הוועדה המיוחדת לענייני רווחה ועבודה, כנסת 23, פרוטוקול מספר 6, 2020-04-06 10:00

עאידה תומא סלימאן: בוקר טוב לכולם.

עאידה תומא סלימאן: אני פותחת את הישיבה של הוועדה המיוחדת לענייני רווחה ועבודה.

עאידה תומא סלימאן: היום נתמקד בנושא אלימות במשפחה בעת משבר הקורונה.

עאידה תומא סלימאן: היום ה-6 באפריל 2020, אני רוצה לפתוח בכמה הערות כלליות על נושאים שעלו בדיונים הקודמים שלנו בשבוע שעבר.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו עוקבים אחרי ההחלטות וההמלצות של הוועדה למשרדים השונים ובקשר די הדוק גם עם משרד האוצר.

עאידה תומא סלימאן: אתמול הייתה לי שיחה ארוכה עם השר אופיר אקוניס, השר לענייני עבודה ורווחה, דיברנו על כל הנושא של החרגת עו"סים ועו"סיות מתקנות החירום, כך שיוכלו לחזור לתפקד.

עאידה תומא סלימאן: הדגשתי את המצוקה החברתית הקשה שהציבור עומד מולה כמעט חסר אונים, בנוסף לפחדים מנושא התחלואה וההידבקות מהקורונה, ועל הצורך שהעובדים הסוציאליים ימלאו את תפקידם ואפילו לתגבר את הכוחות של העובדים הסוציאליים, בדיוק כמו שקורה במאבק הבריאותי בבתי חולים ולגבי הצוותים הרפואיים הנאבקים בקורונה.

עאידה תומא סלימאן: השר הדגיש שהוא רואה את אותו צורך של העובדים הסוציאליים להיות בשטח, הוא ראה את החשיבות להחזיר אותם לפעול, כנראה הממשלה דנה בנושא הזה.

עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מקווה שלאחר חופשת פסח יוכלו העובדים הסוציאליים לחזור לתפקד, לענות לציבור על הצרכים שלו, לטפל בהשלכות של הקורונה מבחינה חברתית וגם בבעיות שהתקיימו לפני.

עאידה תומא סלימאן: אני העליתי גם את נושא מיגון העובדים הסוציאליים ומיגון המטפלות בקשישים.

עאידה תומא סלימאן: לגבי המטפלות בקשישים הייתה תשובה ממנכ"ל הביטוח הלאומי שכבר ביום חמישי הוציא הוראה שיתחילו החברות למגן את המטפלות עם כל מה שנדרש – ציוד, מסכות, אלכוג'ל וכו'.

עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מקווה שביומיים הקרובים, גם היום וגם מחר, נראה שינוי מהותי בנושא הזה כך שהמטפלות יוכלו להמשיך לטפל בקבוצות הגיל שנמצאות בסכנה גבוהה אבל גם כן לא יסכנו את עצמן ואת הקשישים שהן מטפלות בהם.

עאידה תומא סלימאן: המיגון לעובדים הסוציאליים - הבנתי מהשר שיש תקציב שהוקדש למטרה זו ויתחילו גם כן להזרים את המיגון לעובדים הסוציאליים כדי שיוכלו להמשיך לתפקד.

עאידה תומא סלימאן: ההנגשה השפתית להודעות משרד העבודה והרווחה – אנחנו הדגשנו מאוד את הצורך בתרגומים והוצאת ההוראות בשפות שונות, כך שהציבור יוכל לדעת מבחינת משרד הבריאות אבל כנראה לא שמנו לב למה שקורה מבחינת הוראות האוצר והוראות משרד העבודה והרווחה.

עאידה תומא סלימאן: היו הרבה תלונות בתקופה האחרונה שההוראות יוצאות בשפה הערבית או בשפה הרוסית באיחור רב.

עאידה תומא סלימאן: דיברתי עם השר והוא הבטיח לתקן את המצב, אנחנו נעקוב ונראה אם יהיה תיקון.

עאידה תומא סלימאן: עכשיו לנושא שלנו, שהוא נושא אלימות במשפחה בצל הקורונה.

עאידה תומא סלימאן: לצערנו הרב, זה אחד הנושאים שלא מוחרג בזמן קורונה ולא מושהה בזמן קורונה, אלא להפך.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו רואים שהתחום הזה של אלימות, אלימות במשפחה, עלול להתפתח ולקבל ממדים אפילו יותר רחבים בגלל הסגר בתוך הבתים, בגלל הצפיפות, בגלל רגשות החרדה והפחד שעוברים על הציבור באופן כללי.

עאידה תומא סלימאן: אבל בנוסף לכך, לצערנו הרב בדרך כלל לגבי אישה או ילד שעובר אלימות בתוך המשפחה, הרבה פעמים הפתרון להרחיק אותו מביתו כי הבית הוא מקור האלימות במקרה הזה.

עאידה תומא סלימאן: בעידן הקורונה המשפחה כולה נמצאת בתוך הבית, כולל הקורבן של האלימות וכולל מבצע האלימות או האדם האלים.

עאידה תומא סלימאן: כולם נמצאים בתוך הבית והרבה פעמים אי אפשר לברוח מהסיטואציה הזאת.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו רוצים ורוצות מצד אחד גם לנסות לבדוק מה קורה בנושא הזה, עד כמה יש הסלמה ומה אנחנו צופים, ולהבין גם ממשרדי הממשלה איך מתכוננים לטפל בבעיה הזאת, האם יש עכשיו תוכניות שמתפתחות ומה הצרכים הקיימים בשטח.

עאידה תומא סלימאן: מרכז המחקר והמידע בכנסת סקר את התופעה לוועדת האלימות והפשיעה באוכלוסייה הערבית, ועדה מיוחדת לבקשתו של חבר הכנסת מנסור עבאס.

עאידה תומא סלימאן: אולי כדאי לשמוע בשתי דקות האם יש מגמות שאתם כבר רואים אותן.

עאידה תומא סלימאן: אורלי, בבקשה.

אורלי אלמגור לוטן: קודם כול, פרסמנו את זה בשבוע שעבר והכל כאן דינמי כך שצריך לקחת את הנתונים בהתייחס ליום שפרסמנו את המסמך.

אורלי אלמגור לוטן: כל מה שאני אגיד נוגע כמובן למה שהיה בשבוע שעבר.

אורלי אלמגור לוטן: אין לנו נתוני משטרה.

אורלי אלמגור לוטן: לדעתי, גם בדיון הקודם שהיה בשבוע שעבר נציג המשטרה שדיבר על זה לא נתן נתונים במהלך הדיון.

אורלי אלמגור לוטן: מבחינת הנתונים של משרד הרווחה, מה שראו וגם דובר, מנתוני הפניות אל מוקד 118 רואים עלייה בדיווחים על אלימות כלפי ילדים ונוער, עלייה שבאחוזים היא מאוד משמעותית.

אורלי אלמגור לוטן: אם בחודש רגיל מדברים על 10 דיווחים על אלימות כלפי ילדים ונוער, במרץ ראו 76 דיווחים.

אורלי אלמגור לוטן: לעומת זאת, רואים ירידה בדיווחים על אלימות בין-זוגית, מ-200 דיווחים בחודש ממוצע ל-70 דיווחים שהתקבלו במרץ, והירידה היותר דרמטית היא בדיווחים על אלימות כלפי קשישים.

אורלי אלמגור לוטן: אם בחודש ממוצע רואים 138 דיווחים, במרץ היו רק 3 דיווחים על אלימות כלפי קשישים.

אורלי אלמגור לוטן: כל ההסתכלות כאן על נתונים - צריך מאוד לשים לב – אנחנו מסתכלים הרבה פעמים על נתונים כדי לראות איזה מגמות אנחנו לומדים מהנתונים שאנחנו רואים.

אורלי אלמגור לוטן: אני חושבת שכאן הנתונים, בעיקר על האלימות הבין-זוגית והעל האלימות כלפי קשישים, אפשר דווקא יותר ללמוד מהם מה אנחנו לא רואים, זאת אומרת מה מוסתר כאן בעצם, שזה קצת חוזר למה שהיושבת-ראש אמרה.

אורלי אלמגור לוטן: יש כאן בעצם כנראה יותר אלימות סמויה כרגע.

אורלי אלמגור לוטן: לא סביר להניח שיש ירידה באלימות במשפחה.

אורלי אלמגור לוטן: מדברים על זה גם בארץ, מדברים על זה גם בעולם.

אורלי אלמגור לוטן: ארגון הבריאות העולמי - בדף של ההתמודדות עם קורונה יש שם ממש דף שמתייחס לנושא אלימות במשפחה בתקופת הקורונה, זאת אומרת זה משהו שהוא מדובר אבל הוא הרבה יותר נסתר כרגע.

אורלי אלמגור לוטן: אני חושבת שהדבר הסמוי הזה, זה מה שרואים בנתונים.

אורלי אלמגור לוטן: היו כמה דברים שעלו - שהיו עוד במהלך תהליכי מציאת פתרון בשבוע שעבר – אחד הוא הדגשה של מוקד 118 כדי שאפשר יהיה לפנות אליהם בכתב, בעצם לעשות פניות סמויות, בשבוע שעבר אמרו שמקווים שזה יהיה כבר השבוע.

אורלי אלמגור לוטן: גם המקלטים, נכון לשבוע שעבר, היו עדיין באיזשהו תהליך של מציאת פתרון של מקלט לנשים מבודדות וילדים.

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה.

עאידה תומא סלימאן: נכון, אני גם לפני יותר משבועיים פניתי כבר למשרד, ממש בתחילת המשבר, וביקשתי שיכינו את המקלטים.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו תכף נפנה לנציגת משרד העבודה והרווחה כדי להבין איך מתכוננים.

עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת מכולם, חוץ ממי שיש לו זכות דיבור, להשתיק את המיקרופונים – הרעשים מגיעים אלינו ומקשים על הדיון.

עאידה תומא סלימאן: בהתייחס לדברים שעלו מהמסמך של הממ"מ, בדרך כלל נשים שעוברות אלימות בזמני משבר כלליים ציבוריים, יש להן הרגשה שהן צריכות לדחוק את הצרכים שלהן הצידה ולא להתלונן בשעת משבר כזו, במיוחד אם זה יביא למצב של יציאה מהבית, כאשר הסכנה הכללית מהקורונה נמצאת מחוץ לבית, והרבה נשים שותקות.

עאידה תומא סלימאן: זה לא במקרה שיש עלייה בדיווחים בעניין אלימות נגד ילדים.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שהרבה מהתלונות מתחילות בלהתלונן על אלימות נגד ילדים ואם חוקרים את זה יותר עמוק, מתברר שגם יש אלימות נגד נשים.

עאידה תומא סלימאן: אבל גם העניין של אלימות נגד ילדים צריך לתת לנו להרגיש לא בנוח ולהבין מה בדיוק נעשה בנושא הזה.

עאידה תומא סלימאן: נציגת משרד העבודה והרווחה, איריס פלורנטין, אני מבקשת לדעת איך אתם התכוננתם לתקופה הזאת של הקורונה, האם למשרד יש חידושים בנושא הזה, מה בדיוק מציעים גם לארגונים שמטפלים בנושא אבל גם לעובדים הסוציאליים.

עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שהעובדים הסוציאליים עובדים במתכונת מאוד דלה בגלל תקנות החירום ואי החרגתם.

עאידה תומא סלימאן: האם יש לכם סטטיסטיקה ברורה בעניין האלימות בתקופה הזאת?

עאידה תומא סלימאן: בבקשה, גברתי.

איריס פלורנטין: בוקר טוב, חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן וכל הנוכחים.

איריס פלורנטין: אני אתחיל במה שאנחנו עושים עכשיו.

איריס פלורנטין: אני רוצה להתחיל ולומר שהעובדים הסוציאליים בתחום האלימות במשפחה באשר הם בכל השירותים עובדים.

איריס פלורנטין: כבר מ-day 1 כשהתחיל התהליך, כשיצא המשק לשעת חירום, אנחנו הגדרנו את כל היחידות שמטפלות באלימות – כמו גם יחידות אחרות – כיחידות שעובדים בהן במאה אחוז, הן לא קוצצו והן לא הפסיקו לעבוד.

עאידה תומא סלימאן: הם עובדים מהבית?

איריס פלורנטין: הם עובדים בכמה רמות – או מהבית או ביחידות עצמן מרחוק.

איריס פלורנטין: ניתן גם להגיע ליחידות אם צריך ולעבוד בהתאם להנחיות משרד הבריאות.

איריס פלורנטין: אנחנו הוצאנו הנחיות מאוד מפורשות לכל היחידות המטפלות איך אפשר לעבוד ואנחנו דואגים שהדברים הללו יקרו.

איריס פלורנטין: בנוסף, אנחנו עושים מעקב כל הזמן כדי לראות שבאמת יכולים לעשות את העבודה ועונים על הצרכים בכל נקודת זמן.

איריס פלורנטין: אנחנו גם פרסמנו תוכנית של כלים דיגיטליים לעבודה מרחוק.

איריס פלורנטין: שני כלים שאנחנו הולכים להפעיל בתקופה הקרובה – כלי אחד הוא להעביר שאלון שהנשים או הגברים בביתם יוכלו לענות עליו ונוכל להבין באמצעות טכנולוגיה ייחודית האם הם באמת במצוקה מכיוון שמדובר במצב שקשה להם מאוד לדבר ולפנות, וגם חדרי צ'אט מאובטחים, לעומת הזום שדרכו אנחנו מדברים עכשיו שהוא לא מאובטח.

איריס פלורנטין: אנחנו עכשיו מפתחים את שני הכלים הללו.

עאידה תומא סלימאן: השאלון הזה, איך יופץ?

עאידה תומא סלימאן: למי יופץ?

עאידה תומא סלימאן: מתי יהיה מוכן בכלל?

איריס פלורנטין: הטכנולוגיה הזאת מוכנה.

איריס פלורנטין: אנחנו נמצאים בפיילוט שמתחיל ממש היום עם נפגעות תקיפה מינית לבדוק את היכולת להשתמש בזה.

איריס פלורנטין: זהו שאלון שמעביר שאלה או כמה שאלות לאישה – בעיקר לנשים בשלב זה שאנחנו מכירים כי יש כרגע את עניין החיסיון – אנחנו מהבוקר בודקים את ההיתכנות שלו ואז נוכל לצאת איתו לדרך.

עאידה תומא סלימאן: ואז זה יופץ לכלל הנשים במדינת ישראל?

איריס פלורנטין: לכלל הנשים בתחום האלימות במשפחה.

עאידה תומא סלימאן: מה זאת אומרת בתחום האלימות?

עאידה תומא סלימאן: כלומר, המוכרות?

איריס פלורנטין: בשלב ראשון אנחנו נפיץ את זה לנשים המוכרות מכיוון שיש כאן עניין של חיסיון.

איריס פלורנטין: כל אישה מוכרת, אני יכולה לתת לה מענה באמצעות השאלון הזה.

איריס פלורנטין: הניסיון להגיע כרגע לנשים שלא מוכרות הוא באמצעות קו 118 שממש נפתח בימים אלה בקריאה השקטה, שמאפשר סמס.

עאידה תומא סלימאן: אמרת שאתם מנגישים את הטיפול מרחוק.

עאידה תומא סלימאן: יש אוכלוסיות שקשה להן ואין להן גישה לכל מיני אמצעים טכנולוגיים – כמו חרדים, מבוגרים, נשים בדואיות בדרום – וחוץ מזה, אנחנו יודעים שכאשר האישה או הילד נמצאים עם מקור האלימות בתוך הבית, איך עוברים את הטיפולים האלה?

איריס פלורנטין: כרגע בשלב הזה אנחנו גם מנגישים באמצעות טלפון ושיחה מרחוק.

איריס פלורנטין: ההנחיה לעובדים שלנו היא להרים טלפון או באינטרנט לכל אחד מהאנשים לפי היכולת.

איריס פלורנטין: אנחנו עושים את הכול כדי להנגיש את זה לכל האוכלוסייה.

איריס פלורנטין: ההנחיה היא מאוד ברורה להרים טלפונים לכולם.

עאידה תומא סלימאן: יש לך עוד מה להוסיף?

איריס פלורנטין: אני רוצה לומר שלצד המחלקות לשירותים חברתיים, יחידות האלימות כולן עובדות, כמובן המקלטים לנשים מוכות כולם עובדים.

איריס פלורנטין: כל השירותים בקהילה, כולל לנשים ולילדים בסיכון, הכול עובד.

איריס פלורנטין: ההנחיה היא להמשיך לתת שירות ואנחנו עוקבים כל הזמן באמצעות מערכת ממוחשבת על היעדרות של עובדים מהעבודה.

איריס פלורנטין: לא צריכה להיות היעדרות של אנשים מהעבודה בשלב הזה.

עאידה תומא סלימאן: איריס, אבל אלה עובדי רשויות מקומיות של הלשכות?

עאידה תומא סלימאן: כי מה שנאמר לי, אחת הבעיות העיקריות זה שהרשויות המקומיות לא החריגו את העובדים הסוציאליים, הן הוציאו אותם.

איריס פלורנטין: זה לא אותם עובדים.

איריס פלורנטין: ה-30% של העובדים הסוציאליים זה עובדים סוציאליים בתקן.

איריס פלורנטין: העובדים הסוציאליים במרכזי אלימות במשפחה, רובם לא עובדים סוציאליים בתקן וזה תקציב שהמשיך לעבוד והוחרג במסגרת הצו לשעת חירום.

איריס פלורנטין: כולם עובדים, זה לא נכנס ב-30% של הרשויות – מובהר בכל המסמכים.

עאידה תומא סלימאן: אוקיי.

איריס פלורנטין: אני כן רוצה להוסיף ולומר שאנחנו מפעילים את הוועדה הבין-משרדית, אנחנו נפגשים בפגישת זום פעם בשבוע 22 נציגי כל הממשלה ואנחנו עוקבים גם אחרי הנתונים.

איריס פלורנטין: נכון שאנחנו לא יכולים כרגע להצביע על עלייה בנתונים מכיוון שכרגע זו אלימות שנמצאת בתוך הבתים, היא עוד לא פרצה.

איריס פלורנטין: אנחנו מנסים לראות איך נוכל לקבל את הנתונים אבל אנחנו כל שבוע נפגשים כדי לשכלל את המערכות, לשכלל את שיתופי הפעולה.

איריס פלורנטין: יש לנו טבלה מלאה של כל שיתופי הפעולה והעבודה המשותפת שאנחנו עושים עם המשרדים.

איריס פלורנטין: כל שבוע דברים מתוקנים ומתקדמים קדימה.

עאידה תומא סלימאן: תודה.

עאידה תומא סלימאן: היו מקרים שדובר בהם על שחרור צעירות פוסט טראומתיות עם הפרעות אכילה ממוסדות כדי לפנות את המוסדות האלה.

עאידה תומא סלימאן: מה ידוע לך על הנושא הזה?

איריס פלורנטין: אנחנו לא מפעילים מסגרות כאלה במשרד.

איריס פלורנטין: אני יכולה להגיד לגבי מסגרות המשרד – אף אדם, מטופל, אישה, ילד, לא שוחרר מהמערכות שלנו.

איריס פלורנטין: ההנחיה היא להמשיך לקלוט ואנחנו נותנים להם את כל האמצעים לקלוט.

עאידה תומא סלימאן: תודה.

עאידה תומא סלימאן: תישארי איתנו בבקשה כי יש הרבה ארגונים והרבה גורמים שבטח יעלו שאלות, נצטרך לשמוע מהמשרד תגובה עליהן.

עאידה תומא סלימאן: תודה לך.

עאידה תומא סלימאן: איתנו המשרד לביטחון פנים, מר אליעזר רוזנבאום.

עאידה תומא סלימאן: שלום.

אליעזר רוזנבאום: בוקר טוב.

עאידה תומא סלימאן: בוקר טוב.

עאידה תומא סלימאן: בדיוק קראתי הודעה שהמשטרה הודיעה שיש עלייה חדה בכמות עבירות המין במשפחה שנחקרו בחודש שעבר.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו יודעים טוב מאוד שבמקרים של אלימות במשפחה במצבי חירום כאלה, יכול להיות שפונים, יכול להיות שלא פונים אבל אני יודעת שהיו מקרים של פנייה ובגלל עומס המשטרה לא הצליחה לחקור עד הסוף.

עאידה תומא סלימאן: נרצה לשמוע ממך איך אתם מתכוננים בתקופה הזאת בנושא אלימות במשפחה.

עאידה תומא סלימאן: האם אתם מפעילים אמצעים מיוחדים?

עאידה תומא סלימאן: האם יש לכם סטטיסטיקה שאנחנו צריכות להיות מודעות לה – אם זה עלייה, אם זה התפתחויות שאתם חושבים שכדאי לדון בהן?

עאידה תומא סלימאן: בבקשה.

אליעזר רוזנבאום: בוקר טוב.

אליעזר רוזנבאום: נמצאת איתי גם איילת ממדור נפגעי עבירה, אני מבקש לאפשר לה גם להתייחס ולהציג את הפעולות הפרטניות שהמשטרה נוקטת בהן.

אליעזר רוזנבאום: הנושא של אלימות במשפחה – את מכירה גם בכנסת הקודמת כשעמדת בראש הוועדה – הוא בסדר עדיפות גבוה מאוד במשרד, אצל השר, וכמובן ביחידות הרלוונטיות במשרד וגם בגופים שלנו.

אליעזר רוזנבאום: לגבי הפעולות שננקטו, ואותן אנחנו מקדמים.

אליעזר רוזנבאום: מבחינת הנתונים – לפחות מה שאנחנו מבינים – בנושא של אלימות במשפחה אנחנו מזהים עלייה של בין 4% ל-15% בהיקף התלונות.

אליעזר רוזנבאום: איילת אני מניח תתייחס גם לזה וגם לאפשרות שבמשטרה ניתן להגיש תלונות מרחוק באמצעות טפסים מקוונים.

אליעזר רוזנבאום: הנושא הזה כבר מבוצע.

אליעזר רוזנבאום: בכלל, מערכת המוקדים של המשטרה שודרגה והוכנסה מערכת מוקדים חדשה.

אליעזר רוזנבאום: לגבי הנושא של מוקדים נוספים שביקשת, אכן, בנושא של עבירות מין יש בהחלט עלייה.

אליעזר רוזנבאום: מה-1 בפברואר עד ה-22 במרץ אנחנו מדברים על עלייה של 32% - בעבירות נגד אדם יש עלייה, בעבירות נגד גוף.

עאידה תומא סלימאן: עלייה באיזה סוג של עבירות?

אליעזר רוזנבאום: אמרתי.

אליעזר רוזנבאום: יש עבירות מין, עבירות נגד אדם ועבירות נגד גוף.

אליעזר רוזנבאום: לגבי אלימות במשפחה, ההערכה שלנו היא בין 4% ל-15%.

אליעזר רוזנבאום: אנחנו כמובן מודעים לכך ונוקטים את הפעולות.

עאידה תומא סלימאן: 15% עלייה בתלונות על עבירות מין או באופן כללי?

עאידה תומא סלימאן: יש לכם סטטיסטיקה יותר ספציפית לכל תחום?

אליעזר רוזנבאום: אלימות במשפחה, אני מדבר, אבל אני מציע שניתן לאיילת לדבר באופן יותר פרטני על נתוני המשטרה.

עאידה תומא סלימאן: אוקיי.

אליעזר רוזנבאום: אנחנו ברמת המשרד עושים כמה פעולות.

אליעזר רוזנבאום: דרך אגב, עשינו השוואה בין-לאומית, לקחנו את צרפת, שם יש עלייה של 30% באירועי אלימות במשפחה, גם ברמה הבין-לאומית משבר הקורונה פוקד אותם וגם שם ניתחנו את הנתונים ואת הפעולות שהם נוקטים.

פנינה תמנו: זאת חברת הכנסת פנינה תמנו שטה.

פנינה תמנו: אם אתה מזכיר כבר את צרפת והצעדים שנקטה מרלן שיפה, השרה לשוויון מגדרי, שם נקטו בכמה וכמה צעדים שנשים יוכלו גם להתפנות למלונות בתקופה הזאת, ומעבר לכך, שגם בבתי המרקחת יהיה ניתן לבוא באופן דיסקרטי.

עאידה תומא סלימאן: נכון.

עאידה תומא סלימאן: יש שם קוד.

פנינה תמנו: יש שם קוד, אני מנסה להבין איפה אנחנו נמצאים.

פנינה תמנו: הצעדים שלהם נורא חיוניים וחשובים, השאלה אם אנחנו לוקחים משם משהו.

אליעזר רוזנבאום: מה שציינת לגבי בתי המרקחת, אכן זה מופיע גם בניתוח שלנו ובממצאים שהעלינו מהניתוח שעשינו.

אליעזר רוזנבאום: בתי המשפט כן מאפשרים לקיים דיונים פרטניים ולעסוק באותם מקרים שהם מוצאים לנכון שנכון לדון בהם ולא רק בהגשת תלונה מרחוק.

אליעזר רוזנבאום: הנושא של מקלטים להגנה על נשים, הם מקבלים שמירה על כללי הריחוק החברתי.

עאידה תומא סלימאן: בעניין המקלטים ואפשרות להתפנות למלונית גם העליתי את זה אתמול עם השר, הבנתי שזה עדיין בדיון.

עאידה תומא סלימאן: אני אשמח אחר כך לקבל מאיריס תשובה בנושא הזה כי כבר עלתה האופציה הזאת לפני יותר משבועיים במכתב ששלחתי אליכם.

עאידה תומא סלימאן: בבקשה, אליעזר.

אליעזר רוזנבאום: מבחינת הנגישות והקשר, ראשית לא צריך להגיע לתחנה ואפשר להגיש תלונות מקוונות לתחנה, זה בהחלט שיפור משמעותי.

עאידה תומא סלימאן: מקוונות, הכוונה ממש לשבת ולמלא טופס?

אליעזר רוזנבאום: כן, ולשלוח אותו במערכת למוקד 100, בהחלט.

עאידה תומא סלימאן: זה לא מין הודעה קטנה - אני עוברת אלימות - אלא לשבת ולמלא.

אליעזר רוזנבאום: להגיש תלונה.

עאידה תומא סלימאן: ממש להגיש תלונה.

פנינה תמנו: צריך לראות את הטופס.

פנינה תמנו: גם זה תהליך של סיכון - אישה שנאלצת לשבת מול מחשב, שאולי חלילה בן זוגה יתפוס אותה.

פנינה תמנו: ומה עם ילדים?

פנינה תמנו: האם אנחנו משתמשים למשל בפלטפורמה כמו טיק טוק, דברים שנגישים לילדים, והם נמצאים תחת אלימות או התעללות מינית?

אליעזר רוזנבאום: תכף אני אגע בנושא של הילדים כי יש לנו גם את 105.

אליעזר רוזנבאום: אם יורשה לי, אני אפרט מה נעשה שם.

אליעזר רוזנבאום: זה לגבי הנושא של התלונות.

עאידה תומא סלימאן: אבל השאלות שעלו, אליעזר, הן חשובות.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו לא במצב רגיל עכשיו שהבן זוג או האדם האלים מרביץ, יוצא מהבית ואז האישה יכולה לשבת ולכתוב.

עאידה תומא סלימאן: אני לא מדברת עכשיו מה עובר על אישה שעברה בדיוק עכשיו אלימות, אם יש לה את הכוחות לשבת ולכתוב בימים רגילים.

עאידה תומא סלימאן: עכשיו היא גם בלחץ שהוא נמצא בדיוק בבית איתה, שהילדים מסביב, שהיא עברה את האלימות ברגע זה, והיא צריכה למלא טופס?

עאידה תומא סלימאן: אין לכם שיטה יותר קלה?

סנ"צ איילת אורנשטיין: אם יורשה לי להתייחס.

סנ"צ איילת אורנשטיין: איילת אורנשטיין, ראש מדור נפגעי עבירה ומשפחה.

סנ"צ איילת אורנשטיין: כמובן שהפנייה המקוונת לא אמורה להחליף פניות חירום, להתקשר ל-100.

סנ"צ איילת אורנשטיין: הפנייה המקוונת היא לא למקרה חירום שאישה חוששת מאלימות או שעבירת האלימות בוצעה כרגע.

סנ"צ איילת אורנשטיין: תמיד אפשר להתקשר ל-100, זה לא מחליף את התגובה המשטרתית – המסורתית, נקרא לה – זו עוד דרך שתאפשר פנייה למשטרה כבקשה להגשת תלונה, שבנושא אלמ"ב לא תמנע שום פעילות כמו שאנחנו מכירים אותה, הפעילות המשטרתית על פי הנהלים, כולל חקירת החשוד, כולל זימון האישה לעדות בתחנה, כולל כל הפעולות שאנחנו מכירים, הרחקה וכו'.

סנ"צ איילת אורנשטיין: זה לא במקום.

סנ"צ איילת אורנשטיין: זה כלי נוסף לנשים ובכלל לאזרחים לפנייה למשטרה מרחוק.

עאידה תומא סלימאן: אני מודה לך אבל הכוונה הייתה לגבי הכלי הזה שפותח לימים האלה, כמה הוא יעיל וכמה הוא עונה על הצורך בגישה מהירה, סודית וקלה לכל אישה.

עאידה תומא סלימאן: אני כמובן עוד לא התחלתי לשאול אם הטפסים האלה, יש בהם גם הנגשה שפתית, כלומר האם הם תורגמו לשפות.

עאידה תומא סלימאן: האם כל אישה יכולה למלא את הטופס הזה בשפה שלה?

סנ"צ איילת אורנשטיין: כרגע הטפסים הם בעברית.

סנ"צ איילת אורנשטיין: כמובן שהכוונה וההתכווננות בהמשך גם לשפות נוספות.

פנינה תמנו: מה זה בהמשך?

עאידה תומא סלימאן: בהמשך, אחרי הקורונה.

פנינה תמנו: אחרי הקורונה, בדיוק.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שהנגשה שפתית מובנת לכולם – ברגע שמעלים משהו זה צריך לעלות כבר בכמה שפות ולא להעלות כמו שעושים משרדי הממשלה היום, מעלים כל מיני הוראות ותקנות והסברה לציבור בשפה העברית ואחרי שבוע יוצא משהו בשפה אחרת.

פנינה תמנו: ואנחנו גם לא כל כך מקבלים תשובות לגבי ילדים, שזה מאוד מאוד מטריד כי הרבה מאוד מהילדים חווים אלימות משני צידי ההורים, וצריך לחשוב.

פנינה תמנו: עד עכשיו אני לא ראיתי משהו, חוץ מ-105, וגם לא כל הילדים מודעים לזה.

פנינה תמנו: צריך ללכת לפרסום אגרסיבי גם בתוך הפלטפורמות שהן מאוד נגישות לילדים – כמו שאמרתי, טיק טוק, אולי אינסטגרם – משהו שבא ואומר להם: אתם במצוקה, אתם יכולים לפנות בצורה הכי נגישה שיש.

פנינה תמנו: ראינו בשבוע שעבר - גם אני וגם את, גברתי היושבת-ראש, לפחות זה מה שנאמר בוועדה למיגור האלימות – שיש עלייה של 660% לגבי ילדים שנפגעים?

עאידה תומא סלימאן: בתלונות, כן.

פנינה תמנו: בתלונות.

פנינה תמנו: זה נורא ואיום.

סנ"צ איילת אורנשטיין: לא.

סנ"צ איילת אורנשטיין: הנתון שהוצג הוא נתון של הרווחה ולא של המשטרה.

סנ"צ איילת אורנשטיין: אין עלייה של מאות אחוזים בפניות של ילדים.

פנינה תמנו: זה הנתון שנאמר לנו בוועדה, זה לא משנה אם זה דווח לרווחה או דווח למשטרה.

עאידה תומא סלימאן: כל הזמן אנחנו יודעים שמה שמדווח לרווחה הוא לא בהכרח אותו דבר שמדווח למשטרה.

עאידה תומא סלימאן: אולי זאת הזדמנות שהמשטרה תעשה לנו סדר במה שמדווח למשטרה, במספר התלונות למשטרה מתחילת המשבר הזה עד היום.

עאידה תומא סלימאן: כמה תלונות קיבלתם ואיפה זה עומד מבחינת הממוצע של תלונות בזמנים רגילים?

עאידה תומא סלימאן: האם יש לך את זה?

סנ"צ איילת אורנשטיין: כן, בהחלט.

סנ"צ איילת אורנשטיין: כפי שגם אליעזר ציין, מבחינת תלונות באלימות במשפחה יש עלייה של בין 4% ל-15% בעבירות, גם במשפחה בין בני זוג, שזו עלייה מסוימת, זאת לא עלייה דרמטית.

עאידה תומא סלימאן: אני לא מבינה, מה זאת אומרת בין 4% ל-15%?

עאידה תומא סלימאן: זה טווח מאוד גדול.

סנ"צ איילת אורנשטיין: אני אתייחס יותר במפורט.

סנ"צ איילת אורנשטיין: כשאנחנו מסתכלים בכלל העבירות בין בני זוג, במרץ האחרון לעומת מרץ הקודם יש עלייה של 16% בכלל העבירות.

סנ"צ איילת אורנשטיין: אם אנחנו מבודדים מזה רק את עבירות אלימות אדם, גוף, מין, כולל עבירות איומים, מדובר על עלייה של 10% בתלונות על עבירות אלימות במשפחה בין בני זוג.

סנ"צ איילת אורנשטיין: כשאנחנו מסתכלים על כלל בני המשפחה, תלונות של עבירות אלימות במשפחה, מדובר על עלייה של כ-7% בתלונות.

עאידה תומא סלימאן: אז בעצם התלונות במשטרה מעידות על עלייה דווקא באלימות בין בני זוג ולאו דווקא כמו שהראו בנתונים של הרווחה, שזוהי עלייה לגבי ילדים.

פנינה תמנו: זה גם הגיוני מאוד.

פנינה תמנו: ילדים פחות יפנו למשטרה, ככה אני חושבת, זה מאוד מרתיע אותם.

פנינה תמנו: צריך להיכנס לנפש של ילד, לשפה שלו.

סנ"צ איילת אורנשטיין: גם אנחנו חוששים שישנן יותר עבירות מאשר מדווחות כיום, מאשר מגיעות למשטרה כיום.

עאידה תומא סלימאן: ברור.

סנ"צ איילת אורנשטיין: ודאי של ילדים, שכיום אין מבוגר נוסף שרואה אותם – ילדים שנפגעים במשפחה, הכוונה – כגון: המסגרות, בתי הספר, החוגים.

סנ"צ איילת אורנשטיין: הנתונים מצביעים על עלייה מסוימת, אנחנו חוששים כמובן שבתנאים ובנסיבות הקיימות ישנן יותר עבירות מאשר פניות.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לשאול שאלה ונצטרך לחזור, יש לנו הרבה משתתפים ואנחנו רוצים לשמוע מהם כי בטח יעלו שאלות.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לדעת האם, מעבר לדברים שנאמרו – הפנייה המקוונת, בעצם רק תלונה דרך האינטרנט – האם יש עוד צעדים שאתם החלטתם עליהם באופן חריג עכשיו בתקופה הזאת?

אליעזר רוזנבאום: כן, בהחלט.

אליעזר רוזנבאום: אני מבקש רק לתת לי להשלים את הדברים.

אליעזר רוזנבאום: בנושא של המשטרה, כמובן שיש רגישות רבה והנחיה לעשות בפרקי זמן קצרים יותר את השולחנות העגולים שהקמנו אותם כבר לפני תקופה ארוכה, של רווחה, אנשי הרשות המקומית, המשטרה, וכמובן לראות איפה הדברים עומדים.

אליעזר רוזנבאום: בנוסף לזה, כמובן להיות בקשר עם אותן נשים שהן בהערכת סיכון גבוהה על מנת שלא יהיו לנו אירועים חריגים לאור המצב המשברי שבו אנחנו נמצאים, וזה גם מטופל.

עאידה תומא סלימאן: כמה יש כאלה בכלל?

אליעזר רוזנבאום: בכלל במשטרה?

עאידה תומא סלימאן: כן.

עאידה תומא סלימאן: מה ידוע לכם, כמה נשים נמצאות בסיכון גבוה?

אליעזר רוזנבאום: אולי איילת יודעת.

סנ"צ איילת אורנשטיין: הנתון לא בפניי כרגע אבל מתקיימים - לפי נוהל הטיוב שמוכר גם מדיונים קודמים - דיונים קבועים בכל הרמות לגבי כל אישה במסוכנות גבוהה.

עאידה תומא סלימאן: אני לא מבקשת לדעת את המספר בסטייה של אישה אחת או שתיים.

עאידה תומא סלימאן: אפשר להגיד זה בסביבות 1,000, זה בסביבות 2,000, בסביבות 2,500 – אני לא אחזיק אותך על המילה, אבל לפחות שנדע באיזה קבוצה מדובר.

סנ"צ איילת אורנשטיין: נעביר בהמשך את הנתון לוועדה, הוא פשוט לא בפניי כרגע.

עאידה תומא סלימאן: אוקיי, אנחנו נחכה לתשובה הזאת.

אליעזר רוזנבאום: דבר נוסף, לגבי שחרור אסירים, ההחלטה של השר לא להוציא אנשים, לא לחופשה ולא לקצר לעבריינים או אנשים שמרצים עונש בפועל על עבירות אלימות במשפחה, אותם אנשים לא להוציא אותם טרם זמנם, טרם הקיצור המינהלי.

אליעזר רוזנבאום: בנושא של 105 אנחנו פועלים בכמה מישורים.

אליעזר רוזנבאום: קיימנו עד היום ארבע הרצאות באמצעות הזום, הורים וילדים, על כל נושא האלימות, כל נושא פגישה בטוחה, ואני מדבר כרגע על אלימות במרחב המקוון.

אליעזר רוזנבאום: יש בהחלט השתתפות יפה, יש הרצאות שבהן משתתפים למעלה מ-100 נציגים, בין אם זה ילדים והורים ואנחנו מרחיבים את הנושא הזה.

אליעזר רוזנבאום: אנחנו מתכוונים להמשיך הלאה באותן הרצאות רלוונטיות כדי לעודד כמובן אם אכן קורים אירועים, שידווחו ל-105.

אליעזר רוזנבאום: אנחנו אמורים להחליט היום.

אליעזר רוזנבאום: צריך לזכור ש-105 מטפל באלימות במרחב המקוון.

אליעזר רוזנבאום: יש כוונה להרחיב את זה גם לאלימות הפיזית.

אליעזר רוזנבאום: אני מקווה שהנושא הזה יסוכם היום או מחר כי צריך לצאת בפרסום אגרסיבי, אם יש ילדים שנפגעים בתא המשפחתי כמובן לאזור אומץ.

עאידה תומא סלימאן: אליעזר, כאשר אתה מדבר על פרסום וכאשר אתה מדבר על קמפיינים אגרסיביים, באיזה שפות מדובר?

אליעזר רוזנבאום: בכל השפות.

אליעזר רוזנבאום: אם אנחנו יוצאים ברשתות החברתיות, מכניסים את זה בכל השפות.

אליעזר רוזנבאום: אני חושב שב-105 אנחנו לא מקפחים – לא בשפה הערבית ולא - - -

עאידה תומא סלימאן: אני מבינה שאתם עוד לא יצאתם בשום קמפיין כזה.

אליעזר רוזנבאום: לגבי האלימות ברשת אנחנו פעילים כבר תקופה ארוכה.

פנינה תמנו: כן, זה מוכר מימי השגרה.

קריאה: יותר מחצי מהעובדות הסוציאליות ב-105 נשלחו הביתה.

אליעזר רוזנבאום: אני אעדכן בנושא הזה.

אליעזר רוזנבאום: בתוך מוקד 105 יש דסק שותפויות.

אליעזר רוזנבאום: בדסק שותפויות - עובדי הבט"פ מאה אחוז, עובדי החינוך - מאה אחוז, ברווחה - עובדות רק שתיים, פלוס ראש תחום.

אליעזר רוזנבאום: אנחנו מטפלים בזה כדי שיחזירו בחזרה את שלוש העובדות הסוציאליות לדסק שותפויות.

עאידה תומא סלימאן: אתם מדברים על העובדות הסוציאליות בתחנות המשטרה?

פנינה תמנו: ב-105.

אליעזר רוזנבאום: ב-105 חסרות כרגע שלוש עובדות שלא החריגו אותן, אנחנו מטפלים בזה.

קריאה: מתוך חמש.

קריאה: זה אומר יותר מחצי.

אליעזר רוזנבאום: מתוך חמש, שתיים פעילות וראש התחום פעיל.

עאידה תומא סלימאן: מבחינת תקנים לטיפול בנושא הזה – אם זה עובדות סוציאליות, אם זה עובדי יחידות בקווים – מה בדיוק המצב היום?

עאידה תומא סלימאן: האם חלות עליהם תקנות החירום או החרגתם?

עאידה תומא סלימאן: מה בדיוק קורה?

אליעזר רוזנבאום: בדסק שותפויות, במוקד 105, חסרים לנו שלושה עובדים של הרווחה - אנחנו מטפלים להשלים אותם – יש שם שניים ואני מקווה שהנושא הזה יטופל.

אליעזר רוזנבאום: לגבי עבודה ברשויות המקומיות, אנחנו אפשרנו לכל הרשויות המקומיות, הודענו להם, שלחנו להם מכתבים שהם רשאים – רק הם צריכים לעדכן אותנו – להפעיל את כל כוח האדם שאנחנו קבענו ב-2020 לפעול ברשויות המקומיות.

אליעזר רוזנבאום: העובדים הסוציאליים עובדים.

אליעזר רוזנבאום: יש שם מספר, תכף יעדכנו, של עובדים סוציאליים, הם לא עו"ס משטרה אלא עובדים סוציאליים ברשויות.

אליעזר רוזנבאום: אנחנו בתוכנית העבודה 2020 מפעילים כ-1,700 עובדים של המשרד לבט"פ ברשויות המקומיות, עם מצ'ינג שברשויות מממנים.

פנינה תמנו: ועדיין, המתכללות של 105, אותן עובדות סוציאליות חיוניות לא נמצאות.

פנינה תמנו: הוא אומר אנחנו עובדים על זה, אני לא מצליחה להבין מה אמור להיות העיכוב פה.

אליעזר רוזנבאום: חברת הכנסת, אני אומר עוד פעם.

אליעזר רוזנבאום: בדסק שותפויות עובדים כולם, למעט שלוש עובדות סוציאליות.

עאידה תומא סלימאן: אבל נאמר לי שיש חמש עובדות סוציאליות.

עאידה תומא סלימאן: שלוש מהן לא עובדות, אז איך אפשר להגיד שכולם עובדים חוץ מהשלוש האלה?

עאידה תומא סלימאן: כלומר, רק שתיים עובדות.

אליעזר רוזנבאום: לא, אבל יש שם עוד חמישה עובדים של החינוך ויש של בריאות, זה לא רק רווחה.

אליעזר רוזנבאום: בדסק שותפויות ב-105 יש נציגים של רווחה, חינוך ובריאות, והמשרד לבט"פ, ובנושא הזה אנחנו מטפלים.

אליעזר רוזנבאום: הפער שלנו עם שלושה תקנים של משרד הרווחה ואני מקווה שהם ישלימו אותם במהרה.

אליעזר רוזנבאום: לגבי העבודה ברשויות המקומיות, אנחנו אפשרנו להפעיל את כל כוח האדם שמוקצה לרשויות המקומיות – בין אם זה עובדים סוציאליים עו"ס משטרה, בין אם זה עובדים סוציאליים קהילתיים – ואנחנו עושים באמת כל מאמץ בנושא הזה.

עאידה תומא סלימאן: כמה מתוך ה-1,700 האלה עובדים?

אליעזר רוזנבאום: מתוך ה-1,700, לא הכול אלה עובדים סוציאליים.

אליעזר רוזנבאום: יש שם מדריכי נוער וכו'.

עאידה תומא סלימאן: לא חשוב.

עאידה תומא סלימאן: כמה מהם עובדים?

אליעזר רוזנבאום: כ-670 עובדים פעילים ברשויות המקומיות.

פנינה תמנו: ככל שאני מבינה, ברשויות יש רק 30% מכוח האדם של העובדים הסוציאליים.

עאידה תומא סלימאן: לא.

עאידה תומא סלימאן: 30% מכלל העובדים של הרשות.

עאידה תומא סלימאן: זה אומר שיכול להיות שעובדים סוציאליים זה פחות מ-30%.

פנינה תמנו: ובמטה הכללי של משרד הרווחה זה 43%, משהו פה לא נורמלי.

פנינה תמנו: הרי העובדים הסוציאליים הם העובדים הכי חיוניים בתקופה הזאת.

עאידה תומא סלימאן: ברור.

אליעזר רוזנבאום: החריגו אותם.

עאידה תומא סלימאן: פתחתי בזה שאתמול הייתה לי שיחה עם השר וביקשתי להחריג את כל העובדים הסוציאליים.

קרן ברק: עם איזה שר?

עאידה תומא סלימאן: עם שר הרווחה אקוניס.

עאידה תומא סלימאן: הוא אמר שזאת גם עמדתו והוא פועל ולוחץ כדי שאחרי פסח כבר כל העובדים הסוציאליים יחזרו.

עאידה תומא סלימאן: השאלה היא גם כן – אלה הם עובדים של הבט"פ ברשויות המקומיות, ואני שאלתי כמה מהם עדיין פועלים.

עאידה תומא סלימאן: הבנתי שמדובר ב-670, זה לא ממש מבהיר לנו את התמונה אם הם פרוסים בכלל הרשויות המקומיות או לא.

עאידה תומא סלימאן: אם הם נמצאים ברשויות המקומיות, זו ירידה של יותר מ-50%, זה משהו בסביבות 30%, 40% מהעובדים.

קרן ברק: רק עוד שאלה, נכנסתי טיפה באיחור ואני מתנצלת.

קרן ברק: את אומרת שזה אקסטרה.

קרן ברק: הוא מדבר על הבט"פ שזה אקסטרה.

קרן ברק: אלה עובדים סוציאליים של הבט"פ.

קרן ברק: על זה הוא מדבר.

קרן ברק: נכון?

קרן ברק: זה לא קשור לעובדים הסוציאליים של משרד הרווחה.

עאידה תומא סלימאן: זה עובדים סוציאליים, מדריכים, כל מיני.

קרן ברק: אבל כשמדברים על כך שברשויות המקומיות יש עובדים סוציאליים, זה אקסטרה להם.

קרן ברק: יש עוד עובדים סוציאליים של העיריות, נכון?

עאידה תומא סלימאן: נכון.

קרן ברק: לא הייתי פה כי הייתי בוועדת הכספים וגם אצטרך לחזור לשם, אבל העובדים הסוציאליים של הרשויות המקומיות – בלי קשר לבט"פ – הם מטפלים עכשיו במשפחות?

עאידה תומא סלימאן: לפני שנכנסת, איריס ממשרד העבודה והרווחה אמרה שהיחידות שמטפלות באלימות עדיין פועלות כרגיל, והן הוחרגו.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו נצטרך לוודא את זה.

קרן ברק: זה של הרווחה, אבל של הרשויות המקומיות?

קרן ברק: יש רשויות מקומיות ויש רווחה.

עאידה תומא סלימאן: אני יודעת.

עאידה תומא סלימאן: רשויות מקומיות, אנחנו יודעות מה המצב שלהן.

עאידה תומא סלימאן: אמרתי - רשויות מקומיות, ראש העיר או המועצה המקומית החליט איזה 30% מכלל עובדי הרשות, הוא רואה בהם חיוניים.

עאידה תומא סלימאן: יש כאלה ששמו דגש על עובדים סוציאליים, יש כאלה שלא שמו דגש, יש בלגן שלם שם.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו טוענות שצריך להחזיר את כולם.

עאידה תומא סלימאן: היחידות שמטפלות באלימות, שהן פרוסות בחברה והן לא של הרשות המקומית – איריס ונציגי המשרד אומרים שהם פועלים כרגיל והוחרגו.

עאידה תומא סלימאן: נשאר העניין של עובדי הבט"פ שנמצאים ואנחנו מבינים שמדובר על 670 מתוך 1,700, זאת אומרת כ-1,000 לא עובדים עכשיו ורק 670, ואנחנו עוד לא מבינים איך הם פרוסים.

עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת לקבל לידיים שלנו לאחר הדיון הזה דיווח בדיוק איפה ה-670 עובדים, באיזה רשויות מקומיות והאם יש רשויות מקומיות שבעצם לא מפעילות בכלל את השירות הזה בנקודת הזמן הנוכחית.

פנינה תמנו: ועל זה ברצוני לחזור צעד אחד אחורה.

פנינה תמנו: זה מאוד חשוב לי.

עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שמאוד חשוב להרבה אנשים.

עאידה תומא סלימאן: בואו נקצר, לתת לציבור.

פנינה תמנו: מאוד קצר, זה גם כדי להפנות אחר כך למשרד החינוך.

פנינה תמנו: דיברנו על מוקד 105 ועל זה שכנראה אנחנו נצא לפרסום מסיבי ברשתות החברתיות, ואני אמרתי, אני קוראת שאלה יהיו באמת דברים שמונגשים לילדים.

פנינה תמנו: אבל יש לי שאלה אחת פשוטה, ואני רואה את זה גם מהילדים שלי.

פנינה תמנו: המורים והמחנכים לרוב עושים את השיחות עם הילדים בזום ובצורה שכבתית וכיתתית.

פנינה תמנו: אני רוצה לדעת איפה התפקיד של המחנך, האם הם עוברים שיחות עם הילדים אחד על אחד כי לפעמים בשיחה אחד על אחד, יכול להיות שהם יגלו מצוקה של ילד.

קריאה: או היועצות בבית הספר.

קרן ברק: לכן אמרתי, זאת הייתה פנייה שלי לשר החינוך כבר לפני שבוע.

קרן ברק: אין חוזר מנכ"ל כזה עדיין.

עאידה תומא סלימאן: חברות הכנסת, אני מבקשת.

קרן ברק: אז תבקשי חוזר מנכ"ל כזה.

עאידה תומא סלימאן: אני שמעתי את ההצעה הזאת.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת – ויסלחו לי כלל המורים והמורות, שאני מאוד מכבדת את העשייה שלהם – לא כל מורה ומורה יכולים לטפל או להגיב למקרים של אלימות אבל יש את היועצים ואת היועצות בבתי הספר.

פנינה תמנו: כל מורה יכולה - - -

קרן ברק: אבל מורה יכולה לזהות.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו לא נתווכח בינינו.

פנינה תמנו: אינני מסכימה.

פנינה תמנו: כל מורה יכול להרים טלפון.

עאידה תומא סלימאן: אוקיי, את לא מסכימה.

עאידה תומא סלימאן: שמעתי אותך, חברת הכנסת פנינה.

פנינה תמנו: כל מורה יכול להרים טלפון.

עאידה תומא סלימאן: אני מביעה את דעתי עכשיו, כמו שהקשבתי לך אני מבקשת שתקשיבי.

עאידה תומא סלימאן: אני אומרת, יש יועצות ויועצים בבתי הספר שזה בדיוק התפקיד שלהם.

עאידה תומא סלימאן: אומנם יש מחסור גם בבתי ספר.

עאידה תומא סלימאן: אפשר לבקש שלפחות היועצים והיועצות – תכף נפנה גם לנציגי משרד החינוך שנמצאים איתנו, לשאול אם הם תכננו משהו מיוחד לתקופה הספציפית הזאת מבחינת בתי הספר.

עאידה תומא סלימאן: אני בטוחה שהארגונים שנמצאים איתנו, יש להם הרבה נקודות להעלות, והם אלה העוסקות והעוסקים ביום-יום בנושאים האלה.

עאידה תומא סלימאן: האם יש עוד משהו, מר רוזנבאום, שאתה רוצה לעדכן?

אליעזר רוזנבאום: יש עוד נושא אחד, הנושא של כלי ירייה.

אליעזר רוזנבאום: אנחנו הוצאנו הנחיות מאוד ברורות, מי שיצא לחל"ת או הופסקה העסקתו, להחזיר את הנשק.

אליעזר רוזנבאום: הנחינו את חברות האבטחה לאסוף את הנשקים ולא להשאיר אותם בידי אנשים שיצאו לחל"ת או שסיימו את העסקתם.

אליעזר רוזנבאום: ההנחיות מאוד ברורות, גם באתר האינטרנט, גם הוצאנו סמסים לאנשים עצמם וחידדנו את כל נושא אחזקת הנשק ושילדים לא יתעסקו, להרחיק אותם מהילדים ולהחזיק בכספות.

עאידה תומא סלימאן: אבל הייתה הצהרה מהשר ארדן, הוא נתן הוראה לאסוף את כל הנשקים שנמצאים אצל המאבטחים שלא נמצאים בעבודה עכשיו.

עאידה תומא סלימאן: זה מה שאתה אומר.

אליעזר רוזנבאום: אמת.

עאידה תומא סלימאן: השאלה האם הם נאספו כבר.

אליעזר רוזנבאום: אנחנו הנחינו אותם, זה בתהליך.

אליעזר רוזנבאום: יצא מסמך בצורה מסודרת לכל החברות וזה בתהליך של איסוף הנשקים.

אליעזר רוזנבאום: להגיד לך את המספר והאם זה הסתיים עד הכלי האחרון, אני לא יכול להגיד כרגע.

אליעזר רוזנבאום: בכל אופן, ראש אגף כלי ירייה נמצא, הוא יוכל להוסיף אם תרצי, אבל בנושא הזה אנחנו בהחלט עוסקים בזה ועוקבים אחרי ההתנהלות בצורה קפדנית.

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה.

אליעזר רוזנבאום: יש את ראש הרשות דני שחר, אם תרצי נשמע קצת יותר על העו"סים ועל העובדים שלו.

עאידה תומא סלימאן: אבל ממש בקצרה.

קריאה: הוא לא פה.

אליעזר רוזנבאום: טלי, בבקשה.

טלי יוגב: שמי טלי ואני גם בביטחון פנים ברשות.

טלי יוגב: אני מבקשת לחדד לגבי עו"סיות משטרה שמופעלות על ידי הרשות, שלמעט שתיים שנמצאות בשמירת הריון כולן עובדות, מכסות 35 יישובים.

טלי יוגב: אני יכולה להגיד שמבחינת הנתונים שלהם, אנחנו רואים בחלק מהיישובים עלייה ובחלק מהיישובים ירידה.

טלי יוגב: אנחנו כן יכולים כבר ממרץ להצביע על עלייה ברורה בקרב התושבים הבדואים בדרום.

עאידה תומא סלימאן: עלייה בתלונות?

טלי יוגב: עלייה בתלונות – תחנת ערוער, רהט, עיירות - כל אלה תחנות בדרום ושם יש עלייה ברורה.

עאידה תומא סלימאן: את יכולה להעריך כמה העלייה?

טלי יוגב: אני יכולה להגיד בדיוק, לא להעריך.

טלי יוגב: אנחנו מדברים על עלייה של 66% במקום אחד, ואפילו של 100% בתחנה אחרת – אני מדגישה, זה ביחס לאותו חודש, לחודש מרץ 2019 – חודש מול חודש.

קריאה: אפשר במספרים ולא באחוזים?

טלי יוגב: יש לנו מספרים.

טלי יוגב: ברהט אנחנו מדברים ב-2019 על 24 מול 40 היום, בעיירות על 36 מול 80, ערוער – אין לנו מספר של שנה שעברה כי נכנסה לנו עו"סית חדשה עכשיו, אנחנו מדברים כרגע על 38.

עאידה תומא סלימאן: יש לכם איזושהי פעילות בכפרים הבלתי מוכרים?

טלי יוגב: יש פעילות – מה שלייזר דיבר קודם – שהיא הפעילות השוטפת של הרשות, זה לא רק העו"סיות אלא זה בעיקר מדריכים, עו"סים קהילתיים ומדריכי מוגנות שפשוט נמשכו לטובת משימות של חירום במקום המשימות השוטפות שלהם.

עאידה תומא סלימאן: ואתם שמים לב ששם יש עלייה?

טלי יוגב: אני אמרת, מה שהצבעתי זה על דיווחים בעלייה שהם דיווחים לתחנות המשטרה שבעטיים נפתחו תיקים שמזוהים כתיקי אלמ"ב.

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה.

עאידה תומא סלימאן: זה מעיד על זה שאנשים קוראים לעזרה ורוצים את הסיוע ומודעים לאפשרות הזאת, אבל השאלה כמה באמת מקבלים מענה בתקופה המאוד חריגה הזאת אם העו"סים בקהילה של הרשות המקומית הוצאו ממעגל הפעילות שלהם.

עאידה תומא סלימאן: אני מודה לכם.

עאידה תומא סלימאן: אפשר לעבור הלאה לנציגים מהציבור או מארגונים שביקשו לדבר.

עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת מנציגי המשרדים להישאר איתנו כדי שיוכלו לתת מענה לשאלות שעולות.

פנינה תמנו: את משרד החינוך לא שמענו.

עאידה תומא סלימאן: אני תכף אתן.

עאידה תומא סלימאן: איגוד העובדים הסוציאליים.

עאידה תומא סלימאן: ענבל, את נמצאת איתנו?

ענבל חרמוני: תמיד.

עאידה תומא סלימאן: עו"ס ענבל חרמוני, יו"ר איגוד העו"סים.

עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מבקשת עד שלוש דקות כדי שנוכל להתקדם.

עאידה תומא סלימאן: בבקשה, גברתי.

ענבל חרמוני: קודם כול, בואו נעשה קצת סדר.

ענבל חרמוני: זה נכון שהעובדות והעובדים של השירותים הספציפיים שמוגדרים כאלימות במשפחה, העובדים הסוציאליים, באמת הוחרגו כבר מהיום הראשון.

ענבל חרמוני: עם זאת, הסיפור הוא מערכת שלמה שעוסקת בעצם גם ביום-יום באיתור – בין אם מכוון ובין אם זה כאיזושהי תוצאת לוואי – כלומר, להניח שרק העובדות הסוציאליות של מרכזי האלימות במשפחה יצליחו להתמודד בשעת החירום הזאת עם ההיקף הזה, ויצליחו לאתר למעשה את כל מי שצריך לאתר גם בצורה של outreach, בצורה של איתור מכוון, זו פשוט הנחה שהיא לא נכונה מיסודה.

ענבל חרמוני: ולכן, אנחנו חוזרים לאותו סיפור.

ענבל חרמוני: אין הנחיה ברורה ומחייבת בתוך התקנות לגבי עובדים ועובדות סוציאליות בתוך הרשויות המקומיות, ואני אוסיף ואומר – לא רק המתוקננים, כלומר יש עובדים סוציאליים שעובדים בשירותי ליבה ברשויות המקומיות, שמתוקצבים במה שנקרא תקציבי פעולה, לא יושבים על תקן.

ענבל חרמוני: יש מסמך, חוזר מנכ"ל, שיצא ממשרד הרווחה שמגדיר למעשה את אחוזי התפעול של אותן תוכניות בקהילה.

ענבל חרמוני: הן לא תוכניות שקוראים להן אלימות במשפחה אבל אנחנו יכולים להבין שאם סוגרים למשל כל מיני תוכניות – כמו תוכנית עדין לנערות במצוקה, מפעילים אותה רק ב-40%; תוכנית צל"ש, צעירות לקראת שירות צבאי, אבל זה לא משנה, אלה עובדות שנמצאות בקשר עם הצעירות הללו באופן יומיומי ועכשיו קיצצו אותן ל-40%; מרכזי הורים ילדים ונתיבים להורות; טיפול משפחתי.

עאידה תומא סלימאן: ענבל, אני חושבת שהרעיון ברור.

ענבל חרמוני: אני אומרת בכוונה את השמות כדי להבין שמסביב לעובדות בתחנות לאלימות במשפחה יש עוד שירותים שקוצצו – בין אם ל-40% או ל-70%.

ענבל חרמוני: הם קוצצו בשני אופנים: אחד, בכוח האדם, ושנית, בתקציבים הקונקרטיים לסיוע.

ענבל חרמוני: זאת בעיה, וזאת בעיה שאני חושבת שגם אם משרד הרווחה מעוניין שהמספרים יעלו, בסוף מי שמחליט זה משרד ראש הממשלה ומשרד האוצר שמאוד מאוד מעורב, ויכול להיות שמסתכל על כל האירוע כאיזושהי הזדמנות למכירת חיסול של כל השירות הציבורי.

ענבל חרמוני: זה אף פעם לא הזמן, בוודאי לא עכשיו, וזה המצב שצריך לתקן אותו.

ענבל חרמוני: אני רק אגיד, עאידה, לסיום.

ענבל חרמוני: יש צורך לא רק במאה אחוז פעילות של כלל העובדים – לא משנה איך הם מתוקצבים עכשיו, זה לא מעניין – והעובדות הסוציאליות ברשויות ולא ברשויות, יש צורך בתגבור.

ענבל חרמוני: הדבר הנוסף שאני אגיד הוא לגבי שירותי מבחן לנוער ומבוגרים, שמטפלים באותם אנשים אלימים או שעלולים להיות אלימים, ירדו ל-30% ול-40%, וזה שירות שהוא ספציפית בתוך משרד הרווחה.

ענבל חרמוני: איך זה יכול להיות?

ענבל חרמוני: אותו דבר חקירות ילדים, שבעצם מטפלים בכל הנושא של פגיעות, וספציפית פגיעות מיניות בתוך הבתים מגיל אפס עד 14.

ענבל חרמוני: ה-capacity של שלושת התחומים האלה ירד לבין 30% ל-40%.

ענבל חרמוני: אלה שירותים ישירים של משרד הרווחה ומדובר בשערורייה, לא פחות.

פנינה תמנו: זה פשוט לא נורמלי.

פנינה תמנו: להוריד ואז לומר אין.

פנינה תמנו: האלימות גואה אבל אנחנו לא כל כך מצליחים לאתר.

פנינה תמנו: פשוט תעלו את מספר העובדים.

קרן ברק: אנחנו צריכים לצאת בדרישה כי בשירותים האלה זה לא יכול להיות.

קרן ברק: כמו במשטרה.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שהיא מעלה שני דברים.

עאידה תומא סלימאן: בעניין התקנים אנחנו כבר העלינו את הדרישה להחזיר את כל העובדים הסוציאליים לתקינה שהיא בימים רגילים, ואנחנו עוד נדגיש ונלחץ לכיוון הזה.

עאידה תומא סלימאן: עכשיו יש את התוספת הזאת, הבנתי מענבל שיש קיצוצים בתקציבים.

עאידה תומא סלימאן: כלומר, הממשלה לא משקיעה אלא מקצצת מפרויקטים ומעבירה לפרויקטים אחרים כמו מזון.

עאידה תומא סלימאן: אני ארצה עוד מעט לקבל תשובה מאיריס בנושא הזה.

עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מבקשת, איריס, תרשמי בפנייך שאנחנו רוצים תשובה איזה פרויקטים עברו קיצוץ תקציבי ומה אתם מתכוונים בעניין התקינה.

עאידה תומא סלימאן: תודה, ענבל.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לתת למרכז השלטון המקומי ואחר כך לארגוני המקלטים.

עאידה תומא סלימאן: בבקשה, מרכז השלטון המקומי, ד"ר אסתי אשל.

ד"ר אסתי אשל: קודם כול, אני מחזקת את דבריה של ענבל ואני רוצה להוסיף שאני ממש מתפלאת שעד היום עדיין העובדים הסוציאליים מוחרגים מעבודה בתוך הרשויות.

ד"ר אסתי אשל: הרי ידוע שבעצם מי שעושה את כל העבודה ולאו דווקא בעניין של אלימות שהולכת וגואה ובענייני ילדים בסיכון שהולך וגואה, וכמובן כשאנחנו מדברים בענייני קשישים, אנחנו עסוקים במשימות שהמדינה מטילה עלינו – לגבי מבודדים, לגבי המחלות – ועדיין אנחנו בוויכוח של כן עובדים סוציאליים מוחרגים או לא עובדים סוציאליים מוחרגים.

ד"ר אסתי אשל: אני מבקשת שהוועדה הזאת תעביר מסר חד וחלק לגבי העובדים הסוציאליים באשר הם, בכל התחומים, מבקשת שיחריגו את כל העובדים הסוציאליים.

קרן ברק: כמו משטרה וכמו רופאים, אותו דבר.

קרן ברק: זה מה שאנחנו צריכים להגיד – כמו משטרה ורופאים, כוחות חירום.

ד"ר אסתי אשל: אנחנו עובדים חיוניים ואי אפשר לעשות סלקציה.

ד"ר אסתי אשל: אני, כמנהלת אגף וכמייצגת את השלטון המקומי, שומעת מהרבה מאוד מנהלים שאנחנו לא יכולים להיות תלויים בראש רשות או במנהל כוח אדם, כשגם לרשות עצמה יש צרכים והיא חייבת לקצץ, שלא באשמתה, גם בנו כי אנחנו נחשבים בתוך העיריות כמחלקות הגדולות ביותר ואין ברירה.

ד"ר אסתי אשל: אז יש רשויות שבאמת נותנות לכל העובדים לעבוד ויש רשויות שלא, וזה לא נכון לעשות את זה, בטח לא במצב הזה המטורף שאנחנו כעובדי הרשות המקומית, העובדים הסוציאליים, עושים את העבודה העיקרית עם התושבים.

ד"ר אסתי אשל: זה המנדט שלנו.

ד"ר אסתי אשל: לכן, אני מבקשת שהוועדה תעלה את הטענה הזאת.

עאידה תומא סלימאן: ד"ר אסתי, ההוראות שקיבלתם לרשויות המקומיות, הם צריכים להוריד את מספר העובדים ברשות ל-30%.

עאידה תומא סלימאן: ראש הרשות המקומית החליט מי חיוני עבורו והגיע למספר של 30%.

עאידה תומא סלימאן: האם נתתם להם איזושהי הכוונה שייקחו בחשבון כמה שאפשר להשאיר את לשכות הרווחה מתפקדות, מעבר לחלוקת מזון ועובדים שעסוקים כל היום בפרויקטים האלה?

עאידה תומא סלימאן: האם אתם נתתם הוראות לקחת בחשבון את הנושא הזה, כי בסופו של דבר ראש הרשות מחליט.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו נדרוש החרגת עובדים סוציאליים, אבל האם אתם נתתם להם איזשהו כיוון?

ד"ר אסתי אשל: ברור.

ד"ר אסתי אשל: כל מנהל אגף מדבר עם ראש הרשות כי לא רק העבודה שלנו היא בחירום במה שמטילים עלינו בנושא אוכל, תרופות וכל מה שצריך, אלא בלי עין הרע, המשפחות חיות והבעיות שקיימות הולכות ומחריפות.

ד"ר אסתי אשל: ברור, אבל אנחנו יודעים שראש רשות, יש לו תפיסה מסוימת או צרכים מסוימים וכל אחד עושה את סדר העדיפויות שלו.

ד"ר אסתי אשל: זה לא הוגן לשים את המנהל בתור אחד שנלחם את מה שהמדינה צריכה מראש לדעת.

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה.

עאידה תומא סלימאן: פורום העמותות המפעילות מקלטים, דינה חבלין דהן, בבקשה.

עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מבקשת, מתומצת.

דינה חבלין דהן: תודה, עאידה.

דינה חבלין דהן: המקלטים מוגדרים כמפעל חיוני ועובדים באופן מלא.

דינה חבלין דהן: לבקשת משרד הרווחה, עיבינו את צוותי המקלטים והתאמנו את השירות שניתן במקלטים לנוהלי משרד הבריאות.

דינה חבלין דהן: ההתאמות כוללות בעיקר תוספת כוח אדם – בעיקר מדריכי ילדים, אימהות בית, רכש מוגבר של חומרי חיטוי ומזור, והפעלה מאוד מתוגברת של מסגרות פעילות לילדים.

דינה חבלין דהן: אנחנו הגשנו לפני כשבועיים למשרד הרווחה בקשה מפורטת ומנומקת לשיפוי המקלטים כי מדובר בהוצאות תוספתיות נוספות של כ-30,000 שקלים בחודש לכל מקלט.

דינה חבלין דהן: עדיין לא קיבלנו תשובות ברורות האם וכיצד המדינה תממן את העלויות הנוספות האלה.

דינה חבלין דהן: ידוע לי שכבר ב-18 במרץ, ביוזמת משרד הרווחה, כל הפנימיות קיבלו הודעה מאוד ברורה איזה צוותים הם נדרשים לתגבר וכיצד המדינה תשלם להם.

דינה חבלין דהן: ואני שואלת למה אנחנו לא מקבלים תשובות ברורות.

עאידה תומא סלימאן: תודה.

עאידה תומא סלימאן: האם קיבלתם פרוטוקול ברור במקרה ויש אישה שצריכה בידוד?

עאידה תומא סלימאן: האם אתן מצליחות לעשות את זה?

עאידה תומא סלימאן: כי אחת הדרישות שאני העברתי לפני שבועיים לשר זה להקים איזשהו אתר לנשים החדשות שמגיעות, לאלה שיש חשש שהן נדבקו, ועד עצם היום הזה לא קיבלתי תשובה מאוד ברורה.

עאידה תומא סלימאן: אומרים שזה בהכנה.

עאידה תומא סלימאן: האם אתם יודעים על מצב כזה?

עאידה תומא סלימאן: יש לכם פרוטוקול ברור?

דינה חבלין דהן: עאידה, אשמח להגיב ולהגיד שאני יודעת שהמדינה, בשיתוף עם ויצ"ו, פועלת להקמת מקלט ייעודי לנשים בבידוד.

דינה חבלין דהן: אני יודעת שזה כרגע עוד לא קורה אבל זה בתהליך, ואני תוהה אם זה יקרה כשתיגמר תקופת הקורונה או ממש בקרוב.

דינה חבלין דהן: במקלטים עצמם, נשים שלפי הנחיות משרד הבריאות לא נדרשות להיות בבידוד ואין להן סימנים לקורונה, עדיין נקלטות.

דינה חבלין דהן: ואנחנו נדרשות לעשות להן הפרדה חברתית משאר הנשים, לשם הזהירות.

דינה חבלין דהן: זה דבר מאוד מורכב וקשה לעשות.

דינה חבלין דהן: אנחנו משתדלות מאוד ולא בטוח שזה ייתן את המענה המלא והמתאים.

עאידה תומא סלימאן: אני לא מבינה מה כל כך קשה לבוא ולהגיד, יש מקלט אחד לכל הנשים שעכשיו נכנסות, המקלט עצמו ינוהל בצורה אחרת והמקלטים האחרים יוכלו להמשיך לתפקד.

פנינה תמנו: או כמו צרפת עם המלוניות.

פנינה תמנו: יש כל כך הרבה מקום פנוי.

עאידה תומא סלימאן: יש מלוניות, יש גם אפשרויות לכל מיני אתרים.

עאידה תומא סלימאן: בתי המלון סגורים.

עאידה תומא סלימאן: כמו שמשקיעים ולוקחים בידוד לחרדים בגלל המצב הצפוף בבתים, יעשו אותו דבר עם הנשים שסובלות מאלימות.

עאידה תומא סלימאן: תכף נשמע מאיריס תשובה בנושא הזה.

פנינה תמנו: נקודת אור ששכחתי קודם לציין בהקשר של הילדים.

פנינה תמנו: המועצה לשלום הילד, מגיע להם שאפו ענק.

פנינה תמנו: אתמול הם יצאו בקמפיין דיגיטלי שפונה לילדים ברשתות החברתיות ולדעתי כדאי מאוד שגם משרד החינוך וגם משרד הרווחה יישבו עם המועצה לשלום הילד כדי שיגדילו את זה.

פנינה תמנו: בינתיים הם דווקא הגדילו את הצוות שלהם כדי לקבל את הפניות, אבל הנה, מי שהרים פה את הכפפה זה באמת המגזר השלישי.

עאידה תומא סלימאן: כבר אמרנו את זה כמה פעמים.

עאידה תומא סלימאן: במגזר השלישי יש יוזמות מדהימות, הממשלה צריכה להתחבר אליהם.

עאידה תומא סלימאן: במקום לדוש ולדון איך לעזור, תתחברו ליוזמות האלה, תעבירו להם תקציבים כדי שיוכלו לעשות את העבודה כמו שצריך ולהתקדם הלאה.

עאידה תומא סלימאן: חברת הכנסת סונדוס סאלח, ביקשת זכות דיבור.

עאידה תומא סלימאן: בבקשה.

עאידה תומא סלימאן: תודה, דינה.

סונדוס סאלח: אם העובדים והעובדות הסוציאליים הם לא עובד חיוני בשלב זה ובמשבר זה, אז מי כן עובד חיוני?

סונדוס סאלח: משבר הקורונה עבר את הגבול שהוא משבר בריאותי בכלל.

סונדוס סאלח: הוא משבר כלכלי, הוא משבר חברתי, הוא משבר פוליטי, וצריך להתייחס אליו בהתאם.

סונדוס סאלח: מזמן עברנו את זה שהוא משבר בריאותי.

סונדוס סאלח: להיפך.

סונדוס סאלח: צו השעה הוא להחריג את כל מחלקת הרווחה בכל הרשויות המקומיות ולא רק העובדות הסוציאליות.

סונדוס סאלח: כל מה שנדרש כדי שהעובדת הסוציאלית תקיים את העבודה שלה, צריך להחריג אותו, וצריך להחריג את האישור הזה שהוא בידיהם של ראשי רשויות.

סונדוס סאלח: זה צריך להיות החלטה שמחריגים, נקודה.

סונדוס סאלח: וצריך להוסיף את התקציבים ולא עכשיו להתחשבן עם הרשויות על התקציב ולהתחשבן מה לקזז, מאיפה להעביר.

סונדוס סאלח: צריך להשקיע, זה הזמן להשקיע במשפחות.

סונדוס סאלח: עוד נקודה שאני כל הזמן שומעת.

סונדוס סאלח: תמיד מתעסקים במשפחות שהן מוכרות לרווחה.

סונדוס סאלח: מה עם המשפחות שהן לא מוכרות לרווחה?

סונדוס סאלח: חבר'ה, אנחנו במצב שקיימים עכשיו כל האלמנטים בפני כל משפחה להיות משפחה במצוקה.

סונדוס סאלח: הבידוד, הבידוד בתוך הבתים, הצפיפות, המשבר הבריאותי, המשבר הכלכלי, אלה אלמנטים לקרקע פוריה למצב משפחתי במצוקה.

סונדוס סאלח: צריך לעשות מיפוי שלם בכל יישוב ויישוב ולראות מחדש איזה משפחות נמצאות במצוקה ומה אפשר להגיש להן.

סונדוס סאלח: תודה.

עאידה תומא סלימאן: תודה.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לתת זכות דיבור לנאילה עואד מנשים נגד אלימות, בבקשה.

נאילה עואד: בוקר טוב.

נאילה עואד: אני כן רוצה להתייחס לאמירות לגבי העלייה בנגב.

נאילה עואד: שמענו את זה לפני שבוע וחצי והעלינו את זה גם בשולחן העגול שיזמה הממשלה.

נאילה עואד: מר אליעזר, ציינת גם שיש עלייה ב-30% של תלונות למשטרה בכלל, וכן רציתי לדעת מה נעשה מאז, מה התוכנית של המשטרה לטפל בעניינים האלה, איך היא מתמודדת עם זה ומה היא עושה, במיוחד בנגב, והאם הם פותחים גם תיקים ויש רישום של תיקים.

נאילה עואד: עאידה, שאלת בעניין הפצת החומרים והקמפיין של המשטרה על כל העניין החדש של להתלונן מרחוק.

נאילה עואד: יש את הסרטון בעברית, אין את זה בערבית.

נאילה עואד: אני חושבת שהגיע הזמן שבאותה עת, באותו רגע, כל החומרים שיופצו דרך משרדים ממשלתיים, יהיו בכל השפות.

נאילה עואד: לא לחכות שבוע, שבועיים, שלושה שבועות עד שמפיצים את החומרים האלה.

נאילה עואד: בעניין 118, דובר כאן ואיריס ציינה שזה הודעת סמס.

נאילה עואד: אני ניסיתי את זה, כתב לי Not delivered, זאת אומרת שלא קיים כזה דבר.

נאילה עואד: אני לא יודעת, יכול להיות שיש בעיה טכנית, וחשוב לי גם לדעת האם יש צוותים מוכשרים שיטפלו בנשים ערביות וניתן לשלוח את הסמס בערבית.

נאילה עואד: זה מאוד חשוב ונחוץ, וגם לפרסם את כלל מרכזי הסיוע שהם נתמכים על ידי משרד העבודה והרווחה וכל החומרים שאתם מוציאות ומוציאים.

נאילה עואד: המשטרה, השר ארדן אמר שיהיו פעולות יזומות ויפנו למשפחות מוכרות.

נאילה עואד: כמה פעולות כאלה נעשו?

נאילה עואד: לכמה משפחות הגיעו עד כה במסגרת הפעולות היזומות האלה?

נאילה עואד: אלה חומרים שצריך להתייחס אליהם, וגם אני אוסיף בעניין של עידוד מרכזי סיוע כי אני לא רואה, אני לא יודעת אם מישהי נרשמה.

נאילה עואד: בעניין מרכזי סיוע, ועדות תמיכות, עד היום לא הייתה ולא נערכה ועדת תמיכות.

נאילה עואד: אנחנו מתפקדות כמרכזי סיוע בשעת חירום בלי תקציב של המדינה ושל משרד הרווחה.

נאילה עואד: צריך לדאוג לזה שיהיו החלטות.

עאידה תומא סלימאן: נאילה, אני רוצה להבין.

עאידה תומא סלימאן: מתחילת השנה אתן לא מתוקצבות בגלל עניין התקציב?

נאילה עואד: עוד אין לנו תקציב.

נאילה עואד: עוד אין ועדה שנערכה ואישרה את התקציב של מרכזי הסיוע, ואנחנו כן מתפקדות ללא שום אגורה במרכזי הסיוע.

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה, תודה על הנקודות שהעלית.

עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מאוד מקווה שאיריס, את עדיין במעקב עם כל השאלות שעלו, וגם אליעזר רוזנבאום.

עאידה תומא סלימאן: אני אתן לכם בסוף לענות על כל השאלות, אני ארצה תשובות על השאלות האלה.

פנינה תמנו: ברשותך, היושבת-ראש.

פנינה תמנו: משרד החינוך, מאוד חיוני לשמוע אותם.

עאידה תומא סלימאן: אני נותנת להם.

עאידה תומא סלימאן: בעצם את רוצה שהם יענו על הנושא הזה, האם הם מקיימים את השיחות האלה או לא.

פנינה תמנו: את לא הסכמת איתי אבל תחשבי שילד, עם מי הכי קל לו לדבר?

פנינה תמנו: לא עם יועצת.

פנינה תמנו: קל לו לדבר עם המורה שלו, ויש מספיק זמן למורים גם להרים טלפון ברמה האישית, ולפעמים תוך כדי הם יראו את המצוקה.

עאידה תומא סלימאן: אוקיי, חברת הכנסת, אני אפנה אבל בינתיים יש גם ארגונים שרוצים להתבטא בנושא, ולצערי הרב, כמה שנרצה להבין מה קורה בשטח, הארגונים בעצם מכירים הרבה יותר טוב מאיתנו.

עאידה תומא סלימאן: נציגת משרד החינוך עדיין איתנו על הקו, אני תכף אפנה אלייך אבל קודם גלי עציון מנעמ"ת.

עאידה תומא סלימאן: בבקשה, שתי דקות.

גלי עציון: קודם כול, אני חושבת שמה שעלה פה בצורה מאוד ברורה, שאולי יש מאה אחוז לעובדים שאמורים ומתויגים כעובדים בנושא אלימות אבל נושא הרווחה נוגע באלימות בהמון המון תחומים וזוויות, ולכן אני מצטרפת לכל מה שנאמר פה על ידי חבריי שצריך להחריג את כל עובדי הרווחה.

עאידה תומא סלימאן: בואו נסכים ככה.

עאידה תומא סלימאן: כדי לחסוך בזמן, כולנו מסכימות על החרגת העובדים הסוציאליים, אז זה כבר נאמר.

עאידה תומא סלימאן: בואו תעלו את הסוגיות האחרות שעוד אף אחד לא נגע בהן, רק מחמת הזמן.

עאידה תומא סלימאן: בבקשה.

גלי עציון: שני נושאים עיקריים שאני רוצה להעלות.

גלי עציון: אחד, יש – ואנחנו גם רואות את זה – יש תת דיווח דרמטי, ואם אני משווה את זה לצרפת זה עוד יותר.

גלי עציון: יש לנו שלושה ערוצים שאנחנו עובדים איתם כיום.

גלי עציון: האחד זה פניות בדיני עבודה, אחד בדיני משפחה ואחד זה קווי האלימות.

גלי עציון: דיני עבודה מפוצצים, קווי דיני משפחה ככה ככה, אלימות – עדיין מאוד מטפטף, והמשמעות היא שיש המון אלימות, היא לא מדווחת כי אנשים דואגים לענייני כלכלה.

גלי עציון: ואם אנחנו מדברים על עלייה של 30% בצרפת – כשבצרפת כבר יש חבילות עזרה כלכלית פי כמה מישראל – אז אנחנו יודעים שהמצב שלנו גרוע.

גלי עציון: אנחנו פשוט לא רואים מה קורה בבתים, זאת המשמעות של הדברים.

גלי עציון: צריך להשתמש בקווים.

גלי עציון: כמו שאמרתי, נעמ"ת כבר מפעילה קו, מפעילה גם קו שקט של פניות בווטסאפ שזה הרבה יותר פשוט וקל להגיע מאשר פניות טלפוניות.

גלי עציון: צריך להשתמש בקווים שכבר פועלים בשטח, להיעזר בהם ולתגבר ולעשות reaching out.

גלי עציון: דבר נוסף שאני רוצה להעלות – יש עוד המון דברים אבל מפאת חוסר זמן – זה בקשר למקלטים.

גלי עציון: זה משהו שעלה אצלנו, זה נושא חלוקת זמני שהות, מה שאנחנו מכירים בטרמינולוגיה הישנה כהסדרי ראיה, שהוא מאוד מאוד קשה בכלל בימים כאלה ובמשפחות של פירוד והוא הרבה יותר קשה במקלטים.

גלי עציון: יש לי איתי כמה דוגמאות.

גלי עציון: שופטים נותנים החלטות להרחיב הסדרי שהות וזה מאוד קשה במקלט, זה גם קשה מבחינה תפקודית רגילה, זאת אומרת יוצא ילד לפגוש אבא, חוזר למקלט בלי שבעצם יש איזושהי היערכות בנושא בידוד ובנושא הדבקה, דברים שהם מאוד מאוד בסיסיים ובעצם לא נתנו עליהם את הדעת וצריך לתת עליהם את הדעת.

גלי עציון: אנחנו כולנו בעד קשר עם שני ההורים אבל צריך לתת את הדעת על ההיערכות.

גלי עציון: בתחומים אחרים סגרו ביקורים, לא נותנים לצאת, פה ממשיכים להתנהל כרגיל ואי אפשר להתנהל פה ככה, צריך לתת את הדעת על העניין הזה.

גלי עציון: כמו שאמרתי, הדבר העיקרי שצריך לחשוב איך מטפלים בו זה התת דיווח והנגשה הנגשה הנגשה של האלימות, של אפשרות לפנייה לנשים שנמצאות במצבי אלימות.

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה.

עאידה תומא סלימאן: הנושא של היציאות מהמקלט והחזרה – איריס, נרצה על כך תשובה.

עאידה תומא סלימאן: בגלל זה אני שאלתי האם יש פרוטוקול ברור, מעבר להנחיות של משרד הבריאות שהוא מכוון דווקא לחיים היומיומיים בתוך המקלט.

עאידה תומא סלימאן: לגבי המקלטים, וכמובן יש הוסטלים לנערות ויש הוסטל לנוער, האם יש פרוטוקול מיוחד למסגרות האלה להתמודדות?

עאידה תומא סלימאן: תכף אני אתן לך, איריס, אבל נציגת משרד החינוך, גברת גם כן איריס בן יעקב.

עאידה תומא סלימאן: איריס, אחר כך אני ארצה שתתני לנו תשובות על הנושאים שעלו עד עכשיו כדי שנוכל להתקדם.

עאידה תומא סלימאן: בבקשה.

איריס בן יעקב: קודם כול, אני רוצה להגיד שהמורים והיועצות החינוכיות עובדים בשטח.

איריס בן יעקב: המורות בקשר עם התלמידים – אם בשיעורים מקוונים, אם בשיחות, אם בשיעורים בנושאים רגשיים, כישורי חיים – והם כמובן הונחו בראש ובראשונה להיות בקשר עם התלמידים שידוע לנו שהם סובלים ממצוקות כאלה ואחרות.

איריס בן יעקב: כל אחת בוחרת את הדרך שלה וגם את הדרך שמתאימה לילדים.

איריס בן יעקב: אתם מבינים שיש מגבלה – הילד יושב בבית, לא תמיד הוא יכול לדבר מול ההורים שלו, ליד ההורים – אז כל אחת בוחרת את הדרך שלה ליצור קשר עם ילדים.

איריס בן יעקב: מתוך הנתונים שהגיעו אלינו מפניות של יועצות יש 43,922 פניות של תלמידים בנושאים שונים של מצוקות וחרדות.

פנינה תמנו: תוכלי להגביר את הקול, כמעט לא שומעים אותך.

איריס בן יעקב: אני אומרת, מעל 43,922 פניות של ילדים למחנכות וליועצות בית הספר.

סונדוס סאלח: התלמיד פונה למחנכת או הפוך?

איריס בן יעקב: הם פונים למחנכת או ליועצת.

עאידה תומא סלימאן: בואו נגדיר את זה יותר ברור.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה להבין.

עאידה תומא סלימאן: יש הנחיות ברורות למחנכות, ליועצות, תתקשרו, תשאלו באופן אינדיבידואלי, או שהמחנכת באופן וולונטרי בגלל שהיא מודעת, בגלל שהיא רגישה?

עאידה תומא סלימאן: האם יש הנחיות ברורות?

עאידה תומא סלימאן: אחר כך, מה בדיוק הסטטיסטיקה?

איריס בן יעקב: יצא מסמך לאנשי החינוך, למחנכות וליועצות חינוכיות, להמשיך להיות בקשר עם הילדים.

איריס בן יעקב: אחד, עם הילדים שידועים לנו כילדים שהם בסיכון.

עאידה תומא סלימאן: מאנשי חינוך את אומרת?

עאידה תומא סלימאן: כלומר, זה לא הנחיה מהמשרד?

איריס בן יעקב: יצאה הנחיה מהמשרד לאנשי החינוך.

איריס בן יעקב: לא הבנתי מה לא ברור.

עאידה תומא סלימאן: כי לא שומעים אותך טוב.

פנינה תמנו: עאידה, היא טוענת שיצא מסמך ממשרד החינוך, אבל מה הוא אומר?

עאידה תומא סלימאן: חברת הכנסת פנינה, אולי היא תסביר את עצמה.

פנינה תמנו: בסדר, היא תסביר, אבל אני שמעתי אותה.

עאידה תומא סלימאן: אני מנסה להבין, לא שמעתי אותה.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה שהיא תגיד את זה.

פנינה תמנו: אפשר להשלים משפט?

פנינה תמנו: הדברים די ברורים.

פנינה תמנו: הם אומרים להם באופן וולונטרי, הם צריכים להחליט – כל מחנכת מחליטה איך היא פונה לתלמיד ולאיזה תלמידים, למעט שאמרו להם שימו לב לילדים שמוכרים לנו עם בעיות.

פנינה תמנו: ובעיניי, הם לא יכולים, במקום להוציא חוזר מנכ"ל מאוד ברור שבא ואומר שכל מחנכת צריכה להתקשר לכל ילד ולבדוק שהכול בסדר, הם אומרים שכל מורה תעשה כראות עיניה.

עאידה תומא סלימאן: את יכולה להמשיך.

איריס בן יעקב: אנחנו נותנים הנחיה למחנכות וליועצות החינוכיות להיות בקשר עם הילדים, א', שידועים לנו כילדים שהם בסיכון, סיכון גבוה.

איריס בן יעקב: כל מורה בוחרת לעשות את זה בדרך שמתאימה לילד.

איריס בן יעקב: יש ילדים שלא יכולים לדבר בתוך הבית ליד ההורים, הם יכולים לדבר בטלפון.

איריס בן יעקב: יש ילדים שהם כן מדברים בשיחת זום.

קריאה: ואיך אתם מוודאים שזה נעשה?

איריס בן יעקב: המורה בוחרת את הדרך.

איריס בן יעקב: הן נמצאות בקשר עם הילדים, הן נמצאות בקשר שוטף.

איריס בן יעקב: בנוסף, אנחנו מעבירים שיעורים בנושא של פנייה לעזרה, בנושא של התמודדות עם מצוקות.

איריס בן יעקב: אנחנו שוב מדגישים בעצם את המחנכות ואת היועצות ככתובת לפנייה לעזרה.

איריס בן יעקב: אני רוצה לציין שהמדריכים שלי ביחידה כרגע לא מוחרגים, אז היועצות, במידה ויש נגיד מצבים של אלימות במשפחה או מצבים מורכבים, הן נעזרות בעובדות סוציאליות לחוק נוער שנמצאות ביישוב או בפסיכולוגים החינוכיים.

איריס בן יעקב: מבחינת האיסוף שלנו, נשארו כ-3,000 יועצות והן מדווחות שהן קיבלו פניות.

איריס בן יעקב: מספר הפניות, הסך הכללי – לא רק של אלימות במשפחה או של אלימות בבית כלפי ילדים – בערך 44,000 פניות שקיבלנו מילדים שנמצאים במצוקה, כל מצוקה.

איריס בן יעקב: 7,186 פניות שקשורות לקשיים במשפחה.

איריס בן יעקב: קשיים במשפחה זה לאו דווקא אלימות במשפחה, זה גם יכול להיות ילד שרב עם האחים שלו ונורא קשה לו וילד שנמצא בסטרס בתוך המשפחה כי קשה לו.

איריס בן יעקב: זה הסיפור.

פנינה תמנו: זה מא' עד י"ב?

פנינה תמנו: איזה כיתות?

איריס בן יעקב: אנחנו מדברים מא' עד י"ב.

פנינה תמנו: יש לכם מיקוד איזה גילאים יותר פנו?

פנינה תמנו: חתך גילאי.

עאידה תומא סלימאן: ברור שיותר מבוגרים מתקשרים.

איריס בן יעקב: לא, אין לנו חתך כזה.

עאידה תומא סלימאן: ברור שבעצם הפניות מעידות על מצוקות מאוד קשות, והמספרים די גדולים.

עאידה תומא סלימאן: השאלה מה עושים עם זה ואיך מטפלים בזה, והאם אתם ערוכים בעצם, כי לפעמים לפנות ולא לקבל מענה זה מוסיף למצוקה.

איריס בן יעקב: אני מסכימה.

איריס בן יעקב: האמצעים שלנו די מוגבלים כי הילדים בכל זאת נמצאים בבית, וכדי לטפל בילד אנחנו צריכים את האישור של ההורים שלו, מן הסתם, אבל אם יש נגיד מקרים שיש עליהם חובת דיווח או מקרים של משפחות שהן מוכרות לרווחה – ושוב אנחנו חוזרים למשפחות שהן מוכרות לרווחה – אנחנו נעזרים בלשכת הרווחה או באנשים ביישוב.

עאידה תומא סלימאן: בלשכת הרווחה, שבינתיים גם כן הם נמצאים בתת תקנים ובינתיים לא יכולים לספק.

פנינה תמנו: מעניין כמה מתוך ה-43,000 קיבלו מענה.

איריס בן יעקב: עוד פעם, יש כאלה שקיבלו מענה ויש כאלה שלא קיבלו מענה, זה לא כזה פשוט.

איריס בן יעקב: הילדים נמצאים ברשות ההורים שלהם ואל תשכחו שהם נמצאים בבית.

עאידה תומא סלימאן: מה התפקיד של היועצות בימים כאלה?

עאידה תומא סלימאן: דיברת על המחנכות.

עאידה תומא סלימאן: מה התפקיד של יועצות בתי הספר?

איריס בן יעקב: היועצות של בתי הספר, א', גם מקיימות כל מיני שיחות זום עם תלמידים – גם תלמידים שהם מוכרים – עושות קבוצות רגשיות, כל הדברים האלה בזום, והן כמובן המעטפת המקצועית כרגע למחנכות.

איריס בן יעקב: אני שוב מדגישה, מדריכי היחידה למיניות ומניעת פגיעה כרגע לא מוחרגים, וגם המפקחים על הייעוץ לא מוחרגים, מי שנותן את העזרה המקצועית אלה היועצות ואם יועצת נתקלת בקושי, היא נעזרת בעו"ס לחוק נוער.

איריס בן יעקב: זאת אומרת, היום הנוכחות של הרווחה, העובדים הסוציאליים, העובדים לחוק נוער, היא קריטית כי אנחנו פה נעזרים בהם בכל מיני סוגיות מורכבות כשהילד בעצם נמצא בתוך המשפחה ולא תמיד אנחנו יכולים לנהל איתו איזשהו סוג של - - -

פנינה תמנו: אני רק שומעת מה הם לא יכולים.

פנינה תמנו: בואו נרגע נחשוב ביחד, עם כל הקושי של התקופה, מה אנחנו כן יכולים – לא לצאת למקום וולונטרי, ללכת למקום של חובה.

פנינה תמנו: אנחנו חייבים להגן על הילדים האלה.

פנינה תמנו: באמת, זה מטריד אותי לשמוע את הנימה.

עאידה תומא סלימאן: מטריד אותי כל הדיון מתחילתו.

עאידה תומא סלימאן: מטריד אותי המצב שמתייחסים לשירותים החברתיים כסוג של לוקסוס שאפשר להיפטר ממנו דווקא בימים הכי קשים, אבל אי אפשר עכשיו.

עאידה תומא סלימאן: אם יש הצעה קונקרטית, אפשר להציג אותה.

עאידה תומא סלימאן: אם אין, אנחנו חייבים – אני מאוד מתנצלת שאנחנו עכשיו בשלב של להציף את הבעיות הקיימות, ואני חושבת שיש עוד המון שלא נגענו בו.

עאידה תומא סלימאן: זה מעיד איך בדיוק המדינה נכנסה למשבר הזה לא מוכנה בכל המובנים – אם זה בשירותים הבריאותיים, אם זה בשירותי הרווחה ואם זה בשירותי החינוך – כולם מגלים שאנחנו לא מוכנים, ועוד המשבר מכניס אותנו יותר למצוקה.

פנינה תמנו: אבל מה זה נותן לנו בתור מנהיגים ונבחרי ציבור?

פנינה תמנו: בואי ניתן פתרונות.

עאידה תומא סלימאן: תתני.

עאידה תומא סלימאן: יש לך הצעה, תתני.

פנינה תמנו: כן.

פנינה תמנו: ההצעה שלי, שקודם כול יצא חוזר מנכ"ל שכל מורה מתקשרת לכל תלמיד, לפחות לשאול אותו מה שלומך.

עאידה תומא סלימאן: אבל היא אמרה שיש חוזר, פנינה.

פנינה תמנו: אם עולות מצוקות, צריך לחבר את הרווחה וצריך לחבר את הרשות המקומית.

פנינה תמנו: אי אפשר להגיד למספרים של 43,000 - - -

עאידה תומא סלימאן: חברת הכנסת פנינה, סליחה.

עאידה תומא סלימאן: זה בדיוק מה שהיא אמרה.

עאידה תומא סלימאן: עכשיו אני כאילו מגינה על משרד החינוך.

פנינה תמנו: לא, זה לא מה שהיא אמרה.

פנינה תמנו: הם לא הוציאו חוזר.

עאידה תומא סלימאן: היא אמרה ועוד איך.

עאידה תומא סלימאן: היא אמרה שיש חוזר.

פנינה תמנו: לא, היא לא אמרה.

פנינה תמנו: היא אמרה שהם לא מחייבים את המורות להתקשר לתלמידים.

פנינה תמנו: היא אמרה שהם נותנים למורה להחליט.

עאידה תומא סלימאן: לא.

עאידה תומא סלימאן: היא אמרה שיש חוזר שאומר תתקשרו, נותנים למורה לבחור את הדרך שבה היא מתקשרת.

פנינה תמנו: לא.

פנינה תמנו: אני אומרת לך – יש לי שני ילדים ביסודי, והמורים מקסימים אבל לא כל ילד מקבל טלפון.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שהבהרתי את עצמי והיא הבהירה את עצמה.

עאידה תומא סלימאן: כלומר, השיחות יכולות להתקיים, המורה בוחרת, אם זה בצ'אט או אם זה בטלפון – הנה, היא אומרת שזה נכון – ואם זה בפייסבוק, אבל היא יודעת מה המגבלות של כל תלמיד מבחינת אפשרות לתגובה, במיוחד שהוא יושב באותו בית עם האנשים שיכולים להפעיל.

פנינה תמנו: ואני חולקת עלייך, אני מצטערת.

פנינה תמנו: הוועדה הייתה צריכה לבוא ולדרוש.

פנינה תמנו: אני חולקת עלייך ולכן צריך קריאה נפרדת לשר החינוך.

עאידה תומא סלימאן: לא, מבחינתי אני מנהלת עכשיו את הישיבה.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה תשובה ברורה האם מה שהסברתי היה נכון או לא, ובואו נחליט כך.

איריס בן יעקב: זה בדיוק מה שהסברתי פעמיים.

עאידה תומא סלימאן: לא נוכל עכשיו לפתור את כל הבעיות של משרד החינוך.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה להבין, מה שהסברתי היה נכון בעניין החוזר שיצא?

עאידה תומא סלימאן: זאת הייתה הנחיה או חוזר מנכ"ל?

איריס בן יעקב: זאת הייתה הנחיה.

איריס בן יעקב: את הבנת אותי מצוין.

פנינה תמנו: הנחיה.

עאידה תומא סלימאן: בסדר, לא אמרתי חוזר מנכ"ל.

עאידה תומא סלימאן: הנחיה הייתה.

פנינה תמנו: וולונטרית.

עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת, תעבירי את ההנחיה למייל של הוועדה בשעה הקרובה, אנחנו רוצים לראות את הפרטים ונגיב לפי זה.

פנינה תמנו: תודה, גברתי.

עאידה תומא סלימאן: אי אפשר עכשיו להעביר את כל הנושא על משרד החינוך.

סונדוס סאלח: שמתם לב, היא אומרת שיש 44,000 פניות של תלמידים אבל איך בודקים את הטיפול בפניות?

סונדוס סאלח: איך בודקים שכל התלמידים קיבלו טלפון?

סונדוס סאלח: יש מקום שהוועדה תמליץ שיהיה סיכום או שאלון קצר או יעשו משהו עם כל תלמיד.

סונדוס סאלח: יש תלמידים שהם לא מתקשרים, אין להם את האומץ לפנות או לדווח.

עאידה תומא סלימאן: אוקיי.

עאידה תומא סלימאן: תודה, חברת הכנסת סונדוס סאלח, אנחנו נתייחס לזה בסיכום.

עאידה תומא סלימאן: איריס פלורנטין, בבקשה, תעני לנו קודם כול בעניין הנגב.

עאידה תומא סלימאן: איך מטפלים בעלייה הדרסטית הזו בתלונות, איזה מענה יש לכם בנושא הזה?

עאידה תומא סלימאן: בעניין המקלטים, האם היה פרוטוקול?

עאידה תומא סלימאן: איפה עומד העניין של אתר לנשים חדשות או נשים שצריכות להיות בבידוד?

עאידה תומא סלימאן: בעניין הקשר המשפחתי, האם פתרתם את זה, כלומר היציאה של הילדים, מה אתם מתכננים?

עאידה תומא סלימאן: הקיצוצים בתקציבים שקרו בתחומים השונים הקשורים גם כן, והעובדה שהסמס לא עובד עדיין.

איריס פלורנטין: אני אנסה לענות על הכול, אם אני אפספס משהו תעירו לי.

איריס פלורנטין: ראשית, לגבי מה שקורה ברשויות המקומיות.

איריס פלורנטין: אנחנו עם ההכנה לקראת משק לשעת חירום הכנסנו את מקסימום השירותים שעובדים מול אלימות ותקיפה מינית לתוך השירותים המוחרגים, מה שאומר שכל השירותים במיקור חוץ שנכנסו לצו – ויש רבים מהם, בעיקר בתחום המדובר פה בוועדה – המשיכו לעבוד במאה אחוז מתחילת התהליך ועד רגע זה.

עאידה תומא סלימאן: איריס, אני מתנצלת.

עאידה תומא סלימאן: זאת תשובה מאוד עמומה ורחבה.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לדעת – הוזכרו פה כל מיני תוכניות.

עאידה תומא סלימאן: את יכולה להגיב באופן יותר ספציפי?

איריס פלורנטין: אני מתחילה מזה כי אני רוצה להגיד שעם תחילת התהליך אנחנו דאגנו שהמסגרות הללו יהיו במאה אחוז וייכנסו לצו.

איריס פלורנטין: בשלב ב' מה שהמשרד עשה זה לקחת את כל המסגרות ברשויות המקומיות שהן במיקור חוץ ולהגדיר אותן כעובדות.

איריס פלורנטין: בתוך התמהיל הזה הוגדרו מסגרות בין מאה אחוז שעובדות מלא למסגרות שלא עובדות בכלל, שיקבלו 15% מהתקציב.

איריס פלורנטין: בתוך הטווח הזה יש הרבה מסגרות שיעבדו ב-70%, ב-40% ויהיו כאלה שלא יעבדו.

עאידה תומא סלימאן: סליחה, איריס, את זה כבר שמענו גם מאיגוד העובדים הסוציאליים, ובגלל זה אני שאלתי את השאלה, לא כדי לשמוע שיש חלק כזה ויש חלק כזה.

איריס פלורנטין: אני יכולה לתת מספר דוגמאות אם זו הכוונה.

איריס פלורנטין: אני יכולה לתת דוגמה ותתקני אותי אם לא.

איריס פלורנטין: תוכנית נושמים לרווחה תעבוד ב-70%, כדוגמה.

עאידה תומא סלימאן: מתי היא תעבוד?

עאידה תומא סלימאן: זה לדיון הבא שלנו, הבנתי שהתוכנית הזאת הופסקה בכלל.

איריס פלורנטין: לא.

עאידה תומא סלימאן: אבל זה לדיון הבא שלנו.

איריס פלורנטין: אין לי תוכנית במסגרת אלימות, תקיפה מינית ותוכניות בילדים, שלא עובדים במאה אחוז.

איריס פלורנטין: הם כולם הוחרגו.

עאידה תומא סלימאן: כולל נוער בסיכון?

איריס פלורנטין: נוער בסיכון, לא כולם עובדים במאה אחוז.

עאידה תומא סלימאן: כולל הבתים החמים של הנערות במצוקה וכל מיני פרויקטים אחרים?

איריס פלורנטין: הטבלה הזאת כרגע לא מולי.

איריס פלורנטין: אני מציעה שבדיון הבא ב-12:00 אנשים יגיעו עם הטבלאות ונוכל להיכנס אחד אחד.

ענבל חרמוני: היא מולי.

ענבל חרמוני: בתים חמים לא במאה אחוז, וגם אני אגיב, איריס, ברשותך, על מרכזי הורים ילדים ועל המרכזים לטיפול משפחתי, הם ב-70%.

עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת שאנשים שיגיעו לדיון ב-12:00 יגיעו עם טבלה מאוד ברורה, ואם אפשר להעביר לי את הטבלה הזו לפני שאני נכנסת לדיון, שיהיה לנו ברור.

איריס פלורנטין: אנחנו נעביר לך את זה.

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה.

עאידה תומא סלימאן: מה בקשר לאתר למקלטי נשים?

איריס פלורנטין: האתר נמצא בשלבים מתקדמים לקראת כניסה לוועדת מכרזים.

איריס פלורנטין: אנחנו מדברים על אתר של 12 נשים שיוכלו לבוא ולהיות בבידוד שם.

עאידה תומא סלימאן: מילת המפתח – ועדת מכרזים.

עאידה תומא סלימאן: עכשיו תוציאו מכרז ועכשיו תדונו?

עאידה תומא סלימאן: זה יסתיים אחרי הקורונה.

איריס פלורנטין: לא, לא.

איריס פלורנטין: אנחנו לפני יומיים עשינו ועדת מכרזים לפתיחה של מסגרת לחולים בפנימיות ילד ונוער – לקח לנו יומיים.

איריס פלורנטין: אנחנו עובדים מאוד מהר.

עאידה תומא סלימאן: אז בעצם כשאתם רוצים אתם עובדים מאוד מהר.

איריס פלורנטין: אנחנו מנסים.

עאידה תומא סלימאן: אתם מנסים, בסדר.

עאידה תומא סלימאן: מתי ועדת המכרזים תדון בזה?

איריס פלורנטין: אני מקווה שבימים הקרובים אני אוכל לתת תשובה לכל מי שנמצא.

עאידה תומא סלימאן: את זוכרת שאנחנו נכנסים לחופשת פסח.

עאידה תומא סלימאן: זה לפני פסח?

עאידה תומא סלימאן: כי זה אומר אם כך שאנחנו דוחים את הכול עד אחרי פסח ועד שתהיה ועדת מכרזים, ועד שיכינו את המקום באמת נהיה אחרי הקורונה.

פנינה תמנו: שיחזירו להם את כוח האדם, הם עובדים 18 שעות ביום ואפילו יותר.

עאידה תומא סלימאן: בגלל זה אנחנו ביקשנו שיחזירו את כל הצוותים המקצועיים שלהם.

עאידה תומא סלימאן: זה יהיה לפני פסח, איריס?

איריס פלורנטין: אני מקווה מאוד, אני עובדת על זה מאוד חזק.

איריס פלורנטין: אני אתן לך תשובה אישית.

עאידה תומא סלימאן: אוקיי.

עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת לדעת היום.

עאידה תומא סלימאן: תודה לך.

איריס פלורנטין: אני רוצה להתייחס לעוד שני דברים שהועלו.

עאידה תומא סלימאן: המסרונים.

איריס פלורנטין: קודם כול, לגבי הנהלים.

איריס פלורנטין: אנחנו הוצאנו גם ב-15 וגם ב-19 הנחיות למקלטים איך לעבוד בתנאי בידוד ואיך לקלוט את הנשים.

איריס פלורנטין: אנחנו מוציאים תכף נוהל נוסף, אנחנו כל הזמן מנחים איך לעבוד.

עאידה תומא סלימאן: זאת הבעיה, שיש הרבה הרבה הוראות.

עאידה תומא סלימאן: אין פרוטוקול ברור איך מתנהגים.

עאידה תומא סלימאן: יש מישהי שיושבת לידך, איריס?

איריס פלורנטין: היא יושבת בבית שלה, אבל היא יכולה להגיד בהחלט.

עאידה תומא סלימאן: לפרוטוקול, אנחנו צריכים לדעת.

מיכל: גם ב-15 במרץ וגם ב-19 במרץ הועברו הנחיות מאוד מפורטות למקלטים ספציפיים, בנוסף לחוזרי המנכ"ל ולהנחיות הנוספות, ספציפי איך מתנהגים עם אישה חדשה, איך מתמודדים בהתנהלות היום-יומית של המקלט באופן מיוחד על פי משבר הקורונה.

עאידה תומא סלימאן: מה עם מפגשים עם ההורה?

מיכל: נוהל מאוד מפורט בעניין של זמני שהות והגעה של נשים לפנימיות יעבור ממש עד סוף היום.

עאידה תומא סלימאן: אתם תוציאו משהו בעניין היציאות של הילדים?

מיכל: כן, זה מה שאמרתי.

עאידה תומא סלימאן: עד סוף היום.

מיכל: זמני שהות והגעה לפנימיות, יגיע עד סוף היום.

עאידה תומא סלימאן: אוקיי.

עאידה תומא סלימאן: מה עם השיפוי על ההוצאות החריגות של המקלטים?

מיכל: עוד אין לנו אישור לזה, אני מקווה שזה יתקדם.

עאידה תומא סלימאן: תודה.

עאידה תומא סלימאן: חבר הכנסת איימן עודה, רצית להתייחס.

איימן עודה: תודה, עאידה.

איימן עודה: אני מברך על ישיבה חשובה מאוד ואני קטונתי להוסיף – לך במיוחד בגלל שאת מומחית בנושאים - אבל יש פה דבר מאוד ברור.

איימן עודה: הוויה מייצרת תודעה.

איימן עודה: כל מי שדיבר בינתיים הן נשים - אם מדובר על מומחיות כמו מיכל, כמו גלי, כמו איריס, כמו נאילה, כמו ענבל, ואם הנשים שנמצאות פה, אם זה סונדוס או היבה או פנינה, ולא רק נשים אלא מייצגות חברות מוחלשות, אם זה החברה הערבית ואם זה יוצאי אתיופיה.

איימן עודה: אבל, מי שנמצאים בשלטון הם אנשים אחרים לגמרי.

איימן עודה: הם אחרים לגמרי.

איימן עודה: הם גם גברים, גם פריבילגים וגם אחרים.

פנינה תמנו: גם באופוזיציה.

איימן עודה: והם לא מבינים על מה אנחנו מדברים כי פשוט מאוד, הוויה מייצרת תודעה.

איימן עודה: יש אנשים שבאו ממשפחות מוחלשות ויודעים מה זה עוני, מה זאת אומרת שאין כסף לתת לילדים, מבינים איך אנשים מתרגזים, מתעצבנים בתוך הבית בגלל מצב כלכלי קשה, ואני חושב שפה כמו שאומרים קבור הכלב.

איימן עודה: פשוט מאוד, הם לא מבינים על מה אנחנו מדברים.

איימן עודה: לכן, יש המישור החברתי של עבודה סוציאלית, מי כמוכן שאתן יוצאות ממקום העבודה הזה, אבל אני רוצה להדגיש את המצב הכלכלי.

איימן עודה: אנשים פונים אליי ואומרים לי שאין להם כסף לאכול, אין להם.

איימן עודה: אין להם כסף לאכול, אין להם, פשוט מאוד.

איימן עודה: אני מדבר על אנשים שמרוויחים כסף מדי יום דרך עבודה יומיומית, לא חודשית אפילו.

איימן עודה: אם יחסר להם כסף ליום אחד, אין להם איך לאכול למחרת.

איימן עודה: האנשים הללו הם הנפגעים ביותר מהמצב הנוכחי.

איימן עודה: במקום לדבר על טייקונים ועל כסף שמטפטף מלמעלה למטה, צריך להעביר את הכסף היישר לשכבות המוחלשות.

איימן עודה: אני רואה בזה סיבה – אין דבר שמצדיק אלימות, אבל אני מדבר על הוויה קשה מאוד והדבר הזה צריך להיות ההדגש בתקופה הקרובה, בתקופה של היום ושל מחר ושל מחרתיים.

איימן עודה: תודה.

עאידה תומא סלימאן: תודה, חבר הכנסת איימן עודה.

עאידה תומא סלימאן: יש עוד שתיים שאני רוצה לתת להן לדבר: נציגת איגוד מרכזי הסיוע ועורכת דין איילת, ואחריה – עולה נג'מי, מיוזמות קרן אברהם.

עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מבקשת – מתומצת, ישר לעניין כדי שנוכל לסכם לפני הישיבה הבאה.

עאידה תומא סלימאן: בבקשה, איילת.

איילת רזין בית אור: תודה, עאידה.

איילת רזין בית אור: אני לא אחזור על הדברים שנאמרו אבל כמובן שאני מצטרפת לחיוניות של כל עובדי הרווחה, העובדים הסוציאליים.

איילת רזין בית אור: אני אספתי מתשעת מרכזי הסיוע שורה של פניות, שבעצם מציפות את הקשיים ביישום בשטח של הבעיות כפי ששמענו אותן.

איילת רזין בית אור: אני רוצה לציין את הנתון שאולי לא מוכר לכולן, שקרוב ל-40% מן הפגיעות המיניות בילדים מתחת לגיל 12 מבוצעות על ידי אחד ההורים או האחים, כלומר על ידי קרוב משפחה שמתגורר בתוך הבית, וזה מתכתב עם הנתונים שציינו קודם לגבי מה שפרסמה אתמול המשטרה על זינוק חד בפניות לגבי אלימות מינית בתוך המשפחה.

איילת רזין בית אור: דווקא במצב הזה אנחנו חייבים תקציבים, חייבים עובדים שידעו להושיט יד, לאתר מצוקות ונורות מהבהבות, נורות אזעקה.

איילת רזין בית אור: אני רוצה להתייחס בכמה משפטים לתחומים שבהם נתקלנו בקשיים.

איילת רזין בית אור: אתמול התקבלה פנייה של דיירים בבניין משותף שכבר כמה זמן שומעים זעקות כאב וקריאות לעזרה של קול שנשמע של ילדה שככל הידוע מתגוררת עם אביה באחת הדירות.

איילת רזין בית אור: נעשתה פנייה לגורמי הרווחה, ומטעמם נמסר שבעת הזו אין אפשרות לתת מענה, בגלל המגבלות לא ניתן לבצע חקירת ילדים.

קריאה: לא יכול להיות מצב כזה.

קריאה: אנא העבירו את השם, נבדוק את זה.

איילת רזין בית אור: אנחנו בהחלט כתבנו פנייה אליכם, במקביל פנינו למשטרה.

איילת רזין בית אור: אנחנו עושות כל מה שאפשר כדי לתאם טיפול משטרתי מותאם בסיטואציה.

איילת רזין בית אור: אני כאן אומר אבל, שככל הנראה ביקרה שם המורה, שזה כבר מראה על איזושהי מעורבות יתרה של משרד החינוך, ואת זה אני כן רוצה לציין לטובה.

איילת רזין בית אור: יש קושי גדול להבין – כמו שראינו אפילו עכשיו בדיון – אילו מהשירותים כן עובדים ובאיזה פורמט ובאיזה שעות ניתן לפנות ולקבל מסמכים ולהגיש מסמכים.

איילת רזין בית אור: מאוד מאוד לא ברור ואנחנו מבקשים מכל הגורמים שיושבים לפרסם את זה בצורה ברורה ובכל השפות.

איילת רזין בית אור: הנושא של ביטוח לאומי, בעצם כל מה שקשור לנושאים של נפגעות תקיפה מינית, או מוקפא או נמצא ב-slow motion, ועדות פסיכיאטריות לקביעת נכות, כל הפרוצדורות.

איילת רזין בית אור: צריך להבין מה שאתם יודעים בוודאי היטב – זה לחם ומים לנשים האלה, שחלקן לא יכולות לעבוד, זה בעצם אמצעי הקיום היחיד שלהן.

איילת רזין בית אור: לגבי מערכת אכיפת החוק, לגבי מה שפורסם היום, אנחנו מברכות על זה.

איילת רזין בית אור: כמובן שיש אפשרויות נוספות להגיש תלונה.

איילת רזין בית אור: לצערי, א', אני לא מצאתי את הקישור הזה; ב', נראה שזה מותאם יותר לשוד או פריצה לרכב ולא לסיטואציה המאוד מורכבת ועדינה של פגיעה מינית ואלימות במשפחה.

איילת רזין בית אור: אנחנו הצענו, עוד לפני משבר הקורונה, ליצור פלטפורמה מיוחדת כפי שקיים במדינות אחרות – למשל באוסטרליה.

עאידה תומא סלימאן: איילת, אי אפשר עכשיו להיכנס לפרטי פרטים.

איילת רזין בית אור: ביקשתם הצעות פרקטיות, אז אני מתייחסת.

עאידה תומא סלימאן: אז מברקים, אחר כך אפשר שתגישו משהו מנומק בכתב.

עאידה תומא סלימאן: רציתי להגיד לך – תעבירי את התלונות על מקרים ספציפיים שאנחנו נעקוב, ואת ההצעות שיש לך אני מציעה שתגישו בכתב או שבעצם הוגשו עם הניירות שהגשתם לפני הדיון.

איילת רזין בית אור: כן.

איילת רזין בית אור: עוד שני דברים שמאוד חשוב לי ולא עלו.

איילת רזין בית אור: כל הנושא של היעדר תסקירי מעצר.

איילת רזין בית אור: אנחנו חוששות מאוד מהנושא של מדיניות מצמצמת במעצרים דווקא בתקופה הזאת.

איילת רזין בית אור: הובא לידיעתנו שנדרש אישור של קצין אח"מ מחוזי כדי לעצור אדם.

איילת רזין בית אור: אנחנו מאוד מקוות שהנושא של מין ואלימות בהקשר הזה מסויג.

איילת רזין בית אור: עוד לא קיבלנו מענה לדבר הזה.

איילת רזין בית אור: דבר נוסף הוא שאין תסקירי מעצר.

איילת רזין בית אור: כשאין תסקירי מעצר אז בית המשפט, חסרים לו כלים כדי להעריך האם להשאיר אדם במעצר או לא.

איילת רזין בית אור: אנחנו עוד לא קיבלנו מענה איך הדבר הזה מטופל ועוד לא קיבלנו נתונים לגבי האפשרות של המדינה להרחיק את אותם פוגעים.

עאידה תומא סלימאן: תודה, איילת.

עאידה תומא סלימאן: סליחה, פשוט נשארו חמש דקות.

עאידה תומא סלימאן: עולה נג'מי, מה יש לך להגיד, בדקה?

עולה נג'מי: אני מצטרפת לכל מה שנאמר.

עולה נג'מי: יש לי ארבע נקודות שאני רוצה לחדד.

עולה נג'מי: הנגשת קווי הסיוע לנשים וילדים שסובלים מאלימות במשפחה.

עולה נג'מי: אני מציעה להוציא הוראה למשרד הרווחה, בחלוקת סלי המזון להוסיף את קווי הסיוע, פלאייר שנותן לאנשים כתובת לאן לפנות.

עולה נג'מי: כך אנחנו נוכל להגיע לעוד הרבה אנשים שסובלים מאלימות בבתים.

עולה נג'מי: אני רוצה להתייחס לעוד נקודה.

עולה נג'מי: חלק גדול מעובדות הניקיון בבתי החולים הן נשים, הן ממשפחות ממעמד סוציואקונומי מאוד נמוך.

עולה נג'מי: הן סובלות משיימינג ואנחנו רואים את זה בכל היישובים שאנחנו נמצאים בהם, מצד התושבים ביישובים שהן מתגוררות בהם.

עולה נג'מי: אני חושבת שחשוב שתצא הנחיה ממשרד הבריאות וממשרד העבודה למקומות העבודה שישימו לב, שישימו אוזן קשבת לנשים שהן עובדות בניקיון, במחלקות הקורונה במיוחד, שסובלות משיימינג ביישוב שלהן.

עולה נג'מי: אני אתייחס לעוד נקודה, כל נושא חלוקת המזון לנשים שאינן מוכרות לרווחה – אימהות חד-הוריות ורווקות מבוגרות בחברה הערבית.

עולה נג'מי: חשוב מאוד, עאידה, שפלטפורמת הדיווח המקוון – גם אני נכנסתי וזה לא עובד – אם היא תעבוד, שזה יהיה חסוי.

עולה נג'מי: חסוי, כלומר שאי אפשר לחזור לתיעוד של הפנייה, כמו הפנייה למרכזי הסיוע.

עולה נג'מי: נקודה אחרונה שאני מציינת, המדינה הפריטה את השירותים החברתיים והותירה את ארגוני החברה האזרחית להתמודד לבד, כלכלית.

עולה נג'מי: היות והם חיכו עד שהממשלה תקום ועד שתהיה כנסת ויאשרו תקציבים, המקלטים היום, ארגוני החברה האזרחית, עובדים באופן עצמאי.

עולה נג'מי: כאן חשוב מאוד ממש לתת יד ולתת עזרה לארגוני החברה האזרחית שעובדים לבד.

עולה נג'מי: תודה רבה, עאידה.

עאידה תומא סלימאן: תודה.

עאידה תומא סלימאן: עולה, שאלה.

עאידה תומא סלימאן: העברתם את ההצעות האלה אלינו בנייר עמדה?

עולה נג'מי: כן.

עאידה תומא סלימאן: אוקיי.

עאידה תומא סלימאן: כנראה פספסתי את הנייר שלכם.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לסכם את הדיון.

עאידה תומא סלימאן: לא שזה תם ונשלם, אני חושבת שיש לנו עוד המון מה לעשות בהמשך העבודה והקשר עם המשרדים.

עאידה תומא סלימאן: קודם כול, הבקשות שביקשתי תוך כדי הישיבה, גם ההנחיה של משרד החינוך, גם הפילוח של התלונות משלושת המשרדים והשוואה עם מרץ שנה שעברה כדי שיהיה לנו עם מה להשוות; גם הרשימות של התקנים הפועלים של המשטרה ברשויות, החלוקה של ה-670, איפה זה נמצא ומה בדיוק התפקידים.

עאידה תומא סלימאן: אני קיבלתי עכשיו לידיי את הרשימה של משרד העבודה והרווחה לגבי הפרויקטים והקיצוצים שקרו, אנחנו נתייחס אליה בישיבה הבאה.

עאידה תומא סלימאן: חשוב מאוד לציין שהגישה שלנו אומרת ככה – מהבנתנו למצב הקיים, יש אלימות, ויש אלימות שעלולה להיות אפילו יותר גבוהה מאשר בימים רגילים.

עאידה תומא סלימאן: לצערנו הרב, צריכים כוננות מיוחדת והבנה שצריך לחפש בדיוק בחושך הקיים הזה את המקרים ולנסות להושיט יד ולעזור דווקא לא כמו בימים הרגילים אלא בתוכניות מיוחדות ויוזמות מיוחדות שאפשר להנגיש את הסיוע לציבור הרחב.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו דורשות מייד לצאת באיזשהו קמפיין, בשיתוף פעולה עם החברה האזרחית, לפרסם את כל התוכניות ומרכזי הסיוע וקווי החירום בכל השפות כדי שכל הנשים והילדים והקשישים וכל מי שסובל מאלימות ידע לאן לפנות ויקבל את העזרה שצריך.

עאידה תומא סלימאן: אני פונה גם כן לכלל המשרדים.

עאידה תומא סלימאן: בלתי מתקבל על הדעת שהנחיות בזמן חירום – כשכל שעתיים צריכים לעדכן את הציבור – התרגום להנחיות מגיע אחרי שבוע.

עאידה תומא סלימאן: באותו רגע שמוציאים את ההנחיות בעברית, צריכים להוציא אותן בשפות שבדרך כלל מוציאים: גם ערבית, גם רוסית וגם אמהרית.

עאידה תומא סלימאן: אפשר לעשות את זה ואפשר לדאוג שזה יקרה.

עאידה תומא סלימאן: מבחינת המלונית לנשים מבודדות או חדשות, אני מאוד רוצה לשמוע שלפני פסח כבר יש לפחות את המכרז ומתחילים לנצל את התקופה של פסח.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו בזמן חירום, אי אפשר לעצור את ההכנות למרות החג, ואני מבינה את זה, אבל צריך במקרה של חירום לעבור על זה מאוד מהר.

עאידה תומא סלימאן: אני שוב קוראת למשרד העבודה והרווחה ולשר ולממשלה ולמל"ל להחריג את כלל העובדים הסוציאליים, ישר אחרי פסח לחזור לתפקד במתכונת מלאה.

עאידה תומא סלימאן: הייתי רוצה לראות שדווקא המל"ל ודווקא הממשלה מבינים שצריך לתגבר את המאה האחוז הקיימים ולהוסיף להם, אבל לפחות שיחזירו עכשיו את כולם לעבודה ולא יקצצו מתקציבים של פרויקטים חיוניים.

עאידה תומא סלימאן: נחכה לקבל את התשובות על הדברים שביקשתי ואנחנו נחזור ללחוץ כאשר לא נהיה מסופקים מהתשובות שקיבלנו.

עאידה תומא סלימאן: אני נועלת את הישיבה ואנחנו בעוד עשר דקות נתחיל את הדיון הבא שהוא בנושא הפרויקטים.

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה לכולם, הישיבה נעולה.