייה, גל שני של התפרצות ואז ייסגרו הגנים ואיך נוכל אז לחזור לשגרה?

שולמית ביסמנובסקי: ומה עם רווחת הילדים, כיצד ילדים בגיל הרך ששהו בבית חודשיים אמורים לשוב להסתגלות בגן כשהצוות עוטה מסכות, חושש להידבק, ולא יכול להתקרב אליהם ולנגב להם את הדמעות.

שולמית ביסמנובסקי: על כל השאלות האלה צריכים לתת את הדעת ולהביא אנשי מקצוע, אנשי חינוך, אנשי רווחה ואנשי בריאות שייתנו את התשובות.

שולמית ביסמנובסקי: ועד אז, עד שתהיה חזרה לשגרה אנחנו מבקשים להקים, כמו שחבר הכנסת אלכס קושניר אמר קודם, לעשות צוות חשיבה שיעשה תוכנית הצלה מיידית לגנים הפרטיים כדי שיוכלו לשרוד את המשבר הזה, ולשמר את הגנים ליום שאחרי הקורונה, כי אנחנו רוצים לחכות לילדים.

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה.

עאידה תומא סלימאן: העלית המון סוגיות שמחייבות חשיבה אמיתית.

עאידה תומא סלימאן: נעה ברוש.

עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מבקשת, אם יש לכם מה להוסיף לכל מה שעלה, כי נרצה להקצות זמן לקבל תשובות, אחרת רק נציף בעיות.

אלכס קושניר: יש פה נציגי ממשלה שמקשיבים לנו?

עאידה תומא סלימאן: כן.

עאידה תומא סלימאן: ביקשתי שירשמו את השאלות, ירשמו את ההערות, וניתן להם בסוף לענות.

עאידה תומא סלימאן: עשיתי את זה הפוך.

אנדרי קוז'ינוב: יש נציגים, לא בהכרח הם מקשיבים.

ציפי ברנד: ביקשתי לדבר, זאת ציפי ברנד סגנית ראש עיריית תל אביב.

עאידה תומא סלימאן: את נמצאת בתור ואגש אלייך תכף.

עאידה תומא סלימאן: נעה ברוש; ואחריה – ציפי ברנד.

לימור איצקוביץ: אני מבקשת גם את רשות הדיבור.

עאידה תומא סלימאן: סליחה, אני לא רואה את השם, ואני מבקשת, רק אם יש בעיות וסוגיות שלא הועלו עד עכשיו.

לימור איצקוביץ: יש את הסוגיה של קטינים בסיכון של חוק ועדת פעוטות בסיכון, חד-משמעית.

עאידה תומא סלימאן: חלק מכם גם קיבל תשובות ממנהלת הוועדה, אז אנא, תנו לנו להתמקד בנושא.

עאידה תומא סלימאן: זה לא אומר שבעיות אחרות לא חשובות בעינינו, אבל כדי לצאת עם תוצאות אנחנו חייבים להתמקד בעניין מעונות היום.

עאידה תומא סלימאן: נעה, בבקשה, ממש קצר וקולע.

אחז אגם: נשמח אם קול ההורים פה יישמע, אם ייתנו להורים פה לדבר.

נעה צור ברוש: תודה.

נעה צור ברוש: קצר, כולם כבר דיברו, רק יש את ההתייחסות לטווח הארוך.

נעה צור ברוש: אני מתייחסת כרגע למחר בבוקר, מוחרתיים.

נעה צור ברוש: ברגע שייתנו לנו את האופציה להפעיל את מעונות היום, לעובדים החיוניים, צריך באמת להתייחס לסוגיית התקן של מס' המבוגרים לילדים, וצריך או לאפשר לגבות שכר לימוד גבוה יותר מעבר למה שניתן, למרות שאנחנו יודעים שזה בעייתי מאוד, או לקבל כספים מהמדינה.

נעה צור ברוש: דבר נוסף שצריך להתייחס אליו זה כל סוגיית הקבלה של הילדים למעון שצריכה להיות אחרת, כי מן הסתם לא נתחיל לערבב בין יישובים, לא נתחיל לערבב בין שכונות, צריך לשמור על איזשהו מיפוי אוכלוסייה קרוב למעון.

נעה צור ברוש: צריך לתת את הדעת לזה.

עאידה תומא סלימאן: תודה.

עאידה תומא סלימאן: חלק גדול מהסוגיות שעולות הן בעניין ההיערכות לחזרה, תכף נתייחס לזה.

עאידה תומא סלימאן: ציפי ברנד מעיריית תל אביב, בבקשה, גברתי; ואחריה – ליאור גבאי מנאות מרגלית.

ציפי ברנד: שלום לכולם, וקודם כול תודה על כינוס הוועדה החשובה הזו, זה גם בהמשך לדיון שהתחיל בוועדת החינוך שהעלה את כל הסוגיה של גילאי לידה עד שלוש.

ציפי ברנד: אני חושבת על כמה דברים.

ציפי ברנד: קודם כול הייתה התייחסות מאוד מקיפה של נעמי, שמעתי קודם, לגבי מעונות היום המפוקחים.

ציפי ברנד: אני חושבת שצריך להתעכב עוד רגע על הנושא, לא אחזור על הדברים, של הגנים הפרטיים.

ציפי ברנד: כרגע כשמדברים על חזרה לשגרה אנחנו צריכים למצוא דרך שהממשלה תכלול את הגנים הפרטיים באותו סל סיוע או בכלל באותה רמת התייחסות.

ציפי ברנד: הם זקוקים לסיוע כדי שנוכל להחזיר את המשק לשגרת עבודה.

ציפי ברנד: הגנים האלה כרגע נמצאים במין ריק, ההתייחסות אליהם היא כמו אל סוג של עוד עסק שנפגע, מה שנכון, זה עסק שנפגע, רק שזה בין העסקים הראשונים שצריכים לחזור לשגרת עבודה בשביל שנוכל לצאת לעבודה, והם חייבים לקבל סל סיוע.

ציפי ברנד: גם ההתייחסות אפילו מבחינת זה שאנחנו מדברים על חלקים שחלק מהילדים יגיעו, חלק לא יגיעו, מי יממן את החיטוי או את ההתייחסות הבריאותית.

ציפי ברנד: אי-אפשר להתייחס אך ורק למוסדות החינוך המוכרים, אנחנו צריכים להתעקש פה להכניס את הגנים הפרטיים בשביל להגיע בטווח הרחוק להכרה של לידה עד שלוש, זה קודם כול.

ציפי ברנד: עוד שני נושאים חשובים שלא הועלו.

עאידה תומא סלימאן: סליחה, ביקשתי להתמקד במה שלא עלה עד עכשיו, אין לנו זמן בלתי מוגבל.

ציפי ברנד: נושא שלא עלה ואני חושבת שחייבים להתייחס אליו, זה הנושא של פעוטות וילדים בסיכון.

ציפי ברנד: לנו בתל אביב – אני מניחה שבשאר הארץ יש יותר – יש 547 ילדים שמוגדרים כתחת חוק פעוטות בסיכון, ילדי רווחה.

ציפי ברנד: הילדים האלה יושבים בבית.

ציפי ברנד: אני מדברת רק על גילאי לידה עד שלוש.

ציפי ברנד: אלו ילדים שלא מבינים בכלל את המצב הזה, שלא יכול להיות מוסבר להם.

ציפי ברנד: ההורים שלהם לצורך העניין לא מתפקדים או חלקם לא מתפקדים.

ציפי ברנד: מכוח התקנות שיצאו אפשר לתת מענה אך ורק לילדים שההורים שלהם הוגדרו כעובדים חיוניים.

ציפי ברנד: בפורמטים של כיתות קטנות אנחנו חייבים לתת את הדעת לאותם ילדים בסיכון שביומיום אנחנו מוציאים מהבית.

ציפי ברנד: לא יכול להיות שאת הילדים האלה היום אנחנו משאירים בבית.

עאידה תומא סלימאן: תודה.

עאידה תומא סלימאן: גם חברת הכנסת אימאן ח'טיב דיברה על הקבוצה הזו של הילדים, וחשוב לשמוע עוד מעט מה מתוכנן.

עאידה תומא סלימאן: אבל אם נלך בקצב הזה לא יהיה זמן לשמוע תשובות מהמשרדים, ואני בטוחה שכולכם רוצים לשמוע.

עאידה תומא סלימאן: ליאור גבאי מנאות מרגלית, אני מבקשת כמה שיותר להתייחס רק לבעיות שלא הוזכרו עד עכשיו.

ישראל ליאור גבאי: קודם כול תודה רבה לך, יושבת-ראש הוועדה על הדיון החשוב, תודה רבה לחבר הכנסת ינון אזולאי שהציג את הדברים באופן מקצועי.

ישראל ליאור גבאי: האוצר מדבר כרגע, כולם מדברים על חזרה לשגרה.

ישראל ליאור גבאי: אנחנו מדברים על כאוס גדול שקורה כרגע במעונות היום.

ישראל ליאור גבאי: אנחנו ביחד עם ויצו, נעמ"ת, אמונה, החברה למתנ"סים ועוד ארגון מעונות היום, שמכילים למעלה מ-70% ממעונות היום, נדברנו מול האוצר כאשר העוול הגדול שהם לקחו את תקציב מרץ בחציו ואת תקציב אפריל, אפילו שבפסח הנוהג היה שפועלים ואפילו יש חופשה והמדינה משלמת את חלקה.

ישראל ליאור גבאי: כרגע אנחנו נמצאים במצב שבו לפני שמתחילים לדבר איתנו על חזרה לשגרה צריך לתת לנו חמצן בשביל לחיות את היומיום, כי עדיין יש לנו קיום מה לעשות, מה להתמודד.

ישראל ליאור גבאי: מעבר לכך, הכנו נייר מקצועי שכולל את כל הבעיות.

ישראל ליאור גבאי: בשמחה נתדיין עם האוצר ועם משרד העבודה והרווחה, שאגב, הוא בעניין הזה איתנו לאורך כל הדרך.

ישראל ליאור גבאי: אבל לצערנו באוצר מתעלמים מהחובה שלהם בעניינים הדחופים, שזה תשלום חודש מרץ ותשלום חצי חודש אפריל, חופשת פסח.

ישראל ליאור גבאי: כל עוד שהמדינה לא תיתן את היד, זה תשלום שהיה ונגזל מאיתנו, ועכשיו מה רוצים?

ישראל ליאור גבאי: שאחרי שאנחנו נמצאים במצוקה כזאת קשה נתחיל לדבר על תוכניות איך מתחילים עם כל ההתמודדויות, יש לזה עלויות גדולות.

ישראל ליאור גבאי: אז אנחנו כרגע נמצאים במצב של דפיציט גדול לגבי העבר, איך ידברו איתנו לגבי העתיד?

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה.

עאידה תומא סלימאן: נשארה חני שפיצר חייט מארגון אין גנים אין שגרה.

אחז אגם: ואני אבקש גם לתת להורים הזדמנות לדבר.

עאידה תומא סלימאן: חני, אתם ארגון מייצג גנים או הורים?

חני שפיצר חייט: אנחנו מייצגים את הגנים הפרטיים.

חני שפיצר חייט: התחברנו הרבה ארגונים ביחד בשביל לקדם את הנושא הזה.

עאידה תומא סלימאן: חני, תסלחי לי, אשאל אותך באופן הכי ממוקד, היו בעיות שלא הוזכרו עד עכשיו שאת רוצה להתייחס אליהן?

חני שפיצר חייט: מעט, כן.

חני שפיצר חייט: אני חושבת שרוב הדברים העיקריים עלו.

חני שפיצר חייט: צריך לשים לב לסדר את הבעיות ואת הפתרונות בפן הכלכלי, בפן הבריאותי, צריך לקבל מראש הנחיות מאוד מאוד ברורות לאיך אפשר להתנהל בתוך הגנים עם הילדים.

עאידה תומא סלימאן: חני, אני מתנצלת, זה עלה.

חני שפיצר חייט: עכשיו אני מגיעה לדברים החדשים.

חני שפיצר חייט: צריכים לדבר על הפן הרגשי.

עאידה תומא סלימאן: אעשה את הסדר, אחלק את הנושאים, אבקש שיענו, אבל אם תלכו בכיוון הזה לא יהיו לנו תשובות.

עאידה תומא סלימאן: קצר וקולע, בעיה שלא הוזכרה ופתרון שלא הוזכר.

חני שפיצר חייט: בעיות נוספות שלא הוזכרו זה כל הפן הפסיכולוגי רגשי של הילדים ושל הצוות כדי שנוכל להגיע לעבודה פנויים ובלי חששות, ולהכיל את כל הדברים שעוברים על הילדים אחרי שלא ראינו אותם הרבה זמן.

חני שפיצר חייט: יש גם עניין משפטי שבעצם אם חוזרים לעבודה ואם מישהו חולה והגן עוד פעם נסגר, איך עובדים ככה?

חני שפיצר חייט: באיזה פורמט סוגרים?

חני שפיצר חייט: לא סוגרים?

חני שפיצר חייט: מי לוקח אחריות אם חס וחלילה הורה או ילד או צוות שנכנס לגן חולים פתאום מתוך המצב הזה?

חני שפיצר חייט: יש לנו רשימה של פתרונות שחשבנו עליהם, אם יורשה לי.

חני שפיצר חייט: קודם כול שיתוף בהחלטות ולייצר איזושהי ועדה כללית של כולם ביחד שנוכל לדבר על הדבר הזה; לקבל התראה מספקת כדי שנוכל להכין את הגנים; פיצוי על התקופה של עד עכשיו שהיינו סגורים ופיצוי על פערים, אם יהיו, בין כמות הילדים שיוכלו לחזור לגן.

חני שפיצר חייט: אני מגיעה לעניין.

עאידה תומא סלימאן: חני, אם תישארי איתנו עד הסוף אני הולכת להציע משהו שייקח בחשבון - - -

חני שפיצר חייט: אני מבטיחה להישאר עד הסוף.

חני שפיצר חייט: יש עוד דבר שלא דובר עליו בכלל וזה עניין של תשלום ביטוח לאומי עבור כל העובדים שנמצאים בחל"ת במשך החודשיים הראשונים.

חני שפיצר חייט: זה עוד אלפי שקלים שצריכים לצאת ממקום שאין בו תקציב בכלל בשלב הזה.

חני שפיצר חייט: חשוב מאוד שנקבל את כל הפתרונות לכל השאלות ובאמת להשקיע זמן מחשבה ותכנון לפני שקופצים חזרה לעבודה עם כל החשיבות של זה.

חני שפיצר חייט: תודה רבה.

עאידה תומא סלימאן: תודה.

עאידה תומא סלימאן: גם חבר הכנסת אזולאי התייחס בהתחלה לכל הנושא של הביטוחים השונים של הגנים, של מעונות היום.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה התייחסות מטעם המשרדים השונים.

עאידה תומא סלימאן: לפני כן, אחז אגם.

אחז אגם: אדבר ממש בקצרה.

אחז אגם: גם אני מודה לוועדה הזאת שהתכנסה וגם אני מאוד שמח שהנושא עלה על סדר-היום.

אחז אגם: אני רוצה לציין ולהדגיש שההורים בהחלט חלק מהמאבק הזה ובהחלט חושבים שמאוד חשוב שהמדינה תתערב פה לטובת הארגונים על מנת שהם יוכלו לעמוד ביום של מחר, כי אנחנו צריכים שלילדים שלנו יהיו מסגרות איכותיות וטובות גם ביום של מחר.

אחז אגם: יחד עם זאת, שני דברים שאני רוצה להגיד בקצרה.

אחז אגם: אחד, כמובן שלא על חשבון ההורים.

אחז אגם: הרבה מהארגונים פה דיברו באופן יפה ומאוד ברור על התנאים שלהם, אבל הם לא ממש הצליחו ליישר את השורות עם כל הגנים שנמצאים אצלם, בעיקר הגנים הפרטיים, לגבי העובדה שהם ממשיכים לגבות כספים מההורים גם על אפריל שבו אין שום פעילות.

אחז אגם: חלק מהם אפילו שמעתי על מאי שאין בו שום פעילות מתוך כוונה לפעול בעצמם, אבל לא מתוך - - -

עאידה תומא סלימאן: סליחה, אחז, אתה אומר שממשיכים לגבות?

אחז אגם: כן, יש גנים פרטיים שממשיכים לגבות גם על אפריל וגם על מאי.

אחז אגם: אני שמח להגיד שזה יחסית מיעוט, אבל זה עדיין קורה.

קריאה: זה מיעוט גורף.

אחז אגם: מיעוט גורף, אוקיי.

קריאה: חשוב לציין שזה נעשה בהסכמה עם ההורים, יש הורים שתומכים בזה.

אחז אגם: חלקם נעשה בהסכמה וחלקם נעשה מתוך סוג של איום.

קריאה: אמרתי בציניות, אין גבייה - - -

עאידה תומא סלימאן: אתם מעוניינים להמשיך את השיחה ביניכם?

אחז אגם: לא, אני ממשיך לדבר.

עאידה תומא סלימאן: כי אנחנו לא שומעים אתכם בינתיים.

עאידה תומא סלימאן: בבקשה.

אחז אגם: תודה.

אחז אגם: ולכן האמירה הראשונה והכי חשובה היא שהגבייה מההורים חייבת להיפסק לאלתר מבלי כל מיני ספחים ומבלי כל מיני אישורים.

אחז אגם: גם הדברים שנאמרו פה על הקישור בין המצב הנוכחי לבין החוקים האחרונים שעברו, חוק הפיקוח וחוק המצלמות, אין פה שום קשר.

אחז אגם: אסור לעשות את הקישור בין הדברים האלה.

אחז אגם: חוק הפיקוח וחוק המצלמות הם חוקים חשובים שחשוב שיכנסו לתוקף, ובלי קשר לעניין של העזרה לכל המסגרות בשביל לעבור את הפעילות הזאת.

אחז אגם: אני רק מסכם ואומר שאנחנו מאוד בעד שהמדינה תיקח אחריות ותעזור לארגונים, תשאירו את ההורים בצד.

אחז אגם: ההורים כרגע במלחמה הישרדותית משל עצמם, הם לא יכולים כרגע להיות אלה שאחראים לממן את אותן מסגרות.

אחז אגם: אז בואו ננסה למצוא מתווה שקשור למדינה ולא קשור להורים.

אחז אגם: תודה.

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה.

ענת דייגי: גם להביא עוד קול הורי.

עאידה תומא סלימאן: לא, אני לא יכולה, אני מתנצלת, יש לנו - - -

ענת דייגי: אני ממש מבקשת, אני חושבת שניתנה פה במה מאוד יפה לנציגויות הארגונים, וגם להורים צריך לתת את המקום שלהם.

עאידה תומא סלימאן: יש משהו נוסף להוסיף?

עאידה תומא סלימאן: כי לשמוע שוב את אותם דברים אני אומרת לך שאני לא יכולה.

ענת דייגי: יש משהו שלא עלה כאן.

עאידה תומא סלימאן: בבקשה, ישר לזה.

ענת דייגי: אזכיר שבקיץ האחרון יצאנו בהמונינו, אלפי הורים יצאו מהבית והפגינו על המצב במעונות היום.

ענת דייגי: אין ספק שהקורונה רק מביאה אותנו עוד יותר לקצה.

ענת דייגי: חייבים גם את ההתייחסות למה שקורה במעונות טרום הקורונה, ואני בטוחה אגב שהוא יחמיר עוד יותר עכשיו, מצוקת כוח האדם והמצוקה הכלכלית.

ענת דייגי: יושבים פה סביב השולחן, מה שנקרא הווירטואלי, ארגונים שאני בטוחה שישמרו על הילדים והם אלו שלא יתפשרו על האיכות, אבל מה עם אותם ארגונים שכן יתפשרו על האיכות.

ענת דייגי: אין ספק שחוק הפיקוח קריטי עוד יותר עכשיו.

ענת דייגי: עכשיו חייבים לתת את הדעת גם על הסטנדרטים במעונות הלא מפוקחים.

ענת דייגי: לאן עוד אפשר לרדת?

ענת דייגי: צריך לזכור שבסופו של דבר יהיו שיקולים כלכליים.

ענת דייגי: אני חוששת בתור אימא, ושותפים לחששות שלי אלפי הורים שיצאו להפגין עוד טרום המשבר הזה, שהסטנדרטים ירדו עוד יותר נמוך.

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה.

עאידה תומא סלימאן: לפני שאני פונה למשרדים אני רוצה למיין את סוג הבעיות שעלו כדי שיהיה לנו קל יותר להתייחס לכל בעיה ולקבל תשובות.

עאידה תומא סלימאן: עלו בעיות שקשורות להמשכיות העבודה של מעונות היום בצל הקורונה, שהן בעיות כלכליות גרידא למפעילים של מעונות היום, והן קשורות בהוצאות קבועות שהם עדיין צריכים לשלם ומהווים נטל כלכלי, ולא קיבלו עליהן שום פיצוי או שיפוי כדי שיחזיקו וימשיכו לעבוד.

עאידה תומא סלימאן: יש את הבעיה של העובדות שבגלל בעיות או סיבות בריאותיות כלשהן, שחלק מהן לא בעיות, חלק מהן הם דברים טובים כמו היריון, לא יוכלו לתפקד בחזרה ועלולות להיפגע, ההכנסה שלהן עלולה להיפגע.

עאידה תומא סלימאן: והיו בעיות שקשורות ביום שאחרי או איך מתכוננים לפתיחה מחודשת ולקליטה של ילדים שמחייבת איזושהי כוננות מיוחדת.

עאידה תומא סלימאן: בדברים הקודמים שלי עם האוצר הבנתי שהאוצר מתייחס לבעיות של המפעילים יותר בגישה של הם עצמאיים והם מקבלים מה שהעצמאיים מקבלים, וזהו.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לשאול קודם כול את נציג משרד האוצר איציק דניאל מאגף התקציבים, האם חל שינוי בעמדה שלכם?

עאידה תומא סלימאן: האם אתם שוקלים מחדש – במיוחד לאחר שאנחנו כבר מדברים ומציפים את הבעיה ואומרים שהמערכת הזו שנקראת מעונות יום, וגם גנים, הפכה למערכת החיונית אולי ביותר לחזרה לשגרה – ואם אתם חושבים להחזיר את המשק לפעול ולחזור לשגרה שלו אי-אפשר לנתק את זה מהמצב של מעונות היום.

עאידה תומא סלימאן: יש לך מה להוסיף לנו בעניין הזה או שאתם עדיין מתבצרים בעמדה הקודמת שלכם?

אלכס קושניר: אמרת נציג, מה התפקיד שלו במשרד האוצר?

עאידה תומא סלימאן: הוא מאגף תקציבים.

אלכס קושניר: מה התפקיד שלך באגף התקציבים?

איציק דניאל: כל הפעילות של זרוע העבודה נמצאת תחת אחריות שלי.

איציק דניאל: ומתחת לזרוע העבודה נמצא האגף למעונות יום שמרכז את כל הפעילות של מעונות בעלי הסמל, ואמור גם לרכז את הפעילות של חוק הפיקוח החדש שיתחיל לפעול.

איציק דניאל: אעשה סדר בדברים ואשתדל להתייחס לחלק מהנקודות שעלו.

איציק דניאל: אתחיל בהתחלה, והיא מבחינתנו הנקודה החשובה, באוצר ובכלל בממשלה, גם במשרד רוה"מ, גם במל"ל וגם במשרד הבריאות, כולם שותפים לגישה ולתפיסה שמעונות היום והמסגרות לגיל הרך מאפס עד גיל שש הם שלב קריטי בחזרת המשק לפעילות.

איציק דניאל: אנחנו לא מתארים לעצמנו עולם שבו ההורים יידרשו לחזור לשוק העבודה והמסגרות האלה יישארו סגורים, כי למעשה מה שזה בעצם אומר שחלקם הגדול של ההורים לא יוכל לשוב לשוק העבודה.

איציק דניאל: אנחנו מנסים תחת המגבלות הבריאותיות לראות איך מחזירים את המסגרות האלה לשגרה.

איציק דניאל: אתם מן הסתם שומעים בתקשורת על כל מיני תרחישים וחלופות שונות, לסירוגין, שבוע-שבוע, יש אפילו תרחישים שמדברים על זה שכל המסגרות בכלל תיסגרנה ודווקא לא יפתחו את מערכת החינוך בשלב הראשון.

איציק דניאל: אבל הגישה שלנו אומרת שהמעונות והמסגרות האלה לגיל הרך הן קריטיות להחזרת המשק לפעילות.

איציק דניאל: זה דבר אחד.

עאידה תומא סלימאן: אם כבר אמרנו את זה, מה אתם עושים למענם?

עאידה תומא סלימאן: תיגש לתשובות.

איציק דניאל: עכשיו אתייחס לדברים.

איציק דניאל: בלי קשר לישיבה הזאת שנעשית עכשיו וגם לוועדת החינוך שדנה בנושא אנחנו מקיימים שיח עם בעלי המסגרות, בין אם זה עם בעלי הסמל וגם כן עם הפרטיים.

איציק דניאל: קיימנו ישיבה אחת כרגע עם כל אחד מהגופים וגם קיימנו שיחות טלפוניות עם גורמים נוספים.

ינון אזולאי: אבל הם מתלוננים שאתם לא משתפים אותם, שפעם אחת ישבתם איתם, הוצאתם כותרת, מעבר לכך לא, חזרתם בכם.

ינון אזולאי: תן להם תשובות.

איציק דניאל: הזמנו כבר במהלך חול המועד את המסגרות לשבת איתנו שוב לשיחה, ואני קורא גם עכשיו, נשמח לשבת עם כל גורם שיכול לסייע ומוכן לתרום מזמנו כדי להגיע לישיבה מהסוג הזה.

איציק דניאל: נשמח לשבת.

אלכס קושניר: מה יש לשבת?

עאידה תומא סלימאן: איציק, שנייה, תסלח לי.

עאידה תומא סלימאן: להגיד לך את האמת, אני חושבת שאנחנו כבר מעלים את הנושא הזה מעל ללפחות שבועיים-שלוש, מאז שנכנסתי לתפקידי כיושבת-ראש.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לשמוע איפה אתם עומדים היום בפתרונות, לא מהרצון לשבת.

עאידה תומא סלימאן: אתם כבר מכירים את הבעיות 100%.

עאידה תומא סלימאן: בוא נשמע איזה פתרונות אתם מציעים להם מעבר להלוואה בערבות המדינה ומענק.

עאידה תומא סלימאן: מה?

אלכס קושניר: שאי-אפשר לקבל לא את זה ולא את זה.

ינון אזולאי: אולי נחדד ונגיד למה את חצי חודש מרץ שאמרתם שתמשיכו לשלם לקחתם בחזרה.

ינון אזולאי: זה דבר אחד.

עאידה תומא סלימאן: נכון.

ינון אזולאי: למה על פסח שהוא חופש אתם לא משלמים?

ינון אזולאי: ולמה אתם לא נותנים מענק חירום כמו שאתם יודעים לתת בדברים אחרים?

ינון אזולאי: ומה אתם עושים על מנת להתחיל את השנה כמו להתחיל את החזרה ללימודים וחזרה לשגרה, כמו שעושים בתחילת שנה שנותנים 10%, מה אתם עושים עם המענק הזה?

ינון אזולאי: למה אתם לא יכולים לתת את זה?

ינון אזולאי: אם אתה נותן את הדברים האלה בעצם פתרת את הבעיה, ולא צריך אנשים שיתווכו ולא צריך לשבת עם הארגונים.

ינון אזולאי: זה מה שהם ביקשו, זה מה שהם דרשו, זה גם מה שהיה בהסכמות.

עאידה תומא סלימאן: ותפטור את עצמך מהרבה ישיבות איתם.

עאידה תומא סלימאן: בבקשה.

ינון אזולאי: אתה לא אוהב לשבת איתם.

איציק דניאל: אז קודם כול אין לי בעיה לשבת ואני שמח ולשמוע.

איציק דניאל: ובאמת אנחנו תמיד מעשירים את הידע שלנו, כמו בדברים שעולים בישיבות האלה, אנחנו לומדים מה שלא ידענו קודם, אז הישיבות בוועדה הן חשובות.

איציק דניאל: אבל אתייחס לדברים שאמרתם וגם אחלק את הסיבות שבגינן אנחנו רוצים לשבת.

איציק דניאל: את האירוע הזה, כמו שיו"ר הוועדה ציינה, מחלקים לשניים, יש את ההתייחסות אחורה לגבי הפיצוי, לגבי העלויות הקבועות, לגבי חצי חודש מרץ, זה אירוע אחד.

איציק דניאל: ויש את האירוע השני, וזה מה שעלה פה, חלק ניכר מהשיח היה לגביו, לגבי העתיד, איך המסגרות האלה הולכות לפעול בעידן הקורונה, האם הן ערוכות לעמוד בזה, וזה מה שאנחנו צריכים לקיים בשיח.

איציק דניאל: באמת השיח פה בוועדה היה מאוד מאוד מקיף ועלו פה הרבה הרבה סוגיות.

איציק דניאל: צריך לדון בהן יותר לפרטים, ולכן נשמח לשבת איתם אחד על אחד למשך זמן ארוך יותר, לשמוע כל נקודה ונקודה, ולראות איך נותנים לה מענה.

ינון אזולאי: עכשיו אנחנו נמצאים בתקופת קורונה, אנחנו שואלים אתכם בשביל לחזור לשגרה.

ינון אזולאי: אני לא מבין.

עאידה תומא סלימאן: לא, שנייה.

עאידה תומא סלימאן: מה לשבת איתם כדי להתכונן?

עאידה תומא סלימאן: סליחה, איציק, אני מתחילה לאבד סבלנות, באמת, אי-אפשר להמשיך ככה.

עאידה תומא סלימאן: קודם כול תענה לי איזה פתרונות, פיצוי, שיפוי, אתם מתכננים לעשות.

עאידה תומא סלימאן: למה גביתם את השאר של מרץ?

עאידה תומא סלימאן: לקחתם מהם.

עאידה תומא סלימאן: למה לא משלמים עבור פסח?

עאידה תומא סלימאן: תשובות קצרות מאוד ברורות.

עאידה תומא סלימאן: תגיד לי לא משלמים, אבל תגיד משהו.

עאידה תומא סלימאן: בעניין התכוננות לחזרה, את זה לא עושים מול האוצר בשלב הזה.

עאידה תומא סלימאן: קודם כול עושים את זה מול העבודה והרווחה ומול הבריאות ובאים אליכם עם הצרכים התקציביים.

עאידה תומא סלימאן: אז תענה לי, יש משהו שאתם מתכננים מבחינת פיצוי ושיפוי למעונות כדי שיחזיקו מעמד ליום החזרה או לא?

עאידה תומא סלימאן: כל כך ברור.

ינון אזולאי: זה לא פיצוי, זה מגיע להם בצדק.

ינון אזולאי: זה לא פיצוי, זאת הבעיה שלנו.

עאידה תומא סלימאן: אלו שאלות אחרות, נכון.

ינון אזולאי: פסח מגיע להם, הם לא עושים טובה לארגונים.

ינון אזולאי: זה מגיע להם בזכות ולא בחסד, את זה צריך להבין.

עאידה תומא סלימאן: תאמין לי שאני איתך, העליתי גם את השאלה הזו.

סונדוס סאלח: גם חג אל פסחא, זה לא רק.

איציק דניאל: ברשותכם, אתייחס לגבי חודש מרץ.

איציק דניאל: כרגע, וככה המערכת פועלת במשך שנים, התקצוב שהמדינה נותנת למעונות היום הוא לא ניתן למעונות היום, התקצוב ניתן להורים.

איציק דניאל: ההורים זכאים לסבסוד בגין מבחן הכנסה שלהם.

איציק דניאל: ברגע שקיבלנו החלטה, ושמעתם בעצמכם ולדעתם זה ראוי, ככל שאני מבין, שההורים לא צריכים לשלם עבור משך הזמן שהילד שלהם לא נמצא במעון, כנ"ל הסבסוד שניתן להורים, שוב אני מזכיר, לא ניתן לאותן מסגרות.

איציק דניאל: זה אירוע אחד לגבי למה התשלום עבור חודש מרץ הופסק.

איציק דניאל: כמו שציינו פה אצלכם, חלק גדול מהמערכת בכלל היא מערכת פרטית, אז השיח על הפיצוי או לא פיצוי רלוונטי אולי לשליש מהמערכת.

איציק דניאל: שליש חשוב, אנחנו כאמור בשיח איתם, אבל חשוב שתבינו למה עשינו את זה ולגבי הגנים הפרטיים זה בכלל לא רלוונטי.

עאידה תומא סלימאן: תשמע, איציק, לא מתקבל על הדעת שהמדינה מרימה ידיים משירותים חיוניים ומעבירה את זה להפרטה, ומכניסה ארגונים פרטיים לעשות את העבודה שהיא הייתה צריכה לעשות, ועכשיו אומרים לי: אבל הם ארגונים פרטיים.

עאידה תומא סלימאן: תהיה לכם האפשרות לבנות מעונות יום עד יום החזרה אחרי הקורונה ולספק את השירות הזה כמדינה?

עאידה תומא סלימאן: בואו, בבקשה, נשתוק, לא נבקש שום דבר.

ינון אזולאי: היום אין להם מענה.

קריאה: כל הכבוד לה.

קריאה: כל הכבוד.

אלכס קושניר: כבוד יושבת-הראש, אני חייב הצעת ייעול.

אלכס קושניר: סליחה, איציק.

אלכס קושניר: עם כל הכבוד לאיציק, אני חושב שעושים מאיתנו פה צחוק.

אלכס קושניר: עושים מהוועדה הזאת קרקס.

אלכס קושניר: לא יכול להיות שלנושא כזה חשוב מגיע לפה רכז, עם כל הכבוד לך, איציק, שהוא בסך הכול מבצע.

אלכס קושניר: מושיבים פה רכז ממשרד האוצר, מאגף התקציבים – איציק, אני לא בא לפגוע בך חס וחלילה, אבל הייתי מנכ"ל משרד ממשלתי ואני יודע איך המערכת בנויה.

אלכס קושניר: אני מבין שאתה מבצע ואולי מעלה הצעות, אבל מי שמקבל החלטות זה לפחות אמור להיות ברמה של סגן באגף התקציביים ולא רכז.

אלכס קושניר: ולכן אני חושב שלא נשמע פה שום תשובה קונקרטית וגם שום דבר לא ישתנה פה עד שיגיעו לפה אנשים רלוונטיים שיכולים לקבל את ההחלטות, ולא שליחים שרק באים להעביר את המסרים, ובמקרה הטוב לרשום את ההערות שלנו ואולי להעביר אותן הלאה.

אלכס קושניר: כל עוד זה לא ישתנה לא יזוז פה שום דבר.

אלכס קושניר: אז אני מעלה הצעת ייעול, גברתי יושבת-הראש, אולי נפסיק את הוועדה, נזמין את האנשים הרלוונטיים, נדרוש אותם לפי שמות, שיבואו וידברו כמו שצריך.

אלכס קושניר: כי איציק מדקלם את מה שאמרו לו לדקלם, ועם כל הכבוד לו, זה לא יקדם אותנו לשום פתרון.

עאידה תומא סלימאן: אלכס, בדיוק תכננתי - -

ינון אזולאי: את אומרת שהוא כיוון לדעת גדולים.

עאידה תומא סלימאן: - - קודם כול לתת בכל זאת לאיציק, כי הוא אמר שיש לו תשובות, ורציתי לתת לו את האפשרות הזו.

עאידה תומא סלימאן: ואמרתי שאני מתחילה לאבד סבלנות, כי ראיתי שאני לא מקבלת תשובות.

עאידה תומא סלימאן: אז אני נותנת הזדמנות אחרונה, איציק, אם יש לך מה לחדש לנו, אם יש לך איזושהי החלטה חדשה בעניין הנושאים שהעלינו גם בעניין מרץ, גם בעניין אפריל, גם בעניין ההוצאות הקבועות, יש משהו להציע או שנסיים את השיחה הזו ולא נבזה את עצמנו בהמשך.

איציק דניאל: כמו שאמרתם בעצמכם, אתם יכולים להזמין כל גורם רלוונטי ממשרד האוצר וזו סמכותכם, וכל מי שתזמינו יכול להגיע עם תשובות.

עאידה תומא סלימאן: תודה שאתה מאשר, אבל תן תשובות.

אלכס קושניר: הוא לא אשם.

איציק דניאל: ויו"ר הוועדה יודעת שגם הדרגים הבכירים מגיעים ויודעים לתת את התשובות שצריך.

איציק דניאל: אז זה באמת ברשותכם למה שצריך.

איציק דניאל: נדבר ספציפית לגבי סוגיית הפיצוי.

איציק דניאל: כבר עשינו שני צעדים מאוד משמעותיים שהקלו על המסגרות, גם בעלות הסמל וגם המסגרות המפוקחות.

איציק דניאל: אחד, זאת האפשרות להוציא לחל"ת בתנאים מקלים.

איציק דניאל: כתוצאה מזה, כולם יסכימו איתי, גם למעונות בעלי הסמל וגם לארגונים הפרטיים ירד נטל מאוד מאוד משמעותי, יותר מ-70% ממסגרת ההוצאות שלהם, כי חלקם הגדול הוציא את העובדים לחל"ת וזה חסך להם.

עאידה תומא סלימאן: איציק, אתה באמת חושב שלא ידעתי את זה?

איציק דניאל: אם אתם לא רוצים תשובות אין לי שום בעיה.

עאידה תומא סלימאן: אתה עכשיו מזלזל בנו, וזה לא מתקבל על הדעת.

עאידה תומא סלימאן: ידענו שיש להם את האפשרות לצאת לחל"ת, אל תמרח אותנו.

עאידה תומא סלימאן: שאלתי שאלה מאוד ספציפית, יש לך מה לחדש לנו?

עאידה תומא סלימאן: קיבלת מכתב ב-5 באפריל שהיו בו כמה דרישות, לא ענית להם, וגם אמיר מדינה לא ענה.

עאידה תומא סלימאן: אני מבינה שאין לכם שום דבר חדש, תגידו את זה, תחסכו מהזמן שלכם, תחסכו מהזמנים שלנו, נדע לכנס ועדה שיגיעו אליה אנשים שצריכים לתת את התשובות ויתנו את התשובות.

עאידה תומא סלימאן: אבל בוא לא נמרח את עצמנו יותר מדיי.

עאידה תומא סלימאן: יש תשובה?

עאידה תומא סלימאן: משהו חדש לתת?

איציק דניאל: אמשיך את מה שאמרתי מקודם, זה אחד.

איציק דניאל: ב'.

איציק דניאל: פטור מארנונה.

עאידה תומא סלימאן: לא, אתה לא תמשיך, אני מתנצלת.

ינון אזולאי: איזה פטור מארנונה?

ינון אזולאי: אין להם ארנונה בכלל.

ינון אזולאי: אולי טעית, אין להם ארנונה.

סונדוס סאלח: הם עסק פטור מארנונה.

קריאות: - - -

עאידה תומא סלימאן: בואו נסגור את העסק.

עאידה תומא סלימאן: אני מתנצלת, איציק, זה לא אישי, אבל התבקשת להעביר את מה שאנחנו כבר יודעים, ואני מודה לך.

עאידה תומא סלימאן: זה לא יכול להיות ככה.

עאידה תומא סלימאן: הגישה הזו של האוצר לא מתקבלת על הדעת, מה שיהיה.

עאידה תומא סלימאן: אני מכנסת ישיבה שיגיע אליה או המנכ"ל או סגנו, והם בעצמם ייתנו את התשובות, ושיגידו לנו שהם לא רוצים, ונראה אתכם פותחים מחדש את המשק, נראה אתכם חוזרים לשגרה בלי לטפל בענף הזה.

ינון אזולאי: המנכ"ל הגיע לוועדת הכספים, את יודעת למה?

ינון אזולאי: כי שם אפשר לסגור לו את הברז, את השיבר, בגלל זה הוא מגיע לוועדת הכספים, אבל פה הוא מזלזל.

ינון אזולאי: הם מזלזלים, לא משהו אחר.

ינון אזולאי: והמפתחות נמצאים אצל האוצר.

עאידה תומא סלימאן: כן.

עאידה תומא סלימאן: בסדר, יש תקנון לכנסת.

ינון אזולאי: ואני אומר לך שהם נמצאים אצל האוצר ולא אצל הרווחה.

ינון אזולאי: הרווחה סך הכול באים ורוצים את הטובה, כי זה פוגע בהם בסופו של דבר.

ינון אזולאי: האוצר מחזיק את הכול אצלו והם לא עושים שום דבר, שום צעד למען הילדים האלה, למען ההורים ולא למען המשפחות.

אלכס קושניר: גם לא למען המשק בסופו של דבר.

ינון אזולאי: בוודאי, כולם זה המשק, המשק לא יחזור בסופו של דבר.

עאידה תומא סלימאן: חברים, חברי הכנסת, אפילו לפי הגישה שלהם אין לי אשליות שעכשיו האוצר ישנה את כל המדיניות שלו.

עאידה תומא סלימאן: אבל אם הם באמת משתוקקים לחזור לשגרה, אם הם רוצים להחזיר ולהפעיל את המשק שיבינו דבר אחד, זה לא יקרה בלי סידור נאות לכל הילדים ולכל הפעוטות, ושהמשפחות יצאו לעבוד כאשר הם יודעים שיש סידור לילדים שלהם.

עאידה תומא סלימאן: וזה לא יהיה על גבי אותם ארגונים שמספקים את השירות שהמדינה הייתה צריכה לספק, זהו.

עאידה תומא סלימאן: הם צריכים להבין שאם זאת השפה שהם מבינים, המשק וטובת הכלכלה, אז נדבר את אותה שפה.

עאידה תומא סלימאן: אי-אפשר לחזור ולהפעיל את הכלכלה ואת המשק בלי למצוא פתרון לאנשים האלה ולמסגרות האלה.

ינון אזולאי: גם בחזרה לשגרה אין להם מענה.

ינון אזולאי: מה שהוא אומר לך, יש לי בחזרה לשגרה, שייתן מענה לחזרה לשגרה מה קורה עם אישה שמטפלת והיא חולת קורונה וכל המטפלות מסביב, 14 יום בידוד, הילדים בבידוד, מה הוא יגיד לך?

ינון אזולאי: שהוא לא משלם להם?

ינון אזולאי: אין לו תשובות.

ינון אזולאי: גם לזה אין להם תשובות.

עאידה תומא סלימאן: אבל חבר הכנסת אזולאי, חזרה לשגרה מחייבת דיון יותר מעמיק גם של משרד העבודה והרווחה שאחראי על הפיקוח על המסגרות האלה, וגם של משרד הבריאות, ואחרי שיקבעו את הכללים ואת הצרכים האוצר ייתן את דעתו.

עאידה תומא סלימאן: אבל לפני שעושים את הדיון הזה מה יש לאוצר להגיד.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו לא רגילים שבמדינה הזו פותחים את הכספת ואומרים בואו תיקחו מה שאתם צריכים, אבל לפחות שנדע מה הצרכים.

ינון אזולאי: הוא עשה טובה שהוציא אותם לחל"ת.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לפנות לאמיר מדינה מנהל אגף מעונות יום ומשפחתונים, אני רוצה לדעת איך אתם מתכוננים ליום שאחרי ולמה עד עכשיו לא ניתנו תשובות גם בעניין של תשלומים לארגונים שמפעילים את המקלטים.

עאידה תומא סלימאן: בבקשה, אמיר מדינה, שמעת את כל השאלות שעלו ואת הגנים.

אמיר מדינה: קודם כול צוהריים טובים, תודה על הזימון לוועדה החשובה הזאת, אהיה קצר ותכליתי.

אמיר מדינה: המענים בנושא תקציב, מי שאמון לתת התשובות – אחרי נחרצות הוועדה אולי תשמעו תשובות יותר קונקרטיות.

אמיר מדינה: המענה שאני יכול לתת בשלב הזה זה על שאלות שנשאלו.

אמיר מדינה: מה שרלוונטי בשלב הזה זה אחד, פעילות של ילדים בסיכון ימשיכו לקבל תעדוף כמו בשגרה.

אמיר מדינה: וככל שתגענה בקשות לשילוב של פעוטות בסיכון - - -

קריאה: לגבי ילדים בסיכון, מה זה אומר?

עאידה תומא סלימאן: לא, מי זה?

עאידה תומא סלימאן: מי נכנס לקו עכשיו?

אמיר מדינה: אמשיך, ברשותכם.

אמיר מדינה: השאלה החשובה שלא קיבלנו עליה עדיין תשובה, וזה גם מה שאיציק ניסה להגיד, אבל לא נתתם לו את הצ'אנס, חסר נתון הכי קריטי באסטרטגיית החזרה, והוא כמה פעוטות, כמה ילדים משרד הבריאות יאפשר בכניסה.

אמיר מדינה: זה נתון שעד לרגע זה עוד לא קיבלנו עליו מענה.

אמיר מדינה: אני יכול להגיד לכם שכשדנו מולם בנושא של פתיחה של מסגרות בתחילת התקופה, מסגרות בבתי חולים או פתיחה של כל השוק למסגרות עד שישה פעוטות לילדים של עובדים חיוניים, השיח תמיד דיבר על קבוצות קטנות.

אמיר מדינה: עלה השיח ודיברו על קבוצות של בין חמש ל-15 ילדים.

אמיר מדינה: יש לזה השפעה משמעותית על איך תיראה החזרה שלנו.

אמיר מדינה: אנחנו כמובן בשיח מול משרד האוצר ומול משרד הבריאות, אבל זה נתון קריטי שלא דיברו עליו עד עכשיו.

אמיר מדינה: הוא ישפיע מן הסתם על התעריף שייקבע לתקופה הזאת, ופה האוצר מסכים איתנו לחלוטין ואנחנו גם בשיח על זה.

עאידה תומא סלימאן: אמיר, אני מבינה מהדברים שלך שאת כל הדרישות שעלו שקשורות לתקופה הזו כדי לשמר את המסגרות האלה שמתם מאחורי הגב ואתם כבר מסתכלים קדימה.

ינון אזולאי: הוא אומר שהרווחה בעד הדרישות האלה, האוצר לא מאשר.

ינון אזולאי: מעונות היום אומרים שהרווחה איתנו, האוצר לא מאשר לנו את זה, זה גם מה שמובן מהמעונות.

ינון אזולאי: אם לא, שיגיד לנו.

אמיר מדינה: ברשותכם, אני מציע שפחות אייצג את הארגונים, הם הציגו את עצמם נאמנה.

עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת ממך לייצג את העמדה של המשרד שלך, שעלול להגיע למצב שלחצי מהילדים לא יהיו פעוטונים בעוד חודש.

אמיר מדינה: העמדה של המשרד היא בדיוק כמו שאמרתי, אנחנו רואים את המצוקה של מעונות היום וצריך למצוא פתרון.

אמיר מדינה: האוצר צריך למצוא פתרון, והוא ימצא פתרון, הוא עובד על הפתרון, פשוט לא נתתם לו להשלים את דבריו.

אמיר מדינה: מציאת פתרון גם לו, כמו שאמר חבר הכנסת אזולאי, זה לא חובות.

עאידה תומא סלימאן: אז עכשיו זה אנחנו שמעכבים את הפתרון.

סונדוס סאלח: אנחנו אשמים.

אמיר מדינה: אלו נזקים שנגרמו להם כתוצאה מההשבתה, כתוצאה מהקורונה, הפתרונות האלו יבואו.

אמיר מדינה: אני רוצה להסתכל קדימה, זה לא סגירת הדפיציט שהיה, אלא צריך להסתכל קדימה על גודל הקבוצות ומה יהיה בעתיד.

אמיר מדינה: אם בעתיד אנחנו מדברים על קבוצות שלא תעלינה על שישה-שבעה-שמונה-תשעה ילדים, לדבר הזה יש משמעויות כלכליות אדירות, ומישהו יצטרך להכניס את היד לכיס.

אמיר מדינה: יש פה משולש, יש פה הורים, יש פה את האוצר ויש פה ארגונים.

אמיר מדינה: זה משחק סכום אפס, מישהו יצטרך להכניס את היד לכיס ולהוציא את הכסף.

ינון אזולאי: על זה אנחנו מדברים, אנחנו אומרים שהארגונים לא אמורים להכניס את היד לכיס.

ינון אזולאי: הרי האוצר אמור – אם יסגרו על חמישה-ושישה-ושבעה ילדים - - -

עאידה תומא סלימאן: גם ההורים לא.

ינון אזולאי: ודאי שלא ההורים, ודאי, אנחנו מדברים על המשרדים הממשלתיים.

ינון אזולאי: הרי אם אנחנו מדברים על כיתות של חמישה-שישה ילדים אתה צריך להביא עוד צוות, אתה צריך קודם כול למצוא גם פתרון לאלה שלא מגיעים.

ינון אזולאי: מה אתה עושה עם אלה שלא מגיעים?

ינון אזולאי: אז תגיד לי רק עובדים חיוניים?

ינון אזולאי: ומה קורה עם הילדים האחרים?

ינון אזולאי: מה תעשה איתם?

ינון אזולאי: אז ההורים העצמאיים לא יבואו?

עאידה תומא סלימאן: ומה עם ילדי הרווחה?

ינון אזולאי: אז זאת שרשרת, לכן ביקשנו מהאוצר.

ינון אזולאי: אם הוא היה נותן לנו עכשיו פתרון, את האוויר הזה על חצי מרץ, על פסח, היינו יכולים להמשיך ולשמוע מה קורה ביום שאחרי, ביום שחוזרים לשגרה מה יקרה.

ינון אזולאי: ואז היינו שואלים את השאלות הבאות על התוספת של 10% למטפלות שנמצאות, היינו שואלים אותו את כל זה, וזאת הבעיה שלנו ולשם אנחנו רוצים להגיע.

ינון אזולאי: ואיציק לא מביא אותנו לשם.

ינון אזולאי: איציק רוצה לרוץ קדימה כדי שלא נשמע אותו.

עאידה תומא סלימאן: אני מרגישה שאין טעם באמת להמשיך את הדיון.

ינון אזולאי: הפתרון להביא את מנכ"ל האוצר, ואם את רוצה מישהו מהרווחה זה אלישע שהוא ראש זרוע העבודה.

ינון אזולאי: הוא צריך פעם אחת להגיד מה הוא באמת אומר, ולהגיד את זה גם לארגונים וגם להורים, שיסתכל להם בעיניים ויגיד להם, ויגיד לנו פה בוועדה.

ינון אזולאי: כל פעם בכל הדיונים שהייתי גם בעבר הוא תמיד יודע לברוח.

ינון אזולאי: שיבוא אלישע לאמיר מדינה, שאני מכבד אותו, והוא עושה עבודה טובה, והכול בסדר, אבל שיבוא ראש זרוע העבודה איציק אלישע, עם כל הכבוד, שייתן פה את התשובות ביחד עם מנכ"ל האוצר או הסגן שלו.

ינון אזולאי: אלו האנשים שצריכים להגיע לפה ולא אחרים.

קריאה: אני מתנצל שאני מתפרץ, אבל אני אומר לכם פה בצורה ברורה, מנהל האגף שהוא יד ביד ביחד עם הארגונים מבין את הצורך ואת הבעיה, הבעיה היא מול האוצר.

קריאות: - - -

עאידה תומא סלימאן: בסדר, תודה על התרגום.

עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת מכם, אני ממש בקצה העצבים שלי, תסגרו את המיקרופונים או שאנחנו מסיימים את שיחת ה-zoom עכשיו, זה לא יכול להיות ככה.

עאידה תומא סלימאן: אמיר, אני מבקשת.

אמיר מדינה: בבקשה, אני איתך.

אמיר מדינה: אפשר להמשיך?

עאידה תומא סלימאן: אני מבינה שאתם כבר מתכוננים לפתיחה המחודשת, ואתה אומר שהאוצר צריך לתת תשובות על זה.

עאידה תומא סלימאן: יש לך משהו נוסף שאתה רוצה להגיד לי?

אמיר מדינה: דיברנו על תעריף מיוחד שייתן מענה לקבוצות הקטנות, שזאת סוגיה קדימה ולא אחורה.

אמיר מדינה: זאת סוגיה מאוד מאוד חשובה, אנחנו בשיח בנושא הזה עם האוצר.

אמיר מדינה: דיברנו על פעוטות בסיכון, שניתן מענה.

אמיר מדינה: ודיברנו על נקודה שלישית, על זה שלנו מול משרד הבריאות, נצטרך התראה מספקת של לפחות בין שלושה לחמישה ימים כדי שנוכל להכין את המערכת לכיתה גם של קבוצות קטנות.

עאידה תומא סלימאן: אני ממש לא מבינה, אתם לא יושבים ביחד עם משרד הבריאות ודנים בהכנות לחזרה?

עאידה תומא סלימאן: אתם רק מבקשים שיעשו לכם התראה?

אמיר מדינה: אנחנו יושבים.

אמיר מדינה: ואני מציין שגם יירשם בפרוטוקול שנידרש לפרק זמן של בין שלושה לחמישה ימים כדי להיערך.

עאידה תומא סלימאן: אני מודה לכולכם.

עאידה תומא סלימאן: אני מסכמת, ואף אחד לא מתפרץ לדיון.

עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת לסגור את כל המיקרופונים.

עאידה תומא סלימאן: לצערי הרב, אנחנו בדיוק רואים את השתקפות המדיניות הכללית בטיפול במשבר הזה איך שהממשלה מטפלת, והרבה פעמים מרגישים שיד ימין לא יודעת מה יד שמאל עושה.

עאידה תומא סלימאן: וגם אנחנו בדרך רואים שהרבה קבוצות נופלות בין הכיסאות, ועכשיו זה לא עניין רק להגן על האינטרסים של בעלי מעונות היום אלא להגן גם על האינטרסים של הילדים שלנו והתינוקות שלנו שאמורים לחזור למסגרות האלה.

עאידה תומא סלימאן: ואנחנו רוצים שישמרו על סטנדרטים מסוימים.

עאידה תומא סלימאן: והחישובים הכלכליים, אם המדינה לא תיקח על עצמה את האחריות כדי לעזור לארגונים האלה לעבור את התקופה הזו, אני בטוחה, ואמרתי את זה מאה אלף פעמים, מדיניות ההפרטה הזו והרמת היד של המדינה תגרום לשיקולים כלכליים שיכריעו בסופו של דבר ואולי יגרמו להורדת הסטנדרטים של המסגרות האלה.

עאידה תומא סלימאן: לצערי הרב, אני רושמת בפנינו את העובדה שהאוצר מתעלם מהבעיה הרצינית הזו.

עאידה תומא סלימאן: ואם האוצר ואם הממשלה ואם המדינה כולה רוצה לחזור לשגרה צריכים להבין אחת ולתמיד שאי-אפשר לחזור לשגרה בלי למצוא פתרון לכל הבעיות שעלו פה.

עאידה תומא סלימאן: וזה אומר לשבת ולדבר ולנסות למצוא פתרונות, אבל גם להכניס את היד עמוק לתוך הכיס.

עאידה תומא סלימאן: לא לתוך הכיס של ההורים ולא לתוך הכיס של הארגונים, אלא לתוך הכספת של האוצר, של תקציב המדינה, ולקבל החלטות איך לעזור.

עאידה תומא סלימאן: אני אבקש דיון חוזר עם המנכ"ל או עם הסגן שלו או עם האחראי על אגף התקציבים באוצר, שיבואו ויתנו תשובות ברורות.

עאידה תומא סלימאן: אני גם קוראת מפה, ואני מציעה לאמיר, אבל בעיקר אני מציעה לשר העבודה והרווחה, לכנס מייד שולחן עגול של כל הגורמים, כולל נציגים מהארגונים שמפעילים את מעונות היום ואת הגנים, לדיון דחוף של איך מתכוננים לחזרה לשגרה; מה ההיערכות שחייבים לעשות, כולל הדרכות לצוות; כולל התקינה שצריך לגבות; כולל גם את הקריטריונים של מי מהתינוקות חוזר ומתי; ותעדוף שזה לא יהיה בידיים הבלעדיות של הגננת או של המפעיל של המסגרת.

עאידה תומא סלימאן: אם ויצו ונעמ"ת כבר הכינו איזושהי תוכנית שתהיה בדיון הזה, ואני אפנה לשר לבקש שזה ייעשה כמה שיותר מהר בשיתוף פעולה עם משרד הבריאות, ולאחר מכן עם פניות מאוד ברורות לאוצר מה צריך כדי להיערך בהתאם.

עאידה תומא סלימאן: לצערי הרב, ניסינו בכוח להוציא תשובות, לא קיבלנו תשובות.

עאידה תומא סלימאן: זה שערורייתי מה שקרה בדיון הזה.

עאידה תומא סלימאן: לא מתקבל על הדעת שאנחנו כבית מחוקקים, כוועדה שאמורה לבקר ולעשות את הביקורת על עבודת הממשלה, נציגי הממשלה באים בלי תשובות ברורות, בלי יחס מתאים לוועדה הזו.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו לא נקבל את זה, לא נעבור בשקט על זה, ויצטרכו לתת תשובות לוועדה.

עאידה תומא סלימאן: תודה.

עאידה תומא סלימאן: הישיבה נעולה.