הוועדה המיוחדת לענייני רווחה ועבודה, כנסת 23, פרוטוקול מספר 7, 2020-04-06 12:00

עאידה תומא סלימאן: אני פותחת את ישיבת הוועדה המיוחדת לענייני רווחה ועבודה.

עאידה תומא סלימאן: היום ה-6 לאפריל 2020, ואנחנו נעסוק בצמצום בפעילות תוכניות המטפלות במשפחות המצויות בעוני ובהדרה.

עאידה תומא סלימאן: היו הרבה פניות מהשטח, מארגונים ומאזרחים, שהתלוננו על העובדה שבימים אלו ובעידן הקורונה, ההשלכות החברתיות והכלכליות נעשות יותר ויותר חזקות ושמתחילים להרגיש אותן בצורה יותר ברורה.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו יודעים שהרבה מהמשפחות נכנסו למעגל הזה ולמצבים האלו כשהן מלכתחילה מתחת לקו העוני וכשלמצב האקונומי שלהן יש הרבה השלכות חברתיות.

עאידה תומא סלימאן: יותר ויותר משפחות איבדו את מקור הכנסתן.

עאידה תומא סלימאן: כמובן שחלק מהן יפוצו, למרות ששמיכת הפיצויים מאוד קצרה והיא משאירה הרבה אנשים בחוץ.

עאידה תומא סלימאן: גם אלו שיפוצו יחוו פגיעה, וכבר מתחילים להרגיש את הפגיעות הזו.

עאידה תומא סלימאן: אני מודה שמשרד הרווחה פעל ויפעל.

עאידה תומא סלימאן: אתמול היתה שיחה עם שר העבודה והרווחה חבר הכנסת אופיר אקוניס, והוא אמר בצורה מאוד ברורה שהיום מתחילים בפרויקט הגדול של חלוקת מזון לפני חג הפסח כשלפני כן כבר חולקו מנות לקשישים.

עאידה תומא סלימאן: כל זה לא פותר את מכלול הבעיות שקיימות, והחשש שלנו הוא שלוקחים ממקום אחד ונותנים במקום אחר.

עאידה תומא סלימאן: עד עכשיו לא שמעתי האם ישנו תכלול של כל הצרכים הקיימים תחת מסגרת אחת.

עאידה תומא סלימאן: יש הרבה קבוצות רווחה ששייכות לפרויקטים מסוימים שלא נכללו בחלוקת המזון.

עאידה תומא סלימאן: יש משפחות שעד עכשיו לא הוכרו כמשפחות שנמצאות במצוקה כלכלית והן כנראה לא ייכללו בחלוקת המזון הקיימת.

עאידה תומא סלימאן: הייתי רוצה לשמוע את נציגי המשרדים ואת נציגי הארגונים השונים.

עאידה תומא סלימאן: התלונה העיקרית היתה בנושא תוכנית "נושמים לרווחה".

עאידה תומא סלימאן: נרצה לשמוע על הקיצוצים הקיימים, אלו תוכניות קיימות וממשיכות לפעול במאה אחוזים בקהילה למען משפחות בעוני ובהדרה, ואיזה תוכניות צומצמו, ועל סמך מה הן צומצמו, איזה קריטריונים היו לצמצומים האלה, ואיזה תוכניות אלטרנטיביות מפתחים המשרדים לאנשים שהצטרפו למעגל הזה ולמשפחות שקיימות כבר במאגר של הרווחה.

עאידה תומא סלימאן: כלומר, התוכניות עכשיו מתייחסות בעיקר לאלו שרשומים, והשאלה היא מה עם אלו שיצטרפו וייכנסו למעגל המצוקה.

עאידה תומא סלימאן: ארצה לשמוע תשובות מהירות מהמשרד, אבל הפעם אני רוצה לשמוע תחילה מהארגונים השונים, ואחר כך אבקש מנציגי המשרדים להתייחס לשאלות העיקריות שיועלו או לתקן מידע ולעדכן.

עאידה תומא סלימאן: נרצה לשמוע מרן מלמד מנקודת מפנה - המרכז לקידום רווחה כלכלית.

עאידה תומא סלימאן: רן לא שומע אותנו כנראה.

עאידה תומא סלימאן: אני אבקש מכל דובר להציג את שמו ואת הגדרת תפקידו למען הפרוטוקול.

עאידה תומא סלימאן: דורית בירן, הפורום למאבק בעוני, בבקשה.

דורית בירן דקלבאום: אני דורית בירן דקלבאום, אני עובדת סוציאלית ויועצת ארגונית, ומנחה ומלווה את הפורום למאבק בעוני.

דורית בירן דקלבאום: אנחנו רואים שבשטח יש המון המון המון פניות, כשחלק מהלקוחות מוכרים כבר וחלקם חדשים.

דורית בירן דקלבאום: הלקוחות המוכרים, ובמיוחד אלה שנמצאים בתוכניות האלה, אלו אנשים שהגיעו למשבר הזה בלי שום משאבים רזרביים, הם הגיעו עם מינוס רציני, וכרגע הם במצב מאוד מאוד קשה ובמצוקה.

דורית בירן דקלבאום: הצוותים בשטח עסוקים בהרבה מאוד פניות ובכל הפניות.

דורית בירן דקלבאום: הצוותים של התוכניות האלה נותנים היום גם למשפחות שלהם, וליווי צמוד, ויש עדויות מאוד מרגשות על איך משפחות מגיבות לזה, ובמקביל הם גם עושים עבודה נוספת במערך הכללי.

דורית בירן דקלבאום: זה פשוט לא הגיוני שכאשר יש מצוקות כאלה, מורידים ומצמצמים את המערך שקיים שהוא מאוד מאוד משמעותי לטיפול באנשים שחיים בעוני, במקום למנף אותו.

דורית בירן דקלבאום: מעבר לכך, אין הסתכלות כוללת על היום למוחרת ועל מערך המשאבים.

דורית בירן דקלבאום: אנחנו רואים שהנהלת המשרד, שצריכה להוביל את התהליך הזה והפקידות הבכירה של המשרד - בין חצי לשני שליש נמצאים בבית ובחל"ת ולא מובילים את המהלך הזה, וזה יושב על אנשים בודדים.

דורית בירן דקלבאום: מצד אחד, מערך הצרכים ושל משפחות שנמצאות במצוקה עמוקה ביותר הזקוקות לליווי של מלווים וגם עובדים סוציאליים, הוא גדול מאוד, אבל אין מספיק מערך של אנשים שיכולים לתת להם מענה, וגם מקצצים להם את התקציבים, ומצד שני, כאילו נותנים להם מתנות לחג.

דורית בירן דקלבאום: זה לא יכול להבטיח קיום והסתכלות לטווח ארוך.

דורית בירן דקלבאום: אני חושבת שאנחנו חייבים לפעול בצורה כזו שתבטיח טווח ארוך של פעילות, תשמר את המשאבים הקיימים ותמנף אותם לצרכים תוך ניהול נכון של כל המערך הזה עם הבטחת משאבים של כוח-אדם מקצועי, הן במטה והן בשדה והן צמוד למשפחות שנמצאות כרגע במצוקה מאוד קשה ובלי ליווי.

דורית בירן דקלבאום: אנחנו מקבלים הרבה מאוד עדויות בשטח על זה שבאמת משפחות שכרגע יש להן משאבים ושעדיין לא התחילו את הקיצוץ, נהנות מזה, ומצד שני, יש גם משפחות שפונות למערכת ולא מקבלות תשובות.

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה.

עאידה תומא סלימאן: רן מלמד, האם חזרת אלינו?

עאידה תומא סלימאן: בבקשה, רן.

רן מלמד: בוקר טוב, ותודה על האפשרות לדבר.

רן מלמד: האמת היא שאני רוצה להעלות בעיקר שאלות שלדעתי חשובות לגבי המשך הדרך, ואני חושב שהסיפור שנותנים לרווחה הוא אולי מראה לדברים שקורים.

רן מלמד: ב"נושמים לרווחה" עבדו ועובדים הרבה מאוד עובדים סוציאליים ומלווי משפחות שעושים עבודה נפלאה.

רן מלמד: קודם כול, הייתי רוצה לדעת האם אפשר לקבל תשובה מהמשרד כמה מהם הוצאו לחל"ת או פוטרו, מה קורה עם מלווי משפחות שהם לא עובדים סוציאליים והרבה פעמים הם עובדים דרך עמותות שהפעילו חלק מהפרויקטים של "נושמים לרווחה", מרכזי עוצמה או דברים אחרים, כי אנשים האלה הופכים לעניים בשנייה ורבע בערך, ואני חושב שאין התייחסות ראויה לגביהם בכלל.

רן מלמד: ישנו דבר נוסף שאת העלית בתחילת דברייך, גברתי היושבת-ראש, והוא באמת לדעת מיפוי של התוכניות שהוקפאו, מה קיים ומה לא קיים, מה הפגיעה למרות ההבטחות על כך שעובדים סוציאליים הם עובדים חיוניים ושצריך לשמור על הפרויקטים, איזה מהדברים הוקפאו, איפה הכספים נמצאים ומה נעשה איתם – זה נושא אחד שנוגע לשאלת "נושמים לרווחה".

רן מלמד: הנושא השני מתוך השלושה שאני רוצה להעלות הוא נושא חלוקת המזון.

רן מלמד: מהרבה מאוד דיווחים שאני מקבל היום מהשטח נדמה שמתחיל להיות בלגן בחלוקת המזון.

רן מלמד: יש הרבה אנשים שמקבלים, יש הרבה אנשים שמקבלים כפול, יש הרבה אנשים שלא מקבלים בכלל.

רן מלמד: גברתי יושבת-ראש הוועדה וחברי הכנסת של הוועדה, אני חושב שאתם צריכים לדרוש מהממשלה להקים שולחן שהוא שולחן מטה להפעלת נושא חלוקת המזון לאוכלוסיות השונות בתיאום עם הארגונים השונים והעמותות השונות והממשלה שמחלקת, כדי שלא יהיו כפילויות וכדי שלא יהיו בעיות עם אנשים שלא מקבלים.

רן מלמד: הדבר השלישי, ברשותך, ואנצל את הבמה הזו כדי לדבר עליו כי הבמה הזו נוגעת באמת לאנשים שחיים בעוני ובהדרה, הוא נושא העלאת קצבאות הקיום – לא לקבל ענקים של 500 שקל לילד חד-פעמי, אלא לעשות מהלך הרבה יותר גדול של העלאת קצבאות הקיום לתקופה של שלושה עד שמונה חודשים כדי שאפשר יהיה לעבור את שנת התקציב הנוראה הזו בצורה סבירה בקרב אנשים שלא יכולים היום להתקיים.

רן מלמד: אלו הנקודות שרציתי להעלות ואני מקווה שיהיה להן ביטוי בהמשך הדיון הזה.

רן מלמד: תודה.

עאידה תומא סלימאן: רן, תודה רבה.

עאידה תומא סלימאן: לגבי קצבאות הקיום – כמובן שנציגי המשרדים שנמצאים איתנו לא יוכלו לענות על זה.

עאידה תומא סלימאן: כבר העלינו את הנושא הזה בישיבה בשבוע שעבר.

עאידה תומא סלימאן: לצערי הרב, הממשלה צריכה להתעורר ולהבין - או שמשקיעים עכשיו באנשים ובמשפחות או שיקבלו בחזרה אחוז גבוה של עוני ושל מובטלים כשהמדינה תצטרך בכל זאת למצוא דרך לתמוך בהם בטווח היותר ארוך כשהבעיה תלך ותחמיר.

עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מקווה שצלצולי החירום שאנחנו משמיעים ולוחצים לכיוונם יעירו את הממשלה בנושא הזה.

עאידה תומא סלימאן: עו"ד דנה מירטנבאום מאיתך מעכי, האם את איתנו?

עאידה תומא סלימאן: בבקשה.

דנה מירטנבאום: הצטרפתי קצת מאוחר כי הפגישה התעכבה.

דנה מירטנבאום: אנחנו עושים כל מיני מהלכים, גם בחיפה וגם באופן כללי בארץ, ואני אומרת כאן שלום גם לענבל מאיגוד העובדים הסוציאליים ולכולכם.

דנה מירטנבאום: אנחנו ניסינו לעשות ביחד עם הקליניקות בראשון לציון ועם עוד ארגונים איזשהו מיפוי, ואנחנו מודעות לזה שהשתפרו התקנות, חוזר המנכ"ל וגם משרד הפנים מתכוונים לאכוף יותר טוב את זה שיהיו יותר שירותים חברתיים ברשויות.

דנה מירטנבאום: אנחנו עדיין מוטרדים מזה שלא ברור כמה מהארגונים שעובדים על פי תקציבי פעולה, חוזרים כרגע לעבוד, ועד כמה, וגם הסיפור של המכסות של משרד הפנים, של ה-30%.

דנה מירטנבאום: הבוקר הוצאתי מכתב כדי להחזיר איזושהי רכזת של תרבות תורנית בחיפה לעבודה כי הוציאו אותם לחופשה והם לא נחשבים לעובדים חיוניים.

דנה מירטנבאום: היא, למשל, בחיפה אשת קשר, מגשרת ומקשרת בין נשים בקהילה החרדית לבין הרווחה ורשויות אחרות.

דנה מירטנבאום: לכן, קצת מטריד אותנו שמוציאים את עובדי הרשויות עכשיו לחופשה.

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה.

עאידה תומא סלימאן: דנה, בישיבה הקודמת דיברנו על זה.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו דורשים להחריג את העובדים הסוציאליים מתקנות החירום ולהחזיר אותם לפעילות מלאה.

עאידה תומא סלימאן: השר הבטיח לנסות לדחוף את זה כך שאחרי הפסח הם יחזרו לתפקד.

עאידה תומא סלימאן: יעל בלה אבני, קרן רש"י, האם את איתנו?

יעל בלה אבני: כן.

יעל בלה אבני: עאידה, תודה.

יעל בלה אבני: בקרן רש"י אנחנו שותפים בכמה תוכניות למשפחה בקהילה שעוסקות בנושאים כמו: עוני, הדרה, הזנחה, גם "נושמים לרווחה" שהוזכר פה כבר, וכבר מיזם "מפגש", מפגש פנימה, שהן תוכניות לילדים ובני נוער בהזנחה.

יעל בלה אבני: אני רוצה להעלות שלוש סוגיות שכדאי להתייחס אליהן: הסוגיה הראשונה היא הפחתה משמעותית של כוח-אדם במחלקות לשירותים חברתיים ברשויות המקומיות, וזה גם עלה פה קצת.

יעל בלה אבני: בסופו של דבר, במציאות בשטח אנחנו רואים שכל אחת מהרשויות המקומיות עושה כראות עיניה, גם מבחינת הוצאת אנשים לחל"ת, וגם מבחינת ההחלטה מי ייצא לחל"ת ומי לא, וגם מבחינת סדרי הגודל.

יעל בלה אבני: אנחנו מוצאים מחלקות שכוח-האדם בהן מאוד מאוד חסר, והיכולת באמת לתת מענה למשפחות שהמצוקה שלהן גדולה, והרבה יותר ממה שהיה קודם, כשגם קודם הן היו מטופלות רווחה ובמצב קשה, עכשיו קשה עוד יותר.

יעל בלה אבני: אני לא אכנס פה לתיאור מצבים של משפחות שבהן אנחנו עוסקים, אבל ברור לכולם שמשפחות שקודם היו במצוקה גדולה, גם כלכלית וגם מבחינת תפקוד הורי, והילדים היו במסגרות חינוך ושהייה שבהן הם קיבלו גם אוכל שעולה לא מעט כסף וגם השגחה, והמצב היום כשהם 24/7 בתוך הבית דורש מענה הרבה הרבה יותר אינטנסיבי, ובדיוק בזמן המחלקות דללו באופן מאוד מאוד רציני את כוח-האדם.

יעל בלה אבני: זה דבר שניכר בשטח בצורה משמעותית.

יעל בלה אבני: הדבר השני – החלטת המשרד, מנכ"ל המשרד או האוצר, לקצץ בצורה משמעותית בתוכניות האלה כשהמשמעות של זה היא גם קיצוץ בכוח-אדם של מלווים משפחתיים וגם של הסלים הגמישים של התוכניות.

יעל בלה אבני: בתוכניות "מפגש" ו"פנימה" בצורה ממש דרמטית, קיצוץ של 60%.

יעל בלה אבני: זאת אומרת, הם אמורים לתפקד על 40%, ב"נושמים לרווחה", בעוצמה – 30% קיצוץ, תפקוד – 70%.

יעל בלה אבני: כפילנתרופיה אנחנו מקבלים כל הזמן בקשות ומרגישים שהסלים צריכים עכשיו לגדול.

יעל בלה אבני: הביקוש של הסלים הוא הרבה יותר גדול, גם הביקוש בתוך התוכניות, וגם שלא בקשר לתוכניות.

יעל בלה אבני: יש ביקוש עצום שמגיע מהרשויות גם למזון, גם למחשבים, גם לצעצועים, משחקים, ושאר צרכים להפגה לילדים.

יעל בלה אבני: בשעה שהצרכים גדלים והביקוש עולה לצרכים הבאמת באמת הכי בסיסיים, והיום גם מחשב זה צורך בסיסי אבל אני מדברת אפילו על אוכל, אני לא חושבת שאנחנו יכולים להרשות לעצמנו להחליט שאנחנו מקצצים בסלים, לא בהקשר הזה של הצרכים הבסיסיים וגם לא בהקשר של טיפול.

יעל בלה אבני: העברנו את כל הטיפולים שאפשר למתכונת מקוונת, גם בבתים החמים, גם בתוכניות למשפחה.

יעל בלה אבני: הצוותים עושים מעל ומעבר כדי לעמוד בדרישות השעה הזו, ובכל זאת יש החלטה על קיצוץ.

יעל בלה אבני: בעיניי, היה נכון להשאיר במאת אחוזים גם את הסלים וגם את המלווים וגם את העובדים הסוציאליים על מנת שהם יוכלו לעשות את עבודתם כמו שצריך.

יעל בלה אבני: תודה.

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה.

עאידה תומא סלימאן: יואב בוקעי מהג'וינט, האם אתה איתנו?

 << אורח >> יואב בוקעי: כן, אני כאן.

 << אורח >> יואב בוקעי: רן ידבר בשמנו.

עאידה תומא סלימאן: רן, מנהל השיווק והתקשורת, בבקשה.

רן רובנר: ככלל, בעת הזו אין ספק שמי שבשגרה צריך סיוע, ומי שמלכתחילה בשגרה קשה לו יותר, אז אין ספק שגם בחירום הזה קשה לו יותר.

רן רובנר: יש פה שאלות גדולות שהן לא על תוכנית כזו על אחרת, אלא ככלל.

רן רובנר: צריך לשקול איזה סיוע נותנים למשפחות שנמצאות במצוקה גם בשגרה, ועכשיו המצוקה רק גדלה.

רן רובנר: אין ספק שפה המדינה רואה את כל התמונה והיא תצטרך פה להחליט איזה סיוע צריך לתת ודרך איזה תוכניות.

רן רובנר: כלומר, אנחנו לא נתייחס האם צריך דרך תוכנית כזו או אחרת.

עאידה תומא סלימאן: בואו ניתן לממשלה לדבר בשמה.

עאידה תומא סלימאן: אתה תגיד לי מה אתה רואה בשטח.

רן רובנר: לדעתי, ברור לכל מי ששותף פה בדיון, בין אם זה חברה אזרחית, בין אם זה כנסת ובין אם זה ממשלה, וכולם יסכימו שבסוף שלמשפחות שהיה להן קשה ומתאגר גם בשגרה, יהיה להן עכשיו קשה ומאתגר הרבה יותר.

רן רובנר: אנחנו משאירים לממשלה להחליט איך נכון לטפל בזה, וכמובן נשמח לסייע במקומות שנידרש.

עאידה תומא סלימאן: אני מודה לך.

עאידה תומא סלימאן: חבל, אני לא חושבת שהממשלה עד עכשיו עשתה את המיטב.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו יושבים פה כדי לבקר את עבודת הממשלה.

עאידה תומא סלימאן: אם היינו רוצים לבקש שרק הם יחליטו אז בשביל מה אנחנו יושבים פה?

עאידה תומא סלימאן: אני מבינה שמבחינת הג'וינט אין לכם החלטות קונקרטיות.

עאידה תומא סלימאן: האם יש לכם הצעות קונקרטיות מעבר לזה שהממשלה תחליט הכול?

רן רובנר: יש לנו את המאמצים שאנחנו מובילים ממילא עם משרדי ממשלה שונים, עם ארגוני החברה האזרחית השונים, כך שמבחינתנו היינו שמחים שוודאי כלל התוכניות תוכלנה להתרחב.

רן רובנר: שוב, אנחנו לא רואים פה את התמונה המלאה ולא נמליץ פה או בפורום כזה או אחר.

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה.

עאידה תומא סלימאן: בקי מרבנים לזכויות אדם, בבקשה.

בקי קשת: תודה רבה, עאידה.

בקי קשת: אנחנו מאוד מאוד שמחים שהדיון הזה מתקיים כי אנחנו רואים במשרד הרווחה כמי שאחראי להגדיל את השירותים, לא לצמצם אותם.

בקי קשת: הצרכים גדלו בצורה מאוד ניכרת.

בקי קשת: אחד הקשיים הגדולים ביותר הוא שאתם פשוט לא מכירים את האנשים שנמצאים במצוקה כי הם עדיין לא היו פוני רווחה ומטופלי רווחה, ויש צורך עצום לעשות out reach ולחפש ולהיות זמין ונגיש.

בקי קשת: אנחנו מנהלים עכשיו קו חם ואלינו מגיעות כל מיני פניות, כשחלקן ממי שכבר היה מטופל ברווחה ואדבר על זה, וחלקן מאנשים שעד היום הסתדרו לבד, והם ממש לא יודעים לאן לפנות ומה לעשות, וזה בטווח שלם של צרכים.

בקי קשת: אני מעלה פה שוב את נושא האוכל.

בקי קשת: אני חושבת שחייב להיות דיון נפרד על אוכל כי יש פה אנשים רבים שלא מגיע אליהם שום פתרון.

בקי קשת: אנשים מתקשים ואומרים: אנחנו רעבים, אין אוכל, איך אתם יכולים לעזור?

בקי קשת: נושא האוכל הוא קריטי.

בקי קשת: אתמול קיבלנו פניות וסיפורים על גברים במשפחה, כשלפי האישה זה עדיין לא אלימות, אבל אם גם מחר זה לא אלימות זה יהיה נס.

בקי קשת: מדובר באנשים שממש צריכים טיפול מהסוג הזה, ויש גם אנשים שזקוקים לעוד מגוון וסוגים של עזרה מהרווחה.

בקי קשת: אנחנו מרגישים שאם יש איזשהו שירות, איזשהו משאב, שהוא לא מנוצל, בוודאי לא לשלוח לחל"ת ולשחרר אלא לנסות להפנות את האנשים האלה.

בקי קשת: יש צורך עצום בניסיון לאגם משאבים, לאסוף מידע, ולתת את השירות הזה לאזרח, כי מגיעים אלינו המון פניות של אנשים שפשוט עדיין לא מקבלים את המענים הבסיסים שאותם הם חייבים.

בקי קשת: הרבה זכויות הן עניין שבשרשרת – דבר תלוי בדבר.

בקי קשת: מספיק שרכיב אחד בשרשרת הזו לא מתקיים, והאיש או האישה בסוף לא מקבלים את מה שהם צריכים.

בקי קשת: אישה שצריכה לקבל סיוע בשכר דירה הביאה מסמך מקורי לעובדת הרווחה שלה ביישוב, ועובדת הרווחה הוצאה לחל"ת ואין אף אחד שיכול למצוא את הדף הזה ולהעביר אותו לעמידר, וכך אין שום דרך שהאישה הזו יכולה לקבל את הזכות לסיוע בדיור שהיא זקוקה לו בדחיפות.

בקי קשת: אנו פונים ומבקשים לנהל, קודם כול, דיון בנפרד על חוסר ביטחון תזונתי.

בקי קשת: שמחנו לשמוע שיש איזשהו מענה שמתחיל לגבי ילדים, אבל זה עדיין מצריך דיון שלם כי עוד לפני משבר הקורונה דובר על כרבע מהילדים שחסר להם.

בקי קשת: מעבר לכך, אנו פונים, בוודאי לא לצמצמם, ולנסות לעשות out reach שמנסה גם למפות ולאגם כפי שאמרו בנקודת מפנה שלא יהיה מצב שאחד מקבל שתיים ואחד בכלל לא, וגם שייצא out reach לציבור כדי שנגיע לכל האוכלוסייה החדשה הזו שאפילו לא מכירים במצוקה הגדולה שלה.

בקי קשת: תודה.

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה.

עאידה תומא סלימאן: עו"ד ערן וינטרוב מארגון לתת, האם אתה איתנו?

ערן וינטרוב: כן, שלום.

ערן וינטרוב: הייתי רוצה להתייחס לנושא ביטחון תזונתי והטיפול בעוני באופן כללי.

ערן וינטרוב: כפי שנאמר פה על ידי מספר דוברים, מכל מי שפעיל בזירה החברתית – בדרך כלל אנחנו מתלוננים על המצב ואומרים שצריך עוד וחסר, וצריך תוכנית ויש מצוקה.

ערן וינטרוב: בדרך כלל אנחנו צודקים כי כולנו יודעים שישראל היא המדינה הענייה או האחת לפני הסוף בשיעורי העוני במערב, ושאין לנו תוכנית סדורה לצמצום עוני וכו'.

ערן וינטרוב: הגענו פגיעים למשבר הזה, ולא רק מערכת הבריאות אלא גם מערכת הרווחה.

ערן וינטרוב: המדינה והכנסת בהקשר הזה חייבות להתעורר ולהתעשת ולהבין שעם כל הכבוד לארגונים החברתיים שנמצאים פה, ויש לי כבוד לכולם, גם לנו וגם לאחרים, אנחנו, במגזר השלישי ובחברה האזרחית, לא נוכל להחזיק מעמד הרבה זמן מבחינת עצימות הדרישה והביקושים והמצוקות.

ערן וינטרוב: ההערכות הזהירות ביותר מדברות על כך שיתווספו עוד עשרות אלפי אנשים או משפחות למעגל העוני.

ערן וינטרוב: מתוך מיליון המפוטרים ואנשים שנשלחו לחל"ת חוזים שלפחות 20% - 25% לא ישתלבו בשלבים הראשונים.

ערן וינטרוב: מי שקרא, 50% עד 55% מהאנשים האלה - מדובר באנשים שעובדים במשרות שבהם הם משתכרים שכר מינימום או קרוב לכך.

ערן וינטרוב: כלומר, חלקם כבר היום נמצאים במצוקה ולהם אין אורך נשימה.

ערן וינטרוב: לכן, חייבת להיות פה תוכנית הרבה הרבה יותר משמעותית.

ערן וינטרוב: מסתמכים עלינו, אנחנו כרגע אולי קו הגנה ראשון, רשת הגנה וביטחון וכו'.

ערן וינטרוב: אבל גם כך מה שנתנו לא הספיק אף פעם, וצריך לראות מה יקרה בעוד מספר חודשים.

ערן וינטרוב: אנחנו מדברים על משהו אחר לחלוטין.

ערן וינטרוב: ברמת המאקרו חייבת להיות פה תוכנית הרבה הרבה יותר משמעותית גם מבחינת תקצוב כפי שראינו תוכניות עם מיליארדים, כשגם זה אולי לא מספיק לתחום העסקי.

ערן וינטרוב: ה-200 מיליון שקל שהוקצו על הדרך לתמיכה בארגונים שמקבלים תמיכות הם ממש משהו שולי, וצריך לפעול גם להרחיב את התקציבים האלה לגופים שמעניקים את הסיוע היום בשטח, אבל גם בכלל כמענה ממשלתי.

ערן וינטרוב: באופן כללי המדינה צריכה לגבש פה תוכנית הרבה יותר משמעותית.

ערן וינטרוב: כפי שנתנו תוכניות סיוע או מענקים לטפל במגזר העסקי, כך צריך להבין שצריך לעשות בצורה דומה גם לחברה האזרחית, לפחות לתקופה הזו, ולהסתכל בצורה הרבה יותר רחבה גם לשנים קדימה.

עאידה תומא סלימאן: אני מבינה שמתפתחת איזושהי יוזמה בנושא הזה של קרן ייעודית שתהיה למגזר השלישי בנושא.

ערן וינטרוב: היו פרסומים על 200 מיליון שקל.

עאידה תומא סלימאן: נכון.

ערן וינטרוב: אני חושב שצריכים להיות לפחות מיליארד שקלים בסעיף הזה, אבל זה רק כצעד ראשון.

ערן וינטרוב: נדמה לי שמעבר להסתייעות במגזר השלישי, שזה בוודאי רלוונטי, המדינה עצמה תצטרך לקחת אחריות פה על נושאים שקודם אולי היא לא לקחה עליהם אחריות.

ערן וינטרוב: אנחנו מבינים שמצב החירום עשה אסקלציה לכל הסיפור הזה, וכפי שכולנו מבינים עוצמת הגל עוד לפנינו.

ערן וינטרוב: רק בעוד מספר חודשים היא תגיע.

ערן וינטרוב: אני מבקש שני דברים ספציפית לגבי הביטחון התזונתי – לשאול וגם להציע.

ערן וינטרוב: ראשית, גם בהקשר למה שנאמר פה קודם לכן, להבין מהי התוכנית של המדינה בהקשר הזה.

ערן וינטרוב: יש את הארוחות החמות לקשישים, נתנו עכשיו תלושים למשפחות בעומק הרווחה – 30,000, אם אני לא טועה.

ערן וינטרוב: שמענו על עוד משהו שעושה משרד הביטחון בהיקף של כ-40 מיליון שקלים עם סלי מזון.

ערן וינטרוב: לכמה זמן מדובר?

ערן וינטרוב: לאורך כמה חודשים יינתן הסיוע הזה ולאיזה קהלי יעד?

ערן וינטרוב: שנית, גברתי היושבת-ראש, יש תקצוב מסוים שניתן בשנים הקודמות, שהוא גם מאוד מאוד נמוך, שעדיין לא אושר בגלל העובדה שאנחנו נמצאים בתקציב המשכי: אחד – נושא קמחא דפסחא.

ערן וינטרוב: אומנם אושר החלק הראשון של 9 מיליון שקלים, בדרך כלל היו לנו 9 מיליון שקלים נוספים לראש השנה, חג שני מה שנקרא, וגם לחגים של לא יהודים.

ערן וינטרוב: אנחנו חושבים שצריך לאשר את הסכום הזה וגם להוסיף עליו כמובן, ועוד תקצוב שנוגע לסלי מזון לאורך כל השנה וארגוני גג וכו', של 6 מיליון שקל, וזה גם משהו שצריך לאשר אותו כדי שאפשר יהיה לתת אפילו את המענה הקטן הזה.

ערן וינטרוב: כרגע אנחנו רואים שלפני פסח משקיעים עשרות מיליוני שקלים, ובצדק, ובוודאי שראוי שיגדילו את הסכומים האלה כי העמותות בשטח הן אלה שנותנות את המענה בנושא הזה.

ערן וינטרוב: תודה.

עאידה תומא סלימאן: תודה לך.

עאידה תומא סלימאן: סלי פרנק מאיגוד העובדים הסוציאליים, האם את איתנו?

עאידה תומא סלימאן: לא.

קריאה: ניצה קמיל במקום סלי.

עאידה תומא סלימאן: בבקשה, ניצה בתמצית.

ניצה קמיל: אני ניצה קמיל ואני נציגת העובדים הסוציאליים.

ניצה קמיל: ביום יום אני מרכזת תוכנית "עוצמה" מאוד מאוד גדולה ברשות גדולה.

ניצה קמיל: חשוב לי להגיד שכל התוכניות האלה שאנחנו מדברים על הצמצום שלהן, הן תוכניות שתומכות גם בשגרה במשפחות בעוני.

ניצה קמיל: העיקרון שמלווה את התוכניות האלה הוא שותפות, השותפות שלנו כעובדים עם הלקוחות.

ניצה קמיל: התוכניות מבוססות על יצירת קשר אישי שהוא כל הבסיס של התוכנית.

ניצה קמיל: התוכניות האלה היום שואלות את עצמן איך הן אמורות לצמצם את עצמן ב-30%.

ניצה קמיל: האם נצמצם את הקשר האנושי שלנו עם הלקוחות ואת כל התהליכים המשמעותיים שנבנים איתם?

ניצה קמיל: הקשר האישי האנושי עם הלקוחות שלנו הוא החמצן שלהם.

ניצה קמיל: אנשים גם כך בחוויה כללית של הפקרה ונטישה.

ניצה קמיל: אנשים פוטרו, צוברים חובות.

ניצה קמיל: כל תהליכי השיקום שקיימנו עם המשפחות לא רלוונטיים.

ניצה קמיל: אנחנו מתחילים הכול הכול מחדש.

עאידה תומא סלימאן: ניצה, אני חייבת לשאול אותך.

עאידה תומא סלימאן: אני רואה מולי את הטבלה שביקשתי בישיבה הקודמת מהמשרד שבה כתוב שאתם צומצמתם ל-70%.

עאידה תומא סלימאן: האם זה אומר שהעובדים שלכם עובדים ב-70% מהתקנים או שהצמצום קרה בפעילויות?

עאידה תומא סלימאן: מה קורה בדיוק?

ניצה קמיל: ממה שאנחנו מבינים, וגם ההנחיות עדיין לא ברורות עד הסוף, זה שהעמותות המפעילות השותפות - כוח ההעסקה שלהן יירד ל-70%, וגם פגיעה בסל, בתקציב ההפעלה, ב-30%.

ניצה קמיל: אנא תקנו אותי אם אני טועה, זה מה שאנחנו מבינים.

עאידה תומא סלימאן: מה כולל הסל?

ניצה קמיל: הסל כולל מענה, סל גמיש פרטני ללקוחות סיוע בתעסוקה כשכרגע זה סל מאוד מאוד משמעותי.

ניצה קמיל: למשל, לקוחות שכרגע הוצאו לחל"ת מעבודתם ואם היה להם מחשב הם היו יכולים להמשיך לעבוד בבית ולא לצאת לחל"ת, תקציב של פעילויות קבוצתיות שלאחר המשבר, וגם בתוך המשבר, אנחנו ממשיכים לקיים אותם בזירות אחרות, ומתאימים את עצמנו לזירות.

עאידה תומא סלימאן: איך מקיימים מפגשים קבוצתיים?

ניצה קמיל: אנחנו לומדים להפעיל באמצעות היוטיוב ובזום.

עאידה תומא סלימאן: כלומר, באמצעים דיגיטליים.

ניצה קמיל: כן, באמצעות דיגיטליים.

עאידה תומא סלימאן: אם המשרד מתקצב ב-70% ממה שהוא תקצב עד עכשיו, האם הארגונים והחברות השותפים החליטו כבר מאיפה מקצצים?

ניצה קמיל: ממה שאנחנו יודעים, קודם כול, בכוח-האדם.

ניצה קמיל: תחשבו על זה שגם כך משכורת העובדים היא נמוכה, ולהעביר אותם ל-70% משרה ללא הבטחה שהם יחזרו לאחר מכן זה אומר שכוח-האדם לא יוכל לתפקד.

ניצה קמיל: גם כך הוא לא מרים את הראש והוא לא יוכל לעשות זאת מעבר לאחר המשבר.

עאידה תומא סלימאן: הם יהפכו את העובדים הסוציאליים ואת המדריכים וכו' לקליינטים בתוכנית "נושמים לרווחה".

ניצה קמיל: לא רק את העובדים הסוציאליים, יש לנו מלווים שהם מרווחים עוד פחות.

ניצה קמיל: בסופו של דבר, הצוות הזה יתחלף.

ניצה קמיל: הם כבר מחפשים עבודות אחרות ומקומות אחרים שיוכלו לקלוט אותם כי הם לא יוכלו להמשיך איתנו, וחבל לנו כי נצטרך להכשיר מחדש ולגייס עוד פעם את כל הצוות הזה.

ניצה קמיל: זה בזבוז אדיר של משאבים.

ניצה קמיל: במקום להשקיע את הזמן בתכנון הקיצוץ היה צריך להיערך למצב שיהיה לאחר המשבר.

ניצה קמיל: היה צריך לייעד את הכסף ואת כוח-האדם לתוכניות שנוכל לעשות לאחר מכן כי המלווים האלה מאוד משמעותיים לנו.

ניצה קמיל: המלווים האלה כן מפתחים במשבר הזה עם המשפחות האלה תהליכים של מיצוי זכויות ושיקוף תמונת המצב הכלכלי החדש.

ניצה קמיל: מה שהם עשו איתם לפני המשבר כבר לא רלוונטי.

ניצה קמיל: בזכות הקשר האישי והאנושי הזה עם כל לקוח ולקוח, הלקוחות מתגייסים לתוך התהליך.

ניצה קמיל: אם ניטוש עכשיו את הלקוחות שלנו, יהיה מאוד קשה להחזיר את האמון ואנחנו נתחיל מאפס.

ניצה קמיל: זה פשוט מאוד מאוד עצוב.

ניצה קמיל: רכזות התעסוקה עסוקות במיצוי זכויות מיידי ללקוחות, במציאת משרות מיידיות וזמינות כי יש משרות בהרבה מקומות.

ניצה קמיל: הכוח עובד במלוא העוצמה, גם בשגרה אבל יותר בחירום.

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה.

עאידה תומא סלימאן: עו"ס לילך בר מבית איזי שפירא, בבקשה.

עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת לא לחזור על דברים שנאמרו אלא להציע הצעות נוספות ולהדגיש אותם.

לילך בר: לא אחזור על הדברים.

לילך בר: אני מצטרפת לכל מה שנאמר פה.

לילך בר: אני רק רוצה להאיר זרקור מיוחד על אוכלוסייה של אנשים עם מוגבלות או משפחות שיש להן ילדים עם מוגבלות שידוע שהן סובלות מעוני, ובתקופה הזו יש סיכוי גדול יותר לסבול מאלימות במשפחה, וצריך לא לשכוח גם את האוכלוסיות האלה ואת התוכניות המיוחדות שלהן.

לילך בר: אני מצטרפת למה שנאמר כאן על הצורך הרב ב- reaching out ולהגיע לאוכלוסיות שהן פחות מוכרות ברווחה או שמוכרות אבל לא פונות מעצמן, ואנחנו מאוד בעד זה.

לילך בר: מעבר לסלי מזון שעליהם דיברו פה הרבה, ישנו עניין של הנגשה דיגיטלית.

לילך בר: זאת אומרת, משפחות שלא יכולות להיות היום מחוברות מבחינה דיגיטלית סובלות מהדרה הרבה יותר גדולה בתקופה הזו.

לילך בר: כלומר, צריך לחשוב גם על משפחה שאין לה מחשב או טאבלט בבית או משהו שבאמצעותו הן יכולות להתחבר לעולם.

לילך בר: צריך לחשוב גם על הנושא הזה ולא רק על סלי מזון.

לילך בר: תודה רבה.

עאידה תומא סלימאן: תודה.

עאידה תומא סלימאן: דבי בורשטיין, האם את איתנו?

עאידה תומא סלימאן: חבר הכנסת שוסטר, בבקשה.

אלון שוסטר: אשמח לקבל התייחסות ממשרדי הממשלה לשני נושאים: האחד הוא פנייה שאני מכיר אותה שנים מתקופת היותי ראש רשות.

אלון שוסטר: יש 100 יחידות להתפתחות הילד ברחבי הארץ שמנסות לשרוד במשך השנים, וכרגע קורה דבר מוזר.

אלון שוסטר: העובדים והעובדות מוכנים ויש אפשרות להפעיל את המקום גם בעבודה מהבית, כשמשרד הבריאות כמובן מאפשר בתנאי שיקבלו את מלוא המשכורת ויהיה מעקב ותהיה שמירה על האתיקה המתאימה.

אלון שוסטר: הבעיה היא שקופות החולים כהכללה לא מוכנות לתת טופס 17 ולא מוכנות להכיר בטיפול הזה כטיפול אפשרי.

אלון שוסטר: אני מכיר מה קורה במרכזי החוסן באזור אצלנו, בשדרות ובמועצות האזוריות.

אלון שוסטר: מתבצעים טיפולים, אומנם פחות ובדרך אחרת.

אלון שוסטר: לא יכול להיות שבזמן שהעולם משנה את טיבו, אנחנו לא נאפשר או שקופות החולים לא יאפשרו את הגיבוי הכספי, טופס 17, לטיפול ומתן מענים לילדים שנמצאים ברגעים הקריטיים בהתפתחותם בסיטואציה קריטית - זו נקודה אחת ואני מבקש תשובה על כך ממשרד הבריאות, ומה המנופים שיש על קופות החולים.

אלון שוסטר: נושא שני שקיים שאני מכיר אותו ממרכז רותם ממכללת ספיר, אבל יש ודאי אחרות, לרשויות המקומיות ואולי עמותות מסוימות, בוודאי באקדמיה, יש מרכזים שעוסקים בטיפול שקשור באחריות חברתית.

אלון שוסטר: מרכז רותם מטפל ב-120 נערות וצעירות בסיכון- 40% מהן ערביות בדוויות.

אלון שוסטר: המקום סגור משום שהמכללות קיבלו הנחייה להחזיק רק 30% מהצוות המינהלי שלהן, וזה נחשב מינהלי, למרות שהתקציבים הם בכלל חיצוניים, תקציבים של פילנתרופיה.

אלון שוסטר: זה בכלל לא בעיה תקציבית אלא זו שאלה מי הם האנשים שמותר להם לפעול.

אלון שוסטר: אני משוכנע שברגעים כאלו צריך להמשיך ולתת את האופציה לא לספור אותם בתוך אותם 30% אחוזים, כפי שהוועדה בראשותך תובעת, וטוב שכך, בעניין העובדים הסוציאליים.

אלון שוסטר: העובדים הסוציאליים הם הטייסים במאבק הגדול הזה והם החזית, וכנ"ל מי שעובד באמצעות העמותות או הארגונים או במקרה הזה האקדמיה.

אלון שוסטר: צריך לפטור את העובדות במקרה הזה מחישוב של אותם 30%, מה גם שהרוב נעשה בכלל בעבודה מבחוץ.

אלון שוסטר: אנחנו בשם איזה בירוקרטיה משונה לא מאפשרים לעבוד מחוץ לעבודה.

עאידה תומא סלימאן: לצערי הרב, חבר הכנסת שוסטר, אין לנו בישיבה היום נציג של משרד הבריאות.

קריאה: סליחה, יש פה נציגה של משרד הבריאות.

עאידה תומא סלימאן: אני שמחה לשמוע כי לא רשום לי.

עאידה תומא סלימאן: תיכף נפנה אלייך.

עאידה תומא סלימאן: מי את, בבקשה?

נטע הראל: שמי נטע הראל, אני מנהלת המחלקה לעבודה סוציאלית ברפואה כללית בקהילה בשירות הארצי לעבודה סוציאלית במשרד הבריאות.

עאידה תומא סלימאן: אוקיי, חבל שלא ידענו.

עאידה תומא סלימאן: זה מאוד מבורך שהצטרפת.

עאידה תומא סלימאן: אולי את יכולה לענות כבר על הנקודה הראשונה?

נטע הראל: כשהועלתה השאלה העברתי שאלה בקבוצה הרלוונטית ואני מקווה שתהיה לי תשובה און-ליין על זה.

נטע הראל: אני עצמי לא מתעסקת ספציפית ביחידות להתפתחות הילד.

עאידה תומא סלימאן: תשלחי לנו הערה בצ'ט ברגע שתהיה לך הערה.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו עוקבים ונחזור אלייך.

עאידה תומא סלימאן: חברת הכנסת סונדוס סאלח, בבקשה.

סונדוס סאלח: הזכות לחינוך שווה לכולם נפגעת בצל הקורונה באופן בוטה וכל כך מובהק, והיא לא קשורה לפוטנציאל ולכישרונות שיש לסטודנטים ולתלמידים.

סונדוס סאלח: מה עושים משרד החינוך ומשרד הרווחה כלפי תלמידים שאין ברשותם כלים טכנולוגיים שבעזרתם הם יוכלו לתקשר עם המורים והמורות והמערכות השונות?

סונדוס סאלח: מה עם הכפרים הבלתי מוכרים שאין בהם חשמל ואינטרנט?

סונדוס סאלח: איך הם מקבלים חינוך שווה עכשיו לכולם?

סונדוס סאלח: האם יש דאגה לאוכלוסיות האלה?

סונדוס סאלח: תודה.

עאידה תומא סלימאן: נורית ממשרד הרווחה, בבקשה.

נורית ויסברג נקאש: אני מבקשת להתייחס.

נורית ויסברג נקאש: עאידה, שלום לך.

נורית ויסברג נקאש: אנחנו באמת עמלים במסגרת מגוון רחב של תוכניות לעבודה עם אנשים שחיים בעוני.

נורית ויסברג נקאש: אני רוצה לפתוח ולדבר על המשמעות של קשר קרוב ונגישות של משאבים, ולהקריא משהו שכתבה דווקא משתמשת שמקבלת את השירות שלנו מחורה.

נורית ויסברג נקאש: היא כותבת כך: אני מודה לכם מכל הלב.

נורית ויסברג נקאש: אינני מסוגלת לבטא את התמיכה, את התחושה, את השמירה וההרגשה האנושית.

נורית ויסברג נקאש: אתם נמצאים פה בראש האנושות, לא פחות מרופאים והאחיות.

נורית ויסברג נקאש: תהיו בטוחים שאתם לנו מקור תמיכה חזק.

נורית ויסברג נקאש: בפעם הראשונה מזה חמש שנים אני מרגישה שיש לי כתובת ואנשים שאני יכולה לסמוך עליהם.

נורית ויסברג נקאש: אני מקווה שהמצב יעבור ויהיה לכם ולנו ימים טובים.

נורית ויסברג נקאש: הישארו בבית, שאלוהים ישמורכם וישמרנו, אמן.

קריאה: זה תגובה אחת, אבל אנחנו מקבלים פניות מהורים.

נורית ויסברג נקאש: << יור >> נכון, נכון.

עאידה תומא סלימאן: סליחה, אני לא יודעת על מה הודתה אותה אישה נחמדה מחורה.

עאידה תומא סלימאן: זה לא פוטר אותנו מלשאול את השאלה איך אתם פותרים את הבעיה.

נורית ויסברג נקאש: חד-משמעית.

נורית ויסברג נקאש: אנחנו עמלים כרגע לשמר את מערך השירותים של "נושמים לרווחה", מרכזי עוצמה, שבא לטפל במשפחות שחיות בעוני.

נורית ויסברג נקאש: אין ספק שאנחנו מתמודדים כרגע עם קיצוץ.

נורית ויסברג נקאש: אמרה פה ניצה, ובצדק, הקיצוץ בתוכנית "נושמים לרווחה" ובמרכזי עוצמה עומד על 30%.

עאידה תומא סלימאן: "נושמים לרווחה" על 30%?

נורית ויסברג נקאש: יורד ל-70% - "נושמים לרווחה" ומרכז עוצמה.

עאידה תומא סלימאן: כן - 70% לא 30%.

נורית ויסברג נקאש: כן, 70%.

נורית ויסברג נקאש: אנחנו מנסים כרגע להבין את המשאב האנושי, ואנחנו רואים, והקראתי את זה בשביל להראות את המשמעות שלו.

נורית ויסברג נקאש: לכן, אנחנו נעצור את הפגיעה במלווים וננסה להתמודד עם זה באמצעות פעולות שלא יוכלו להתקיים בתקופה הזו במרכזי העוצמה.

נורית ויסברג נקאש: מרכזי העוצמה עוברים לעבוד במתכונת מלאה, אבל הם עובדים כרגע ונשענים על המשאב האנושי שזה הקשר, הייעוץ האישי, וסדנאות מקוונות.

נורית ויסברג נקאש: אנחנו בהחלט מתמודדים גם עם קיצוץ מאוד משמעותי בתוכנית מיזם "מפגש" ו"פנימה".

עאידה תומא סלימאן: אם אינני טועה, ועד כמה שזכור לי, יש לכם לא רק סל כלים ב"נושמים לרווחה" אלא גם תקצוב לכל משפחה שמקבלת.

עאידה תומא סלימאן: איך אתם משתמשים בתקציב הזה?

עאידה תומא סלימאן: האם הוא נפגע כמו התקינה?

נורית ויסברג נקאש: התקציב הגמיש - נדרש גם להוריד אותו ב-30%, אבל התקציב הגמיש הוא תקציב שנתי.

נורית ויסברג נקאש: אנחנו בהחלט מקווים שנצליח להשלים את הפער מייד לאחר הקורונה, ולהחזיר את החלק שאנחנו - - -

עאידה תומא סלימאן: האמת היא שאני לא מבינה מה ההיגיון שעומד מאחורי קיצוץ דווקא בתקציב או בפרויקט שנעשה לקבוצות אוכלוסייה מעמד סוציו-אקונומי נמוך.

עאידה תומא סלימאן: הבעיות העיקריות שעלו בתקופה זו הם החמרה בעוני או במספר האנשים שצריכים סיוע ונושא האלימות, ודווקא מקצצים בתוכנית שקיימת בשביל הנושא הזה.

עאידה תומא סלימאן: מה ההיגיון?

עאידה תומא סלימאן: מי החליט על הקיצוץ הזה?

נורית ויסברג נקאש: חברת הכנסת עאידה, אנחנו נענים לדרישות שמגיעות אלינו מהגורמים שמתקצבים את משרד הרווחה.

עאידה תומא סלימאן: זאת אומרת, האוצר?

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה להבין.

עאידה תומא סלימאן: סליחה, אתם פה כדי לתת לנו תשובה.

עאידה תומא סלימאן: האם האוצר מחליט על התעדוף המקצועי של משרד הרווחה?

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה להבין מי עשה את התעדוף בקיצוצים האלה.

עאידה תומא סלימאן: האם זה לא הצוותים המקצועיים שלכם?

חנן פריצקי: נורית, תני לי.

חנן פריצקי: שלום, חברת הכנסת עאידה תומא.

חנן פריצקי: מדבר חנן פריצקי, מנהל אגף תקציבים, משרד העבודה והרווחה.

עאידה תומא סלימאן: שלום, חנן.

חנן פריצקי: ברשותכם, אני רוצה להציע גישה קצת אחרת.

חנן פריצקי: עם התחלת סיפור המגפה וההגבלות שחלו במשק, ברירת המחדל היתה סגירת כל השירותים הקהילתיים.

חנן פריצקי: בהתחלה על פי חוזר מנכ"ל, לפי הוראות משק לשעת חירום, רוב השירותים הקהילתיים בכלל לשיטתנו בהתחלה היו צריכים להיסגר.

עאידה תומא סלימאן: למה?

עאידה תומא סלימאן: האם בגלל הסגר?

חנן פריצקי: בגלל שמדובר בכך שחוסים, דיירים, מקבלי שירות, לא יכולים להגיע לשירותים קהילתיים, ולצורך העניין היתה הפרדה מוחלטת בין שירותים קהילתיים למסגרות חוץ ביתיות.

קריאה: אבל אנשי המקצוע יודעים להגיד ש - - -

עאידה תומא סלימאן: סליחה, ענבל.

עאידה תומא סלימאן: תנו לי לנהל את זה.

חנן פריצקי: תנו לי שתי דקות ואגיע לכל מה שאתם רוצים.

עאידה תומא סלימאן: יש לך שתי דקות ואני מקווה שבסופן יהיו לי תשובות, בבקשה.

חנן פריצקי: אנחנו עשינו הפרדה בין המסגרות החוץ ביתיות למסגרות הקהילתיות.

חנן פריצקי: בכל המסגרות החוץ ביתיות שבהן היו גם שירותים קהילתיים, תגברנו מאוד את השירותים היומיים על מנת שכל המסגרות החוץ ביתיות ימשיכו לתפקד, ובמסגרות הקהילתיות, למעט מקרים מאוד ספציפיים שהוחרגו בתקש"חים, היינו חייבים לסגור את כל השירותים של מסגרות היום בהתאם להוראות פיקוד העורף ובהתאם להוראות משרד הבריאות – זו הייתה הנחת הבסיס.

חנן פריצקי: לאחר שהערפל קצת ירד, אנחנו חשבנו שנכון להתחיל לפתוח את השירותים הקהילתיים בעיקר לעבודה מרחוק.

חנן פריצקי: אני חושב שבאופן חד-משמעי ברור לחלוטין שעבודה מרחוק לא דומה לשירות פרונטלי.

חנן פריצקי: בקטע הזה עברנו שירות שירות, נושא נושא, ובדקנו מה השירותים המיטביים שיכולים לתת במסגרת עבודה מרחוק.

חנן פריצקי: אני רוצה להגיד שזה לא היה קיצוץ של שירותים אלא בדיוק הפוך.

חנן פריצקי: אנחנו הצלחנו לשכנע את האוצר שבכל השירותים הקהילתיים אנחנו יכולים לתת שירותים מרחוק למרות שבאופן מסורתי כל השירותים האלה ניתנים בתוך המסגרות עצמן.

חנן פריצקי: ומה לעשות?

חנן פריצקי: לא דומה שירות מרחוק לשירות פרונטלי שבו כל העובדים נמצאים, כל השירותים נמצאים, כל החוסים נמצאים.

חנן פריצקי: השירותים הם שונים.

חנן פריצקי: עברנו על כל שירות ושירות, הצגנו SLA מאוד ברור מה צריך להיות.

חנן פריצקי: לא כולם ירדו עד עכשיו לשטח עד לאחרון המסגרות, זה יקרה ביום-יומיים הקרובים.

חנן פריצקי: אני אומר, אנחנו עשינו מגוון שירותים של מה אנחנו מצפים מכל שירות ושירות בכל נושא ונושא.

חנן פריצקי: לא מדובר בכלל על קיצוץ אלא הפוך.

חנן פריצקי: מדובר על כך שאנחנו מצליחים להחיות את השירותים הקהילתיים גם לעת הזו.

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה, חנן.

עאידה תומא סלימאן: אני חייבת להגיד שמההתחלה אני מבינה שכאשר הממשלה יושבת ומטפלת במצב חירום, אתם אמורים לקבוע את סדר העדיפויות של התוכניות ולא האוצר, עם כל הכבוד.

עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שתפקיד האוצר במקרה הזה הוא לגרד תקציבים ממה שקיים ולהעביר ולהסיט אותם לטיפול בדברים שהם כנראה רואים אותם כחשובים.

עאידה תומא סלימאן: כמו שלא הייתי רוצה לראות קיצוצים בשירותים הרפואיים בתקופה הזו, לא הייתי רוצה לראות אף קיצוץ בתקופה הזו בשירותי הרווחה כי אתם חיוניים באותה מידה.

עאידה תומא סלימאן: לאחר שתעבור הבעיה הבריאותית, אתם אלה שתצטרכו לטפל בהשלכותיה על משפחות ועל יחידים ועל כולם.

עאידה תומא סלימאן: כל הכבוד על כך שנלחמתם והחזרתם חלק מהשירותים הקהילתיים.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שלא היה ראוי שהאוצר יתערב בשאלה איזה תוכניות יש לסגור ברגע זה.

עאידה תומא סלימאן: מקסימום הוא אולי לא היה צריך להשקיע יותר כספים במערכת הרווחה, אבל הוא לא היה צריך לדרוש מכם לעשות קיצוצים כאלה.

עאידה תומא סלימאן: זה בלתי מתקבל על הדעת.

עאידה תומא סלימאן: אני מבינה שאתם מנסים להחיות את המסגרות הקהילתיות, אבל זה מחייב גם כן ראייה שונה בשאלה איך מבצעים את השירותים האלה.

עאידה תומא סלימאן: נכון, במצב חירום מתנהגים בחירום ולא בדרך הרגילה בה מתנהלים כל שנה.

עאידה תומא סלימאן: אני לא רוצה לראות קיצוץ בחלק מהתוכניות אלא רוצה לראות הסבה בדרך של הנגשת השירות לאנשים כדי שהם יוכלו באמת להמשיך ולתפקד.

עאידה תומא סלימאן: עד עכשיו לא הבנתי את ה-70% של תוכנית "נושמים לרווחה" למרות הצורך המסיבי שישנו עכשיו.

עאידה תומא סלימאן: יכול להיות שאתם צריכים חלק מהכלים שעמדו עד עכשיו לרשות הציבור כמו קורסים והדרכה באיך למצוא עבודה, שחייבים להמשיך איתם.

עאידה תומא סלימאן: צריך לחשוב על איך לכסות את המשפחות מבחינת ביטחון תזונתי, למשל, והאם הם נמצאים במעגל מקבלי שירותים שונים מבחינת ביטחון תזונתי, אם זה כרטיסים, שוברים וכו'.

חנן פריצקי: אנחנו עושים הרבה מאוד דברים כרגע בתחומים האלו.

חנן פריצקי: אנחנו מודעים לתקופה ולמה שאנחנו צריכים לעשות בשירותים האלה, ולחלוטין גם בנושאים האלה.

חנן פריצקי: אנחנו ביצענו מספר מהלכים כמו שהוזכר גם פה.

חנן פריצקי: חילקנו 30,000 כרטיסי מזון לאוכלוסייה נזקקת של 300 שקל.

חנן פריצקי: אנחנו מחלקים 120,000 ארוחות לקשישים מדי יום.

חנן פריצקי: שחררנו את תקציב קמחא דפסחא - 9 מיליון כרגע, למרות התקציב ההמשכי שמאוד מאוד מטריד אותנו.

חנן פריצקי: אנחנו המשכנו עם פרויקט של "אשל ירושלים" לעוד חודשיים עם 6 מיליון שקל.

חנן פריצקי: אנחנו בודקים כרגע את כל - - -

עאידה תומא סלימאן: חנן, שמעת את טענות הארגונים בעניין הקמת מטה להפעלת כל חלוקת המזון כי ישנם גם ארגונים שעושים את זה.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו רואים בשטח שיש כאלה שמקבלים יותר מגורם אחד ויש כאלה שלא מוכרים לרווחה שלא מקבלים כלום.

חנן פריצקי: סיפור ביטחון תזונתי הוא סיפור עתיק גם בימי שגרה, ונשאלת שאלה מאוד גדולה בכלל איפה המדינה נכנסת, איפה אנחנו נכנסים, איפה הארגונים נכנסים.

חנן פריצקי: זו שאלה עתיקת יומין לגבי מדיניות.

חנן פריצקי: יש גם קולות שאומרים שכל סיפור הבטחת הכנסה נועד לתת את המענה לביטחון תזונתי.

חנן פריצקי: זה לא ויכוח שנצליח להתגבר עליו בימים אלה.

חנן פריצקי: לצורך העניין, ובגלל המצב, אנחנו כרגע מנסים לתגבר את כל מערך המזון שלנו, במיוחד לאוכלוסיות שלנו ולאוכלוסיות בסיכון כמו: משפחות במצוקה, נכים, ילדים, זקנים, ולשם אנחנו מכוונים כרגע, לפחות בתקופה הזו, את יהבנו.

עאידה תומא סלימאן: חנן, אני בטוחה שאי-אפשר לסיים את הוויכוח העקרוני והכללי בנושא ביטחון תזונתי, ובטח לא בימי חירום.

עאידה תומא סלימאן: אבל השאלה היא האם אפשר לפחות למצוא איזשהו מנגנון של תיאום בין ארגונים שעושים את העבודה הזו לבין הפרויקטים השונים של המשרד.

עאידה תומא סלימאן: האם בתוך המשרד עצמו יש איזשהו תכלול של כלל הרשימות ושל ההשקעה שאתם נותנים בעניין זה?

עאידה תומא סלימאן: שנית, קיבלתי הרבה פניות, וכבר דיברתי עם המנכ"ל בנושא הזה, והוא הבטיח לבדוק את העניין, על כך שהמנות הקרות הן דבר שמאוד לא מקובל ולא רצוי באוכלוסייה הערבית.

עאידה תומא סלימאן: כבר כמה פעמים ביקשו להחליף למשהו שהוא יותר רגיש תרבותית למה שמקובל, אם זה סל מזון או חומרים, או לבקש מהמטבחים שסיפקו במועדוני יום לקשישים ולילדים את המנות שהם בישלו והגישו ולעשות היערכות מתאימה כזו.

עאידה תומא סלימאן: באוכלוסייה הערבית מספר הקשישים העריריים שאין מי שיבשל עבורם או מי שיספק להם את האוכל הזה הוא מאוד קטן.

עאידה תומא סלימאן: האם שקלתם את זה ומה החלטתכם בנושא?

חנן פריצקי: לגבי התכלול – ככלל, המנכ"ל, כמו שהזכרת, מתכלל את העניין.

חנן פריצקי: אנחנו מאוד מאוד משתדלים בסעיפי המזון הזה, גם לגבי זקנים, גם לגבי מה שקורה כרגע עם המשרד והארגונים השונים ופיקוד העורף.

חנן פריצקי: אנחנו מאוד מאוד משתדלים לוודא בכל מיני שולחנות ובפורומים, גם שולחנות הפורום שיש לנו עם רח"ל וגם עם שולחנות עם פיקוד העורף וגם שולחנות שאנחנו עושים גם במשרד וגם עם ארגונים וגם עם הג'וינט לוודא שאף אחד לא דורך על הרגליים של האחר, וכולנו מצליחים להגיע לאוכלוסיות רבות ככל הניתן.

חנן פריצקי: לגבי המגזר הערבי – אני יודע שהיו הרבה מאוד דיונים לגבי הרגישות התרבותית וכיצד אנחנו מתייחסים אליהם בצורה קצת שונה לגבי הטעמים והרגישות התרבותית שלהם.

חנן פריצקי: אני יודע שנעשו בזה הרבה מאוד דיונים, אני לא סגור מה בסוף היתה ההחלטה ואיך התמודדו עם זה.

חנן פריצקי: אני רק יודע שזה היה על השולחן שלנו בימים האחרונים.

עאידה תומא סלימאן: האם תוכל לספק לי תשובה לאחר הישיבה?

חנן פריצקי: אעשה בדיקה ואחזור אלייך אחרי הישיבה.

עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מבקשת כי זה כבר עולה יותר מדיי מהשטח.

עאידה תומא סלימאן: לדעתי, יש 35 רשויות מקומיות שעד היום לא רשומות והקשישים לא מקבלים את האוכל הזה.

עאידה תומא סלימאן: הגיע הזמן לסדר את זה לפני פסח.

עאידה תומא סלימאן: אני אומרת כל הזמן "לפני פסח" כי אני מבינה שלא יהיה לי עם מי לדבר שבוע שלם, והקשישים האלה לא יקבלו את הסיוע הזה עוד שבוע.

עאידה תומא סלימאן: עו"ד ערן, בבקשה.

ערן וינטרוב: תודה, גברתי.

ערן וינטרוב: שלום, חנן.

ערן וינטרוב: מה שלומך?

ערן וינטרוב: קודם כול, אני חושב שהעשייה של המשרד בימים אלו ראויה לשבח.

ערן וינטרוב: אתם עושים הרבה דברים חשובים, גם בתחום הביטחון התזונתי וגם בכלל, ואני מחזק אתכם בעניין הזה.

ערן וינטרוב: צריך להגיד גם דברים טובים.

ערן וינטרוב: בהקשר של הביטחון התזונתי חשוב לי לציין משהו שכולנו חייבים להבין.

ערן וינטרוב: חג הפסח כבר פה איתנו שלושה שבועות, והוא יימשך עוד כנראה לפחות שלושה שבועות.

ערן וינטרוב: אנשים זקוקים למזון בחגים באופן גבוה יותר מימים רגילים כיוון שהם נמצאים בבית.

ערן וינטרוב: המשפחות עם הילדים נמצאות בבית כבר שלושה שבועות 24/7.

ערן וינטרוב: ילדים עניים ואחרים שהם בסוציו-אקונומי נמוך שקיבלו ארוחות של מפעל ההזנה שאת חלקן הקשישים מקבלים היום, - - -

עאידה תומא סלימאן: ערן, תשאל שאלה כי חנן שמע את כל הדיון שלנו עד עכשיו והיה איתנו.

ערן וינטרוב: חנן, יש לי שתי שאלות: האחת, האם היוזמות שהיו עכשיו לפני הפסח, לאור העובדה שהפסח ממשיך כי אנשים מממשיכים בבידוד ויש מצב חירום, יימשכו גם לאחר הפסח?

ערן וינטרוב: 40 מיליון שקל של משרד הביטחון דרך פיקוד העורף, סלי מזון – לאיזה אוכלוסיית יעד ולכמה זמן הפרויקט הזה יימשך?

ערן וינטרוב: אפרופו תקציב המשכי, האם אתם פועלים על מנת לאשר גם את התמיכות של חג שני שזה החצי השני של קמחא דפסחא לסלי מזון וארגוני גג?

עאידה תומא סלימאן: חנן, קח גם בחשבון שביום ראשון הבא ובראשון שאחריו יש את חג הפסחא לעדות הנוצריות וכבר נכנסים לרמדאן בעדה המוסלמית.

עאידה תומא סלימאן: איך אתם מתייחסים לזה?

חנן פריצקי: ראשית, אנחנו מתייחסים לעניין.

חנן פריצקי: מבחינתנו, אנחנו כל הזמן באירוע מתגלגל.

חנן פריצקי: אנחנו אישרנו כרגע את כל הארוחות החמות לשבוע שלאחר הפסח, לשבוע שמתחיל ב-19.

חנן פריצקי: אנחנו משתדלים לסגור עוד היום את השבוע שלאחר מכן.

חנן פריצקי: דהיינו, לסגור את חודש אפריל, ומכאן לצאת לדרך.

חנן פריצקי: הסיפור של פיקוד העורף לא מתוכלל על ידי המשרד ככל שאני יודע, ולכן אני לא בדיוק יודע להגיד לך על איזה אוכלוסיות מדובר.

חנן פריצקי: מבחינתנו, אנחנו עושים את כל הארוחות לקשישים במסגרת מפעל ההזנה.

חנן פריצקי: אני לא יודע על 40 מיליון שקל שאתה מדבר עליהם, צריכים לבדוק את זה.

ערן וינטרוב: חוזר שיצא מאצלכם, אשלח לך.

עאידה תומא סלימאן: תשלח גם לוועדה.

חנן פריצקי: לגבי החג השני – אנחנו כרגע עובדים, כמו שאמרתי, גם בתקצוב סיפור הקורונה וגם לסיפור התקציב ההמשכי.

חנן פריצקי: אנחנו עובדים בשיטת פרה-פרה.

חנן פריצקי: אנחנו מנסים להתגלגל ולהמשיך הלאה.

חנן פריצקי: גם התקציב ההמשכי שאליו נכנסנו הוא לא משהו שקל להתמודד איתו מבחינה זו, ולכן נצטרך לעבור את חג הפסח ואת השבועות הקרובים ומשם לראות מה אנחנו יכולים להגיד לגבי המשך התמיכה בחג שני.

עאידה תומא סלימאן: חנן, האם קיבלתם איזשהו תקציב תוספתי או שתקבלו לתקופה הזו לפעילות המשרד או שהכול בעצם הסבות מ-1 חלקי 12 וקיצוצים פנימיים שהסבתם אותם לפעילות נוספת?

חנן פריצקי: לא.

חנן פריצקי: כל מה שקורה כרגע בעידן הקורונה, מדובר על תוספות תקציביות.

חנן פריצקי: אנחנו בעידן שבו התקציב 1 חלקי 12.

חנן פריצקי: אנחנו שורדים את השוטף ובקושי כל שאר הדברים שאותם הזכרתי, כל התוספות לגבי מזון, התוספות לגבי מצב חירום, התוספות האחרות - - -

עאידה תומא סלימאן: אפשר לדעת כמה התוספות?

חנן פריצקי: אנחנו מדברים כרגע על עשרות מיליוני שקלים וזה כל יום משתנה.

חנן פריצקי: הייתי אמור להתחיל ישיבה עוד שתי דקות יחד עם המנכ"ל ואגף תקציבים על תוספות נוספות שאנחנו מבקשים.

חנן פריצקי: אנחנו כל הזמן נמצאים באירוע מתגלגל ואנחנו כל הזמן מרחיבים את התקציב שלנו.

חנן פריצקי: מבחינה זו האוצר הולך איתנו די יד ביד.

חנן פריצקי: אני מתקשה היום קצת להשמיץ אותו, אני מתנצל בפני הוועדה.

חנן פריצקי: אנחנו עובדים איתם יד ביד ואנחנו מתקדמים.

עאידה תומא סלימאן: איזו אכזבה.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לחזור לעניין החזרת העובדים הסוציאליים לתפקוד מלא.

עאידה תומא סלימאן: האם אתם מבקשים החרגה של העובדים הסוציאליים?

עאידה תומא סלימאן: ואם כן, מה הכיוון?

עאידה תומא סלימאן: מתי יחזרו העובדים הסוציאליים לתפקד, כולל כמובן אלו שבמטות המקצועיים שלכם?

חנן פריצקי: סליחה, זה לא משהו שאני מתעסק איתו ביום יום - -

קריאה: זו שאלה מקצועית, לא כלכלית.

חנן פריצקי: - - אבל מתוך ישיבות ההנהלה שאני משתתף בהן, ככל שאני מבין היתה דרישה חד-משמעית ממשרד הרווחה שכל העובדים הסוציאליים יוחרגו גם בתקש"חים וגם לצורך העניין בפעילות שלהם.

חנן פריצקי: זו היתה העבודה שלנו לאורך כל הזמן.

חנן פריצקי: אני חושב שיש לנו הצלחה די גדולה מבחינה זו לגבי מה שקרה בפועל.

קריאה: לא, לא נכון.

חנן פריצקי: הכול יחסי בעולם, אבל אני אומר שהדרישה שלנו באופן חד-משמעי היתה מההתחלה שכל העובדים הסוציאליים יוחרגו וימשיכו לעבוד.

עאידה תומא סלימאן: מי בדיוק התנגדה לאמירה הזו?

עאידה תומא סלימאן: ענבל, ידעתי.

עאידה תומא סלימאן: ענבל, אנחנו יודעים שעדיין אין החלטה.

עאידה תומא סלימאן: בדיוק אתמול שוחחתי עם השר.

עאידה תומא סלימאן: השר אמר שהם רוצים את זה, בינתיים עוד אין החלטה, הוא מקווה שמייד לאחר פסח העובדים הסוציאליים יוחרגו ויחזרו לתפקד.

ענבל חרמוני: יש לי שאלה לפריצקי.

ענבל חרמוני: אני רוצה לשאול לגבי תוכניות כמו: מעטפת רכה שמתעסקת במשפחות בסיכון, ראשית שמתעסקת בתפקוד הורי – לא חשוב בכלל בימים אלו שהילדים מטפסים לכולם על המוח, פנימה, משפחות שיש בהן הזנחה, כל אלה על 15% תקצוב.

ענבל חרמוני: זאת אומרת שהם נסגרו לחלוטין.

ענבל חרמוני: זה אפילו לא הקצוות שנשארו בתוכניות של ה-40%.

ענבל חרמוני: מי קבע שהתוכניות האלה ייסגרו בתקופה כזו?

ענבל חרמוני: האוצר או משרד הרווחה?

ענבל חרמוני: זה מה שאני מנסה לפחות להבין - על מי צריך להוציא את הכעס ואל מול מי צריך לדרוש את זה?

חנן פריצקי: בקטע הזה המשרד עם שותפות עם השירותים המקצועיים עבד לטפל בכל השירותים הקהילתיים כאשר מה שעמד לפנינו הוא האם אפשר לתת שירותים ואיזה שירותים ניתנים במסגרת החירום הזו.

ענבל חרמוני: אז לא היה נראה לכם שהיה צריך לטפל במשפחות בהזנחה וגם לא בילדים בסיכון.

חנן פריצקי: אני לא אומר, אני אחזור ואדגיש, אנחנו חושבים, אנחנו מודעים, אנחנו מאמינים, זה התפקיד שלנו, שכל שירותי הקהילה צריכים לפעול בצורה מלאה.

חנן פריצקי: אנחנו חושבים שהם צריכים לפעול גם מעבר לתקציב שלהם היום ולהגדיל את השירותים שלהם.

חנן פריצקי: אני מתנצל, מנג'סים לי פה לעלות לישיבת זום אחרת עם האוצר, ואצטרך לקצר.

חנן פריצקי: אני אומר שכאשר באנו לבחון את התוכניות, הדבר המרכזי שעמד מול עינינו היה האם אנחנו יכולים להמשיך את צורת ההתקשרות הזו באמצעים וירטואליים, כן או לא, והאם יש להמשך השירות הזה איזשהו ערך מוסף ושאנחנו יכולים אכן לבצע אותו – זו היתה ההתמודדות שלנו.

חנן פריצקי: אני מסכים שהיו ויכוחים לא פשוטים מה אפשר לעשות ומה אפשר לא לעשות.

ענבל חרמוני: אבל למה צריך לקצץ בכלל?

חנן פריצקי: אני לא יודע לדבר על תוכנית ספציפית כזו או אחרת, אני חוזר ואומר כפי שאמרתי בהתחלה, אין מה לעשות.

קריאה: אין מה לעשות?

חנן פריצקי: אני אומר, לא מדובר באותם שירותים.

חנן פריצקי: אנחנו ניסינו לבדוק מה הערך שיש לשירותים הווירטואליים ולשירותים מרחוק בכל שירות ושירות.

חנן פריצקי: יכול להיות שבחלק מהשירותים אפשר לדבר עליהם, אפשר להתווכח, אפשר גם לשנות, אבל ככלל הלכנו שירות שירות וניסינו לבדוק איזה ערך תוספתי ואיזה ערך מוסף יש על מנת שאפשר יהיה להמשיך את השירות הזה בימים אלה בצורה של עבודה מרחוק, וכך - - -

קריאה: אפשר לקבל רשימה של כל הפרויקטים האלה, בבקשה?

חנן פריצקי: יש רשימה, יצא חוזר מנכ"ל - - -

עאידה תומא סלימאן: הרשימה נמצאת בוועדה.

עאידה תומא סלימאן: חנן, אני רוצה רק להבין דבר אחד.

עאידה תומא סלימאן: אם אתם טוענים שאתם מקבלים תקציבים נוספים, ואני מאמינה לך, ותיכף אשאל את משרד האוצר, למה היה צריך לקצץ מהתקציבים של הפרויקטים האחרים?

עאידה תומא סלימאן: מה עושים עם הקיצוץ הזה, עם הכסף הזה?

חנן פריצקי: אני מסביר, אני מסביר.

חנן פריצקי: זה לא שהיו צריכים לקצץ.

חנן פריצקי: אנחנו ניסינו בכל תוכנית ותוכנית להגיע למקסימום של מיצוי התוכנית בדרך של עבודה מרחוק.

חנן פריצקי: מה לעשות?

חנן פריצקי: עבודה מרחוק זה לא כמו עבודה פרונטלית.

חנן פריצקי: נחסכים עובדים, שירותים נחסכים, אנחנו לא נותנים את כל המשאבים.

חנן פריצקי: זה מה שקורה כאשר לא נותנים שירות ספונטני לכל החוסים שמגיעים לתוך המסגרת.

חנן פריצקי: אנחנו - - -

עאידה תומא סלימאן: חנן, אני רוצה להבין.

עאידה תומא סלימאן: יש לי פה את הטבלה.

חנן פריצקי: רגע, רגע, רגע, רגע.

עאידה תומא סלימאן: לא, את זה כבר שמעתי.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה להבין משהו אחר.

עאידה תומא סלימאן: יש לי פה את הטבלה של הפרויקטים והיקף התשלום מתוך התעריף.

עאידה תומא סלימאן: כלומר, הוחלט על העניין לפי היקף תשלום.

עאידה תומא סלימאן: ההיבט התקציבי היה חשוב מאוד בהחלטה של הקיצוץ ומידת הקיצוץ, יותר מהפעילות עצמה.

עאידה תומא סלימאן: עובדה שאתם אומר לי שאתם מנסים להחיות בחזרה את הפרויקטים האלה.

עאידה תומא סלימאן: השאלה שלי היא לגבי הכסף הזה עשיתם עליו קיצוץ מהיקף התעריף ועוד כמה דברים כמו הסובסידיה לנשים שיוצאות לעבודה במעונות היום שלהן, וכמו האוכל שהיה לילדי הרווחה וכו' - איך משתמשים בכסף הזה?

עאידה תומא סלימאן: לא עושים הסבה?

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לשאול עכשיו את האוצר, כמה מתווסף לתוך זה?

עאידה תומא סלימאן: ההרגשה שלי שאתם לוקחים מצד אחד ומעבירים לצד אחר לפי הוראות האוצר.

חנן פריצקי: ברשותך, אומר עוד משפט.

חנן פריצקי: אני באמת חייב ללכת לישיבת זום אחרת.

חנן פריצקי: אני רוצה להגיד שהבחינה של כל שירות ושירות אפילו לא נעשתה בפן התקציבי.

חנן פריצקי: אנחנו חילקנו את זה לארבע קטגוריות: פעם אחת, שירות שיכול להינתן בצורה מלאה, ואנשים בגלל שהיו מוחרגים בתק"שים יכולים אכן להגיע לשירות או שאנשים יכולים להגיע אליהם לביתם פחות או יותר באותה צורה.

חנן פריצקי: פעם שנייה, מסגרת שלא יכולה לספק שירות.

חנן פריצקי: ואחרי זה בחנו את כל השירותים, האם הם יכולים לספק שירות וירטואלי בעצימות גבוהה או בעצימות נמוכה.

חנן פריצקי: אם זה היה בעצימות גבוהה נתנו 70%, ואם זה בעצימות נמוכה נתנו 40%.

חנן פריצקי: הרעיון התחיל ונגמר באיך השירות יכול להינתן בעת הזו.

חנן פריצקי: מבחינה זו, התקציב היה רק בבואה של החלטה האם אפשר לתת את השירות הזה או אי-אפשר לתת את השירות הזה בצורה סבירה.

עאידה תומא סלימאן: האם השתמשתם בקיצוץ שנעשה ליעדים אחרים או שהוא יועמד לרשות הפרויקטים כדי להרחיב את הפעילות שלהם אחרי שנצא מעידן הקורונה?

חנן פריצקי: מכיוון שאנחנו בחודש מרץ החלטנו החלטה גורפת להמשיך לשלם את הכול במאה אחוז מכיוון שההחלטה היתה באמצע החודש, לא נתנו את המידע כמו שצריך, עדיין לא היה ברור מה יקרה- - -

עאידה תומא סלימאן: לא, הרבה מהפרויקטים לא קיבלו מלא.

חנן פריצקי: עד הראשון לאפריל אנחנו שילמנו באופן מלא את כל השירותים.

חנן פריצקי: כל התוכנית של עבודה בעצימות גבוהה ונמוכה מתחילה מהראשון לאפריל.

עאידה תומא סלימאן: מעונות יום לא קיבלו.

חנן פריצקי: למעט מעונות יום.

חנן פריצקי: מעונות יום זה לא החלטה שלנו, זה החלטה בזרוע עבודה – בכלל החלטה שהיתה גורפת לגבי כל מעונות היום.

חנן פריצקי: אנחנו מסתמכים בקטע הזה על מה שקורה במעונות יום לנשים עובדות.

חנן פריצקי: אנחנו רק חלק מתוך מארג ה- - - והשירותים של מעונות יום.

חנן פריצקי: שם היתה החלטה גורפת לסגור אותם, ובהתאם לזה היינו גם חייבים לסגור אותם.

עאידה תומא סלימאן: אני מבינה שבכל הפרויקטים שנעשה בהם קיצוץ לפי הטבלה שנמצאת מולי, התעריפים עבור מרץ יעברו רגיל.

חנן פריצקי: לחלוטין, כן.

עאידה תומא סלימאן: כלומר, הקיצוץ לפי הטענה עוד לא התחיל.

קריאה: אבל אנחנו כל הזמן מסתכלים - - - מה עם אלה - - -?

עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת, אני רוצה להקשיב לתשובה.

חנן פריצקי: אנחנו עובדים לפי המתכונת החדשה החל מהראשון לאפריל.

עאידה תומא סלימאן: החל מהראשון לאפריל.

עאידה תומא סלימאן: למה השטח גועש ורועש שהתחיל כבר הקיצוץ?

חנן פריצקי: הודענו בחוזר מנכ"ל מאוד מסודר לכל השירותים שלנו שבגלל אי-הבהירות שהיתה בשטח אנחנו ממשיכים לשלם את חודש מרץ כרגיל ובאופן מלא, למעט מעונות יום שכפי שאמרתי שזה סוגיה נפרדת.

חנן פריצקי: למעט מעונות יום, כל השירותים ימומנו באופן מלא בחודש מרץ.

חנן פריצקי: לא עשינו שם קיצוץ, ולא של שקל.

חנן פריצקי: ברשותך, אני חייב - - -

עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שאתה צריך לרוץ.

עאידה תומא סלימאן: השאלה היא האם אתם מקבלים תוספות תקציביות אחרי ששמעת את הכול ואת הדיונים שלנו על חשיבות התוכניות האלה, ומחליטים שאתם ממשיכים לשלם גם באפריל עבור תעריף מלא.

עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת שתעלו את זה בדיון.

קריאה: אי אפשר, זה לא יעזור לכלום.

קריאה: הוציאו אותי לחל"ת.

חנן פריצקי: אני מבטיח שזה יהיה הנושא הראשון שאעלה בישיבה.

עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מודה לך, ואני מחכה לתשובה בעניין המזון באוכלוסייה הערבית.

עאידה תומא סלימאן: תודה לך.

עאידה תומא סלימאן: מר נתנאל אשרי, רפרנט האוצר, אני מבקשת לדעת מה סדר גודל התקציבים הנוספים שניתנו למערכת הרווחה עד ליום זה – הנוספים, לא ההסבות מתוך תקציב המשרד ממילא.

נתנאל אשרי: אני לא מבין מדוע החשדנות כשכבר דיברנו על זה בישיבה שעברה, והבהרתי את הסכומים שניתנו עד כה.

נתנאל אשרי: אנחנו במשא ומתן - - -

עאידה תומא סלימאן: לאיפה העברת את זה?

עאידה תומא סלימאן: לא קיבלנו.

עאידה תומא סלימאן: קודם כול, זה לא עניין של חשדנות, זה עניין של שקיפות.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שזה מה שאנחנו עושים פה, אנחנו בודקים ומקבלים מידע.

עאידה תומא סלימאן: אתם מצדכם צריכים למסור.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו לא קיבלנו שום מידע בנושא הזה.

עאידה תומא סלימאן: יכול להיות שזה הועבר לוועדה אחרת.

נתנאל אשרי: מה זאת אומרת?

נתנאל אשרי: האם לא אמרתי בישיבה הקודמת שהוספנו 70 מיליון שקל תוספתי?

עאידה תומא סלימאן: אתה מתכוון לדיון שהתקיים לפני שבוע?

נתנאל אשרי: נכון.

עאידה תומא סלימאן: בתמימותי חשבתי שכבר הוספתם, כי אני שמעתי שכמעט כל יום, ועכשיו חנן פריצקי אמר, מתחדשים סכומים בנושא הזה.

עאידה תומא סלימאן: חשבתי שכבר עשיתם איזושהי תוספת מעבר ל-70.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו עדיין עומדים ב-70?

נתנאל אשרי: לצורך העניין, כן.

נתנאל אשרי: אנחנו בקשר עם המשרד לגבי הרחבות נוספות.

נתנאל אשרי: אני בטוח שחנן גם דיבר על זה קודם שאנחנו אפשרנו מחדש בעקבות התובנות המקצועיות של המשרד לפתוח את המסגרות הקהילתיות עד כמה שניתן בעת הזו.

נתנאל אשרי: לא הערמנו על זה שום קושי תקציבי.

נתנאל אשרי: שיתפנו פעולה עם כל הבקשות של המשרד בנושא.

עאידה תומא סלימאן: עד כמה שידוע לי, גם לכם יש מה להגיד בעניין החזרת או החרגת העובדים הסוציאליים?

עאידה תומא סלימאן: יש לכם החלטה בנושא?

נתנאל אשרי: את מתכוונת ברשויות המקומיות?

עאידה תומא סלימאן: כן.

נתנאל אשרי: מבחינתנו, הנושא הזה עומד לפתחו של מנכ"ל משרד הפנים שהוציא הנחייה לרשויות המקומיות שהעובדים הסוציאליים חייבים להיכלל במסגרת 30%- - -

קריאה: הם מסרבים לאכוף את זה, נתנאל.

עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת לא לקטוע אותו.

עאידה תומא סלימאן: מה הם צריכים?

נתנאל אשרי: - - - שהם צריכים להיכלל במכסת 30%.

נתנאל אשרי: זו גם העמדה המקצועית שלנו, מבחינתי, ואנחנו סומכים את ידנו על השלטון המקומי שיודע לאכוף את ההנחיות שלו בנושא הזה.

עאידה תומא סלימאן: הוא לא צריך להציע הנחיות שהם ייכללו ב-30%, הם כבר כלולים ב-30%.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו רוצים שהם יוחרגו מכל התקנות ושהם יעבדו ב-100% לשכות הרווחה, ואז תעשו חשבון כמה אתם רוצים לתת לרשויות.

נתנאל אשרי: לשכות הרווחה אמורות לעבוד כבר היום ב-100% לפי ההנחיות של השלטון המקומי.

נתנאל אשרי: ככל שהשלטון המקומי מעוניין לפנות ממכסת 30% שלו עבור עובדים שהם לא עובדי רווחה, כי זה המשמעות של מה שנאמר כאן כרגע.

נתנאל אשרי: זה עניין של השלטון המקומי.

עאידה תומא סלימאן: אבל אתה יודע שאם הם ישימו את כל הלשכות, לפעמים זה לא משאיר להם עובדים אחרים לעבודה בעירייה מתוך ה-30% שאתה מדבר עליהם.

נתנאל אשרי: אליי לא הגיעו בשלב הזה פניות מהסוג הזה.

נתנאל אשרי: בעיריות עובדים גם המון המון עובדי חינוך שהם עובדי עירייה כשכרגע מערכת החינוך מושבתת.

נתנאל אשרי: אנחנו לא מכירים כרגע שום פנייה - - -

קריאה: בטח שאתה מכיר, נתנאל.

קריאה: אני מתכתבת איתכם כל היום וכל הלילה.

עאידה תומא סלימאן: וגם הבנתי שזו דרישה של המשרד עצמו.

נתנאל אשרי: אני מחפש עכשיו בהיסטוריית ההתכתבויות שלי, ענבל, ואני לא מוצא את השם שלך.

קריאה: לא בווטסאפ, במכתבים.

קריאה: לא אליך ספציפית, למנהלים שלך.

עאידה תומא סלימאן: זה נשמע לי מאוד מוזר, נתנאל, כי השר אתמול אמר שזו אחת הבקשות שלו שלא נענו בחיוב, ונתבקשתי לדבר גם עם ראש המל"ל וגם עם שר האוצר או משרד האוצר בעניין הזה.

עאידה תומא סלימאן: זה נשמע מאוד מוזר שאתה לא מיודע בכל התהליך הזה.

נתנאל אשרי: אני אומר שוב, מה שאני אומר כאן זה מה שאני יודע על הקשר שהיה בינינו לבין השלטון המקומי בנושא הזה.

נתנאל אשרי: השלטון המקומי התחייב בפנינו שהוא יוציא הנחייה, והוא אכן הוציא הנחייה כזו, שהעובדים הסוציאליים יכללו במכסת 30% בכל העיריות.

נתנאל אשרי: מבחינתנו, זה מה שצריך להיות.

קריאה: זו המלצה, מסתבר.

נתנאל אשרי: ענבל, אני איתך בעניין הזה.

נתנאל אשרי: אני גם חושב שהעובדים הסוציאליים צריכים לעבוד.

קריאה: אני יודעת, אבל - - -

עאידה תומא סלימאן: יש הבדל בין זה שהעובדים הסוציאליים ייכללו ב-30% לבין זה שכל העובדים הסוציאליים יוחרגו, כי אם עובדים סוציאליים ייכללו, אז אוקיי, קובעים 30% מהעובדים הסוציאליים, 40% מהעובדים הסוציאליים, והם ייכללו בתוך ה-30%.

עאידה תומא סלימאן: אבל לבוא ולהגיד: כל העובדים הסוציאליים מוחרגים, זה משהו אחר לגמרי.

עאידה תומא סלימאן: תודה לך.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לסכם את הדיון הזה.

עאידה תומא סלימאן: בעיניי, עד לעצם הרגע הזה יש לי הרגשה שכנראה הממשלה - - - סליחה, אני מפסיקה את הסיכום.

עאידה תומא סלימאן: פתחי אבו יונס, יושב-ראש פורום מנהלי לשכות הרווחה באוכלוסייה הערבית, האם אתה איתנו על הקו?

עאידה תומא סלימאן: אם כן, פתח את המיקרופון שלך.

עאידה תומא סלימאן: לא ראיתי שאתה נמצא בקבוצה.

עאידה תומא סלימאן: הוא לא נמצא?

עאידה תומא סלימאן: הוא לא נמצא.

עאידה תומא סלימאן: חבל, יש נושאים שהיו קשורים.

עאידה תומא סלימאן: העליתי את נושא המזון ואת נושא המשפחות שחיו בעוני, אבל היה מן הראוי לשמוע מה יש לפורום מנהלי הלשכות באוכלוסייה הערבית להגיד, במיוחד לאחר הדיון הקודם שהיה לנו והעלייה מאוד מבהילה, בעיניי, בתלונות על אלימות במשפחה בנגב.

עאידה תומא סלימאן: הייתי רוצה שיהיה באמת טיפול מיוחד בנושא.

עאידה תומא סלימאן: אני מקווה שנשמע עוד היום תשובה בעניין המזון מהמשרד כפי שהבטיח חנן.

עאידה תומא סלימאן: הוועדה רואה בדאגה רבה שהממשלה עדיין לא קלטה את הקושי ואת ההשלכות הרווחתיות שיהיו על הציבור הרחב לאחר התקופה הזו.

עאידה תומא סלימאן: לצערי הרב, אני מאוד פוחדת שנגיע למצב של רעב אמיתי ויהיו תמונות קשות לאחר סיום התקופה הזו, ואפילו תוך כדי התקופה, אם הממשלה ואם גורמי הרווחה לא יכשירו עצמם לטפל בצורה הכי נכונה ותהיה התערבות מסיבית של הממשלה כדי למנוע מראות קשים של רעב אמיתי.

עאידה תומא סלימאן: כבר יש קבוצות שמתקשרות איתנו ומעידות על מצב רעב קשה ועל הצורך בביטחון תזונתי.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו רושמים לפנינו שעד עכשיו כל הנושא של ביטחון תזונתי לא מתוכלל ולא מתואם בצורה הכי טובה, ואנחנו חושבים שצריך לשים בצד היום את כל הדיונים והמחלוקות שהתקיימו בנושא ביטחון תזונתי, ולגשת ישר לעבודת מטה שתתכלל את כל העשייה שנעשית בתחום הזה כדי לתאם שלא יהיו אנשים שיקבלו יותר מדיי סיוע ואנשים שלא יקבלו בכלל.

עאידה תומא סלימאן: צריך שיהיה תיאום בין כל הגורמים העוסקים בנושא, כולל הגורמים מהחברה האזרחית שעובדים ומנסים לעזור בנושא זה.

עאידה תומא סלימאן: לגבי תקציב נוסף לקמחא דפסחא - אני מבקשת לדעת האם כבר נוצלו ה-9 מיליון כפי שאמר חנן פריצקי, ומה קורה עם הקבוצות והעדות האחרות שבתוך החברה כמו: החברה הערבית, נוצרים, מוסלמים ודרוזים, שגם כן חוגגות חגים בתקופה הזו וצריך לעבוד כדי לספק להן תשובות ומענים.

עאידה תומא סלימאן: לגבי תקציבים לפרויקטים שאמורים לטפל במשפחות בעוני – אני אפילו מזועזעת מהרעיון של הורדה בתקציבים ובתעריפים שלהם.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו קוראים עכשיו מישיבה זו להשאיר את התקציבים של המענים הקהילתיים למשפחות ולנוער ולקשישים במצוקה גם לחודש אפריל, ולא לקצץ מזה, ולהחליט החלטה גורפת להוסיף לתקציבים האלה, אם אפשר, כדי לטפל בשורש, כי הרי בסופו של דבר המדינה תצטרך לתת מענה להרבה אנשים שהקורונה תעבור מהבתים שלהם אבל העוני יישאר, ויישאר עמוק מאוד במשפחות אלו.

עאידה תומא סלימאן: חבל להיכשל בטיפול נקודתי וזמני עכשיו ולהיתקע עם בעיות לטווח ארוך יותר לאחר מכן.

עאידה תומא סלימאן: אני אפנה גם כן למל"ל ונבקש לקבל עדכון בעניין המזון לקשישים באוכלוסייה הערבית ולילדים, ועוד היום להחזיר את המנות או להמיר את המנות לסל מזון, לפחות ברשויות המקומיות שאמרו שמה שמחולק לא הולם.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שהתפקיד שלנו במקרה חירום הוא להתגבר על הכשלים והמחסומים הבירוקרטיים ולמצוא פתרונות.

עאידה תומא סלימאן: תודה לכולם.

עאידה תומא סלימאן: אני נועלת את הישיבה.