הוועדה המיוחדת לענייני רווחה ועבודה, כנסת 23, פרוטוקול מספר 5, 2020-03-31 12:30

עאידה תומא סלימאן: אני פותחת את ישיבת הוועדה המיוחדת לענייני רווחה ועבודה, הישיבה השנייה היום, 31 במרץ 2020.

עאידה תומא סלימאן: ייחדנו את הישיבה הזו לענף היחידי שהוחלט שאינו ממשיך לפעול למרות כל מצב החירום שנמצאים בו, ענף הבנייה ממשיך לפעול, ולא חלו עליו התקנות של מצב החירום.

עאידה תומא סלימאן: זאת הייתה החלטה, כפי שהבנתי, כלכלית גרידא מתוקף הרצון לא לפגוע בתשלומי ההלוואות שהקבלנים והחברות הגדולות לקחו, זה היה יכול לגרום לקריסת הבנקים.

עאידה תומא סלימאן: ככה הסבירו את זה.

עאידה תומא סלימאן: אבל בינתיים מה שמדאיג אותנו, לצערנו הרב, בשנה וחצי האחרונות כאשר הכנסת הייתה כמעט מושבתת או מושבתת בגלל הבחירות, לא התקיימו דיונים ולא חלה התקדמות בנושא, לא קיבלנו דיווחים על תאונות העבודה בענף הבנייה.

עאידה תומא סלימאן: קיבלנו כל הזמן חדשות על עוד הרוג ועוד הרוג ועוד פצוע בגלל תאונות עבודה.

עאידה תומא סלימאן: לא ממש ידוע לנו איך הגורמים הרלוונטיים עבדו בתקופה הזו.

עאידה תומא סלימאן: עוד היבט הוא ביטחונם.

עאידה תומא סלימאן: לצערי הרב, עכשיו כשמדברים על ביטחון עובדי הבניין או פועלי הבניין אנחנו לא רק מדברים על תאונות עבודה, אנחנו מדברים גם על חשיפה לקורונה, והם כמו שאר הפועלים שיוצאים יום יום מסתכנים.

עאידה תומא סלימאן: אבל מעבר לזה, עבודה באתרי בנייה הרבה פעמים היא עבודה משותפת של יותר מפועל אחד, שימוש בהרבה כלים שיכולים גם להוות כלי להדבקה.

עאידה תומא סלימאן: נרצה לשמוע גם איך שומרים על בריאותם של פועלי הבניין שחוזרים בעצם כל יום לבתים שלהם, למשפחות שלהם, ואם חס וחלילה, אחד מהם יידבק הוא עלול להעביר את זה לכל המשפחה.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו רוצים את שלומו ואת שלום המשפחה.

עאידה תומא סלימאן: והדבר השלישי שנרצה להבין, איך מתנהלים בתקופה הקשה הזו גם עם הפועלים הפלסטינים שצווה עליהם להישאר חודשיים במדינה ולא לעזוב אותה עד שיעבור כל העניין של הקורונה, אם הם רוצים לעבוד.

עאידה תומא סלימאן: חלה חובת ארגון מקומות הלנה על הקבלנים עצמם.

עאידה תומא סלימאן: נרצה לדעת איך זה מתנהל, במיוחד לאחר החדשות שהיו על מקומות הלנה לא ראויים.

עאידה תומא סלימאן: זה גם מהצד האנושי וזכויות של בני אדם שיהיו במקומות ראויים לחיים נורמליים, אבל אנחנו גם צריכים לזכור כל הזמן שאנחנו פועלים בתקופת קורונה, וחס וחלילה, שלא יהיו תנאי הלנה שהם גם חממה להידבקות ולהעברת המחלה.

עאידה תומא סלימאן: כל הנושאים האלה מאוד מדאיגים אותנו בתקופה הזו, הפועלים שממשיכים לצאת מהבית, להסתכן, לעבוד, כדי שגם לא תהיה קריסה בענף הזה.

עאידה תומא סלימאן: אבל אגיד לכם את האמת, אני לא כל כך מסכימה עם ההגדרה שהוחרגו מהעניין של מצבת חירום.

עאידה תומא סלימאן: והיה לנו דיון על עובדים סוציאליים, שמאוד נחוצים עם ההשלכות הכלכליות חברתיות של הקורונה, שנכללו במצבת החירום, ולא כולם עובדים.

עאידה תומא סלימאן: עובדי הבניין עדיין עובדים, ואנחנו מודאגים מהמצב שלהם.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו רוצים לשמוע דיווחים, ולהבין מה קורה איתם בדיוק.

עאידה תומא סלימאן: אתחיל בזה שאבקש מנציג משרד העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים ראש מינהל בטיחות ובריאות תעסוקתית, חזי שוורצמן, לתת לנו גם דיווח על התאונות, וגם מה נעשה כדי לשמור על בטיחות ובריאות תעסוקתית במקרה הזה של ענייני הקורונה.

עאידה תומא סלימאן: מה נעשה עד עכשיו.

עאידה תומא סלימאן: תודה.

עאידה תומא סלימאן: בבקשה.

חזי שוורצמן: צוהריים טובים, כבוד יושבת-הראש, תמונת המצב היא כזאת, חלה ירידה בסך כל תאונות העבודה בישראל מ-20 לשמונה תאונות.

חזי שוורצמן: בענף הבנייה ירדו משבע תאונות לשלוש תאונות.

חזי שוורצמן: אני מדבר על תאונות קטלניות.

עאידה תומא סלימאן: אתה מדבר על מתחילת השנה?

חזי שוורצמן: אני מדבר על עד עצם היום הזה בהשוואה לאותה תקופה אשתקד, בהשוואה לינואר-מרץ 2019.

חזי שוורצמן: אני מדבר על הרבעון הראשון של השנה.

חזי שוורצמן: אנחנו מדברים על שלוש תאונות קטלניות בענף הבנייה, שניים מהם התרחשו במקומות שלא דווחו בכלל למינהל הבטיחות, לא דווחו למשרד העבודה.

חזי שוורצמן: מדובר על מקומות שהרשות המקומית לא ידעה או לא הייתה בקשר עם רשויות מקומיות.

חזי שוורצמן: ככלל, כתנאי להיתר בנייה, כאשר באה רשות מקומית לקבל היתר בנייה אנחנו מבקשים ממנה שהיזם, שהקבלן יראה לרשות המקומית באותו מעמד טופס שהוא הודיע למינהל הבטיחות על האתרים, כי האתרים האלה לא מופיעים במפה שלנו.

עאידה תומא סלימאן: זה כולל את המקרה שהיה לפני יומיים?

חזי שוורצמן: כן, כולל המקרה של יפיע וכפר יסיף.

עאידה תומא סלימאן: הצעיר מעילוט, ביפיע.

חזי שוורצמן: הוא עלה על הגג ונפל.

חזי שוורצמן: אם היינו יודעים על האתרים האלה המפקחים שלנו היו נוכחים, מבקרים ויודעים מזה.

חזי שוורצמן: אנחנו לא יודעים מזה.

חזי שוורצמן: רק בתאונה אחת השנה האתר הזה דווח בראשון לציון, שהוא נפגע מזרוע של עגורן.

חזי שוורצמן: המפקחים שלנו עובדים בימים האלה בהתאם לצמצום של כוח אדם, כידוע, ל-30%, אבל יותר מ-80% מהכוח המצומצם שלנו מוקדש לביקורים בענף הבנייה.

חזי שוורצמן: אנחנו שולחים מפקחים כל יום.

חזי שוורצמן: אני באופן אישי הייתי היום בבוקר.

חזי שוורצמן: אני נמצא פה בתל אביב, רוב הבניין ריק, כולם בשטח.

חזי שוורצמן: מה שחשוב לנו זה המשך המשילות באתרי הבנייה.

חזי שוורצמן: הם רואים את הנוכחות שלנו, הם אומרים שגם בתקופה הזאת, שהיא תקופה קשה מבחינת הנוכחות בענפים אחרים, עדיין המדינה נוכחת ומשגיחה על הבטיחות לטובת העובדים, ואת זה אנחנו עושים כל יום.

חזי שוורצמן: בנושא הגיהות, ההנחיות שלנו נסמכות כמובן על הנחיות משרד הבריאות.

חזי שוורצמן: את הידע כרגע הנושא של גיהות - - -

עאידה תומא סלימאן: חזי, לפני שמתקדמים, כמה מפקחים עובדים היום לעומת מה שהיה קודם?

עאידה תומא סלימאן: תצא מנקודת הנחה שאנחנו כמעט לא יודעים כלום על 2019.

עאידה תומא סלימאן: כמה עבדו ב-2019 וכמה עכשיו תחת הקורונה?

חזי שוורצמן: בשגרה יש לנו כ-97 מפקחים, מתוכם 74 מפקחים ורסטיליים.

חזי שוורצמן: זה אומר שגם לבנייה וגם לתעשייה, הרוב לבנייה, אבל אנחנו מכוונים אותם גם לתעשייה לפי תוכנית פעולה שבועית כשאנחנו עושים ניתוח נתונים.

חזי שוורצמן: היום נשארנו עם 40 עובדים במינהל הבטיחות.

חזי שוורצמן: מתוך 40 העובדים יותר מ-80%, יותר מ-30 עובדים מופנים לענף הבנייה.

חזי שוורצמן: זאת אומרת שרוב הכוח, רוב מינהל הבטיחות היום מכוון מטרה לכיוון ענף הבנייה.

עאידה תומא סלימאן: אני לא מבינה, מחריגים את כל הענף, אבל לא מחריגים את המפקחים.

חזי שוורצמן: כבוד היושבת-ראש, אנחנו עובדים לפי הנחיות הממשלה בימים האלה של צמצום כוח אדם.

עאידה תומא סלימאן: אני יודעת.

חזי שוורצמן: אנחנו לוקחים מהכוח המצומצם שניתן לנו, יותר מ-80% לתוך ענף הבנייה.

עאידה תומא סלימאן: תאמין לי שאני יודעת, ההשתאות לא הייתה נגדכם.

חזי שוורצמן: מילה לגבי הגיהות.

חזי שוורצמן: בשגרה אנחנו מטפלים במחלות מקצוע, בבריאות תעסוקתית, בתרחישים של סביבת העבודה של העובד.

חזי שוורצמן: אנחנו דואגים שלעובד תהיה סביבת עבודה בטוחה מבחינת חומרים שמזיקים לבריאות שלו, אבק, רעש, וגורמים כאלה.

חזי שוורצמן: בתרחיש של היום של הקורונה, שהוא תרחיש ביולוגי נגיפי, מינהל הבטיחות נסמך באופן מלא על הנחיות משרד הבריאות של מרחקים בין העובדים, שני מטר בין עובד לעובד, התקהלות.

חזי שוורצמן: כל הנושא הזה הוא בפתחו של משרד הבריאות ולא בידי משרד העבודה.

עאידה תומא סלימאן: כן, אבל כשמפקחים שלכם מבקרים באתרים האם הם בודקים אם ממלאים אחרי ההוראות האלה?

חזי שוורצמן: המפקחים שלנו עוסקים בענייני בטיחות העובדים מבחינה מקצועית, מבחינת הפרמטרים של ענף הבנייה, הם לא בודקים את ההנחיות של משרד הבריאות.

חזי שוורצמן: אם יש שם איזשהו כינוס או התקהלות הם לא מפזרים את ההתקהלות, זה לא תפקידם.

חזי שוורצמן: תפקידם לשמור ולהגדיל את הבטיחות בענף הבנייה.

עאידה תומא סלימאן: אני לא מבינה למה זה לא תפקידם.

עאידה תומא סלימאן: אם הבריאות התעסוקתית, והיום היא האחריות שלכם, והיום האנשים האלה יוצאים לתעסוקה שלהם בתחום מקום העבודה ומסתכנים, למה המפקחים לא משתמשים גם בהוראות של משרד הבריאות בזמני חירום כאלה?

חזי שוורצמן: כבוד יושבת-הראש, ההנחיות של העובדים ניתנות ממשרד הבריאות לגבי העובדים ולגבי כל הציבור.

חזי שוורצמן: לכל עובד יש אחריות לשמור על חייו ועל חיי זולתו.

חזי שוורצמן: המפקחים שלנו נשלחים במטלה אחת, המטלה שלהם להגדיל את הבטיחות באתרי הבנייה.

חזי שוורצמן: המטלה שלהם היא לא של כוחות המשטרה או של כוחות הצבא בימים אלו לפזר התקהלויות.

חזי שוורצמן: גם ככה המטלה שלהם כבדה מאוד בימים האלה, המציאות באתרי הבנייה עדיין מורכבת, עדיין בעייתית, עדיין מסוכנת.

חזי שוורצמן: לא מתפקידנו לפזר התקהלות בתוך אתר בנייה.

חזי שוורצמן: אנחנו לא מגיעים לכל השטח של אתר הבנייה, כמובן שאנחנו באים ומסתכלים על הפיגומים.

עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שאתם לא מגיעים, אבל אם כבר אתם מגיעים – כלומר, יש מקומות שאתם מגיעים אליהם, נכון?

עאידה תומא סלימאן: אני מבינה שאתם בכלל לא מתעסקים עם הנושא הזה, החלטתם שזה לא בתחום האחריות שלכם.

חזי שוורצמן: אנחנו עוסקים בתחום האחריות שלנו בשגרה, ובחירום אנחנו גם בתחום השגרה שהוא הבטיחות בענף הבנייה.

חזי שוורצמן: אנחנו לא עוסקים בתחומים שמשרד הבריאות או כוחות המשטרה או כוחות הביטחון אמורים לעסוק בהם בימים האלה.

עאידה תומא סלימאן: האם אתם גם לא אחראים על הביצוע של עניין ההלנה של העובדים?

חזי שוורצמן: אנחנו לא אחראים על ביצוע הלנה.

חזי שוורצמן: אנחנו אוסרים הלנה - - -

עאידה תומא סלימאן: אני לא אומרת שאתם אחראים על הביצוע, אלא על האופן שבו מתבצעת ההלנה.

עאידה תומא סלימאן: זה לא באחריות שלכם.

חזי שוורצמן: לא, כבוד יושבת-הראש, ממש לא.

עאידה תומא סלימאן: אז בעצם אני מבינה שאין גורם ממשלתי שדואג שאכן קבלני הבניין וחברות הבנייה מבצעים את ההסכם הזה שאחריותם להלין בצורה המרבית.

נתנאל לפידות: גברתי היושבת-ראש, אני ממשרד השיכון, אשמח להתייחס.

עאידה תומא סלימאן: מצוין, אני תכף נותנת לך, אני רק אני רוצה להיות בטוחה שסיימנו עם חזי.

עאידה תומא סלימאן: חזי, כמה לצערנו נהרגו בשנה שעברה מתאונות העבודה?

עאידה תומא סלימאן: באופן כללי כמה מתוכם בענף הבנייה?

חזי שוורצמן: באופן כללי נהרגו 84 עובדים.

חזי שוורצמן: בענף הבנייה נהרגו 40.

חזי שוורצמן: בשנה שעברה הייתה עלייה של - - -

סונדוס סאלח: 47.

עופר כסיף: 47.

עאידה תומא סלימאן: יש לנו סטטיסטיקה שאומרת ש-47 עובדים נהרגו בענף הבנייה.

חזי שוורצמן: כבוד יושבת-הראש, מינהל הבטיחות מספק את התאונות.

חזי שוורצמן: אנחנו בודקים תאונה תאונה, אנחנו גם בקשר עם כל גורם, כולל משרדים ממשלתיים וגם עם הארגונים החברתיים, כל תאונה שהיא תאונת עבודה אנחנו מכניסים לסטטיסטיקה.

חזי שוורצמן: כל תאונה שהיא לא תאונת עבודה לא נכניס לסטטיסטיקה.

חזי שוורצמן: חלק נמצא בבירור ובבדיקה, חלק נמצא בחקירה משטרתית.

חזי שוורצמן: הנתונים שבידי מינהל הבטיחות במשרד העבודה הינם 40 עובדים שנהרגו בענף הבנייה.

עאידה תומא סלימאן: כלומר, אני צריכה להבין ששבעה מקרים עדיין בחקירה או שהתבררו כלא תאונות עבודה.

עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת שתמסרו לנו בהקדם את מניין התאונות שנהרגו בהם עובדים עם השמות של העובדים ומה קורה עם החקירות שלהם.

עאידה תומא סלימאן: כאלה שעדיין נמצאים בחקירה או שנסגרו לא כתאונת עבודה, אם אפשר גם לרשום אותם, כדי שנבין מאיפה נובע ההבדל הזה.

חזי שוורצמן: טוב.

עאידה תומא סלימאן: אפשר רק להבין דבר אחד, שנה וחצי כמעט לא קיימנו דיונים, מה השינויים העיקריים שקרו באגף אצלכם בשנה וחצי האחרונות או הפעילויות המיוחדות שהיו כדי למנוע תאונות עבודה?

חזי שוורצמן: הפעילויות שלנו רבות.

חזי שוורצמן: הגדלנו את כמות הפקחים ב-60 פקחים, ובכמות האכיפה גדלנו מאוד גם ב-2019 לעומת 2018, וגם בשנת 2020 ברבעון הראשון; יש לנו גידול בצווי הסגירה של האתרים מ-423 אתרים לכמעט 700 אתרים שנסגרו בחודשים הראשונים של 2020 עד ליום זה; אנחנו עוסקים גם בנושא של חברות העגורנים, חברות כוח אדם, אנחנו עושים בקרה של אותן חברות שיעסקו אך ורק בנושא הזה של עגורנים; אנחנו בקשר רצוף עם רשם הקבלנים לבצע ועדות לאותם קבלנים סוררים שלא מקפידים על הבטיחות באתרים שלהם; קוימו כבר כמה ועדות בשנת 2020 עם רשם הקבלנים.

חזי שוורצמן: בשנת 2019 התהליך הזה תפס תאוצה וקוימו יותר מעשר ועדות בנושא הזה.

חזי שוורצמן: אני באופן אישי הייתי בוועדות האלה.

חזי שוורצמן: הקבלנים מביאים את מיטב המוחות המשפטיים, אבל הדוחות שלנו הם דוחות מקצועיים, ענייניים, ובעצם קבלן יודע שאם הוא יבצע סדרה של מחדלים באתרי הבנייה הוא יגיע לשולחנו של הרשם.

חזי שוורצמן: הנפקנו למפעילי העגורנים רישיונות מטעם המינהל שממש קשה לזייף, ראיתי את הרישיונות, הם באיכות מאוד מאוד גבוהה.

חזי שוורצמן: קבלנים ג'5, שהם בעבודות נרחבות, כל אחד מהם מחויב בממונה בטיחות.

חזי שוורצמן: כל אתר שנסגר אנחנו מחייבים ממונה בטיחות נוסף שיהיה באתר.

חזי שוורצמן: אנחנו בקשר גם עם החשכ"ל בנושאים האלה.

חזי שוורצמן: אכיפה של חוק שעות העבודה והמנוחה בשת"פ עם מינהל ההסדרה והאכיפה של זרוע העבודה.

חזי שוורצמן: אנחנו נענים לקריאות ציבור דרך הקו לחיים של המוסד לבטיחות ולגיהות, מדי שבוע אנחנו מגיעים לעשרות אתרים.

חזי שוורצמן: רק היום קיבלתי ארבעה אתרים, באחד מהם הייתי באופן אישי בתל אביב.

חזי שוורצמן: אנחנו מחזירים תשובות לאזרחים, האזרחים רואים מחדלים, אנחנו בודקים אותם.

חזי שוורצמן: בימים האלה למוסד לבטיחות ולגיהות אין מדריכים לשלוח, זה הכוח היחידי שלנו.

חזי שוורצמן: אנחנו מגיבים ישירות לציבור.

חזי שוורצמן: הנושא של עוזרי בטיחות, אם אין עוזר בטיחות האתר ייסגר, כאשר אין מנהל עבודה האתר ייסגר.

חזי שוורצמן: אנחנו בגישה של אפס סובלנות לנושא של הפרות בטיחות.

חזי שוורצמן: אנחנו רואים אתרים שקצת השתפרו בעיקר בחברות הגדולות, ואנחנו רוצים שגם החברות הקטנות והבינוניות ייקחו את הנושא לתשומת ליבם.

חזי שוורצמן: אנחנו ממשיכים את הפעילות גם בימי חירום אלה.

חזי שוורצמן: תודה.

עאידה תומא סלימאן: תודה.

עאידה תומא סלימאן: חזי, אני מבקשת שתישאר איתנו על הקו, כי יש גם נציגים של הארגונים שירצו להציג בהמשך.

עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת לשלוח אלינו דוח מפורט על הדברים שביטאת, ואולי חלק לא, על העשייה בשנה וחצי האחרונות שלכם.

עאידה תומא סלימאן: רצית לשאול משהו, חבר הכנסת כסיף?

עופר כסיף: האם יש נציגים מהממשלה או ממשרד השיכון, ממשרד העבודה?

עאידה תומא סלימאן: נשמע את נציג משרד השיכון, נתנאל, בבקשה.

נתנאל לפידות: צוהריים טובים, גברתי היושבת-ראש, וחברי הכנסת שנמצאים, אתחיל בהתייחסות למה שאמרת בתחילת דברייך לגבי הנושא של החרגת ענף הבנייה.

נתנאל לפידות: כמו שציינת, יש נתונים כלכליים מאוד משמעותיים שתומכים בהשארת הענף הזה פעיל.

נתנאל לפידות: מדובר פה על 202,000 עובדים ישראלים שעובדים בענף בנוסף ל-65,000 פלסטינים ועוד 18,000 זרים.

נתנאל לפידות: הענף מהווה 6.2% מהתוצר הישראלי, זה שווה ערך ל-82 מיליארד שקל בשנה או לשבעה מיליארד שקל בחודש.

נתנאל לפידות: החשיפה של הבנקים לענף הבנייה והתשתיות הוא 20% מהיקף האשראי שלהם, וזה לא כולל את המשכנתאות למשקי הבית.

נתנאל לפידות: דבר נוסף, כל הסיפור של עצירת ענף הבנייה, לפי הערכות שלנו ההתנעה שלו מחדש תיקח סדר גודל של עד שמונה שבועות.

נתנאל לפידות: זאת אומרת שהפגיעה בכלכלה הישראלית תהיה מאוד משמעותית בהיבט של החזרה שלו לשגרה וההשפעה על שוק העבודה, והעניינים הכלכליים.

נתנאל לפידות: ברשותך, אשתף מסך לאיזשהו שקף שהכנו כדי שהוועדה תוכל להתרשם.

נתנאל לפידות: מה שאתם רואים פה זה מידע חלקי שהוא עדכני רק עד ה-22 במרץ, אבל אתם יכולים להתרשם ממקורות ההדבקה הידועים על בסיס הניתוחים האפידמיולוגיים של משרד הבריאות.

נתנאל לפידות: עד ל-22 במרץ – שזה הנתון העדכני שהצלחנו להשיג, ואנחנו מנסים להשיג גם יותר מעודכן, אז ככל שיהיה נשמח להעביר – לא התקיימו באתרי הבנייה הדבקות.

נתנאל לפידות: הסיבה המרכזית לזה היא שבעולם הבנייה, גם המגורים וגם התשתיות, העבודה של הפועלים ברבים מהמקומות ומהפעולות היא עבודה יחידנית – רצף עובד בחדר לבד, טייח עובד על קיר לבד, כנ"ל מפעיל העגורן עובד לבד, מפעיל מערכות ציוד מכני והנדסי כבד עובדים לבד – ולכן זאת תעשייה וענף בכלכלה הישראלית שיודע לשמור בצורה טובה על הנחיות משרד הבריאות.

נתנאל לפידות: זה דבר מאוד חשוב ושהיה שיקול מאוד משמעותי בהמלצות שלנו להחריג אותו, ולכן סברנו שנכון להחריג את הענף.

נתנאל לפידות: דבר נוסף, לאחר ההחרגה עצמה בעצם היה צריך לייצר את התהליך של הפועלים הפלסטינים והזרים.

נתנאל לפידות: אתייחס קודם לפועלים הפלסטינים.

נתנאל לפידות: בעצם ייצרנו תהליך ביחד עם כל הגורמים הנדרשים במערכת הממשלתית בשיתוף פעולה הדוק ומאוד מאוד טוב עם התאחדות בוני הארץ על כך שנייצר מתווה שידאג לפועלים, יבטיח את שלומם ובריאותם לא רק בהיבטים של הבטיחות והגיהות כמו שחזי ציין, אלא גם בהיבטים של בריאותם והחשש מהידבקות בקורונה.

נתנאל לפידות: בסוף כולנו חיים באותו מרחב גיאוגרפי, ופועל שנדבק יכול להדביק אנשים ברחוב שעוברים ליד אתר הבנייה במידה שהוא יצא לקנות משהו באיזושהי מכולת סמוכה.

נתנאל לפידות: ולכן החשיבות לשמירה על בריאותם לא נופלת כהוא זה מהחשיבות של כל אדם אחר או אזרח אחר בישראל.

נתנאל לפידות: לכן יוצר מתווה שבו הקבלנים חתמו על התחייבות – אגע בעוד שנייה על מה אומרת ההתחייבות – וגם ביחד עם מטה הבטיחות של התאחדות בוני הארץ, איל בן ראובן נמצא פה והוא יפרט על זה בהמשך, נבנה תהליך בקרה שבו הם עושים בקרה בכ-70 אתרים ביום, ואנחנו מקבלים את כל הדיווחים שלהם ועל זה עושים גם בקרות שלנו.

נתנאל לפידות: עיקרי ההנחיות למעסיקים – זה נעשה בשיתוף פעולה גם עם משרד הבריאות, גם עם רשות האוכלוסין וההגירה, גם עם משרד העבודה, גם עם משרד המשפטים, יש פה צוות מאוד גדול שבנה את התהליך הזה – יש פה הנחיות לסידורי לינה של הפועלים, הנחיות על איך ההסעות מ- ואל מקום העבודה.

נתנאל לפידות: היה פה תהליך מאוד יפה שהתאחדות בוני הארץ ביחד עם התאחדות בתי המלון באישור של רשות התחרות סגרו בעצם תאריך להלנת פועלים פלסטינים בבתי מלון, בבתי הארחה ובאכסניות נוער.

עאידה תומא סלימאן: ובאתרי בנייה.

נתנאל לפידות: ולכן היה צריך גם את מתווה ההסעות.

נתנאל לפידות: נכון, התרנו גם לינה באתרי בנייה, אבל גם שם הקבלן התחייב בצורה מפורשת, והוא חתום על התחייבות שמעוגנת משפטית, על זה שהוא מלין רק בדירות גמורות בתוך אתר הבנייה שמחוברות למים ולחשמל, והוא צריך לצייד את אותה דירה בשולחנות, בכיסאות, במיטות מסודרות.

נתנאל לפידות: שיהיה ציוד מלא, כך שיהיו להם תנאים ראויים למגורים.

עאידה תומא סלימאן: ידוע לך על אתרי בנייה שהציבו קרוונים או אלתרו מבנים כדי שהעובדים ילונו בהם?

נתנאל לפידות: קרוון זה מבנה ראוי, כל מקום שמחובר למים ולחשמל ויש בו ציוד.

נתנאל לפידות: קרוונים הם מקום שראוי למגורים.

עאידה תומא סלימאן: תלוי איזה קרוונים, וכמה נכנסים לתוך קרוון אחד, והאם יש בו את האמצעים הסניטריים החשובים.

נתנאל לפידות: שוב, עד למועד זה אני לא יודע לתת לך דיווח על הפרה שנמצאה.

נתנאל לפידות: אני מניח שגם איל בן ראובן ידע לתת על זה פירוט יותר משמעותי.

עאידה תומא סלימאן: אתה לא יודע על שום הפרה שנעשתה?

נתנאל לפידות: לא אני זה שעובר על הדוחות האלה של מטה הבטיחות והתאחדות בוני הארץ.

עאידה תומא סלימאן: אלא מי?

עאידה תומא סלימאן: אז למה הוא לא זה שמציג את העניינים עכשיו?

עאידה תומא סלימאן: זה הנושא שאתם צריכים לענות עליו.

עאידה תומא סלימאן: לפחות אזרחי מדינת ישראל יודעים על הפרה אחת מאוד בוטה שפורסמה בעיתונות.

עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת עכשיו תוך כדי הישיבה, אם אתה כנראה יודע מי האחראי על הנושא, שיתחבר ב-zoom או שייתן לך את התשובות לשאלות שהעליתי.

נתנאל לפידות: בסדר גמור.

יצחק מויאל: ברשותך, אני רוצה להתייחס לנושא הזה.

עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת שכל מי שרוצה להתייחס שירשם, יש לו ב-zoom איפה להירשם, וניתן לו זכות דיבור.

נתנאל לפידות: גברתי היושבת-ראש, ברשותך, אם אפשר להשלים את דבריי.

עאידה תומא סלימאן: בבקשה.

נתנאל לפידות: הובלנו תהליך מאוד משמעותי ועמוק בסדר זמנים מאוד מאוד קצר להבטחת היגיינה אישית והיגיינה סביבתית באזור העבודה; הנחיות לאספקת המזון לעובדים; איך ליישם ריחוק חברתי, שזה צו השעה, ושמירה על אותם מרחקים בין בני אדם כדי למנוע הדבקה; הנחיות למעסיקים על מעקב אחר בריאות העובדים.

נתנאל לפידות: וכמובן שכל ההנחיות האלה מתורגמות לכלל השפות של עובדי ענף הבנייה, זה אומר ערבית, סינית, רומנית, רוסית, וכל השפות האפשריות.

נתנאל לפידות: תורגמו כל הפליירים שהוכנו על ידי משרד הבריאות כדי שהעובדים ידעו בשפתם את ההנחיות כדי שיוכלו גם לשמור עליהם, וגם ככל שישנה איזושהי הפרה מצד המעסיק שידעו לדרוש את מה שמגיע להם בדין.

עאידה תומא סלימאן: ואם יש הפרה יש כתובת ברורה למי לפנות להתלונן על ההפרות בכל המידע שאתם מחלקים לעובדים?

נתנאל לפידות: כן, יש.

נתנאל לפידות: נתחיל בזה שיש קו חם לעובדי ענף הבנייה, לעובדים זרים.

נתנאל לפידות: זה לא בסמכותי כי זה משהו שבסמכות מי שעוסקים בזה, רשות האוכלוסין וההגירה.

נתנאל לפידות: לא ראיתי פה גורם מטעמם ואנחנו עובדים בצורה מאוד צמודה, אז אני לוקח את החופש להגיד את זה בשמם.

נתנאל לפידות: הם מפעילים קו חם לעובדים פלסטינים, זרים, יכולים להתלונן שם, והדברים מטופלים על ידי אכיפה של רשות ההגירה.

נתנאל לפידות: זה בהיבט הזה.

איל בן ראובן: כבוד היושבת-ראש, אני אציג את הדברים האלה.

נתנאל לפידות: בנוסף, יש פה את איל בן ראובן שהוא יושב-ראש מטה הבטיחות של ההתאחדות, הוא יכול להציג את זה בצורה יותר טובה ממני, את כל הפעולות שנעשות על ידם.

עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת מנתנאל לדאוג תוך כדי הישיבה לקבל את התשובות על השאלות שהעליתי בכל הנושא של עובדי הבניין וההלנה שלהם.

עאידה תומא סלימאן: האם נרשמו בפניכם ההפרות, כמה נרשמו, מה נעשה בנושא הזה, וכו'.

עאידה תומא סלימאן: בבקשה, מר יצחק מויאל.

יצחק מויאל: קודם כול, כל הכבוד שאתם מצליחים לעשות דיון בצורה כזאת, זה מבורך כדי להתייחס לדברים.

יצחק מויאל: אני חייב להתחיל ולהגיד שאנחנו בתקופה מאוד מאוד קשה שאף אחד עדיין לא יודע איך להתמודד איתה.

יצחק מויאל: זאת תקופה לא רגילה.

יצחק מויאל: יצאו פה הנחיות, ונכון שענף הבנייה הוחרג, אבל לדעתי נעשתה עבודה חלקית, ולא שלמה.

יצחק מויאל: ובניגוד למה שאמר מר לפידות, התמונה לא כל כך ורודה, ואני בטוח שמייד בן ראובן יו"ר המטה המשותף של הבטיחות, שמתעסק בבטיחות ירחיב על כך.

יצחק מויאל: הנחיות בכל מה שקשור לנושא הפעלת אתרי בנייה – מייד זיהיתי וגם פניתי לכל משרדי הממשלה, אין גוף אחראי ליישום המלצות של משרד הבריאות, נקודה.

יצחק מויאל: מינהל האכיפה של משרד העבודה לא אמון לבדוק את ההנחיות וזה נאמר לי ונכתב במפורש, ובצדק, כי ההנחיות של משרד הבריאות – ואתן לכם כמה דוגמאות.

יצחק מויאל: נציגי העירייה לא יכולים להיכנס לאתרים, המפקחים של משרד העבודה לא מורשים להיכנס לאתרים ולבדוק את ההנחיות של משרד הבריאות.

עאידה תומא סלימאן: למה?

יצחק מויאל: מה זה למה?

יצחק מויאל: זה ככה.

עאידה תומא סלימאן: אתה אומר שהם לא קיבלו את הסמכות או שבכלל אסור להם להיכנס לאתרים?

עאידה תומא סלימאן: זה מה שאני מנסה להבין.

יצחק מויאל: אתן כמה דוגמאות שגם חזי התייחס אליהם ברצינות, ובאמת הוא דייק בכל מה שהוא אמר.

יצחק מויאל: מפקחי משרד העבודה ומינהל הבטיחות לא אמורים לאכוף, ככה נאמר לי, את כל הנושא של ההנחיות של משרד הבריאות.

יצחק מויאל: ההנחיות של משרד הבריאות, אבל מי מפקח על ההנחיות באתרי הבנייה, אף אחד.

יצחק מויאל: חוץ מההתנדבות שלנו, של ההסתדרות וההתאחדות באמצעות איל בן ראובן, שהוא ירחיב על כך, אנחנו בסך הכול מסייעים ליישם את ההמלצות, אבל אנחנו לא יודעים לעשות את האכיפה.

יצחק מויאל: זה דבר שני.

יצחק מויאל: הדבר השלישי, רוב החברות הגדולות באמת פועלות בהתאם להנחיות של משרד הבריאות, אבל רוב הקבלנים והחברות האחרות ממש לא.

יצחק מויאל: אני חייב להגיד דברים.

יצחק מויאל: חלק גדול מהם, אם ניקח את מנהלי העבודה שאחראים על האתרים, הם לא יכולים לעמוד בהנחיות לצמצום – בכל אתר עובדים מאות עובדים, הם באים במגע עם עשרות עובדים – ואין להם את הסמכות ואת האחריות כדי לפעול בהתאם להנחיות של משרד הבריאות.

יצחק מויאל: הדבר הרביעי הוא שצמצמו את העבודה באתר, השאירו עובדים פלסטינים, אבל אני לא יודע מי בודק לוודא שכולם מקבלים את אותו ציוד.

יצחק מויאל: הנושא של העבודה באתרים עצמם.

יצחק מויאל: עכשיו צומצמו חלק מהעובדים, אלה שעובדים באתרים או אלה שלא הגיעו לאתרים, אף אחד לא יודע להגיד מה קורה לגבי התנאים שלהם, איך הם מקבלים את כל הזכויות שלהם, אם לא מקבלים את הזכויות שלהם.

יצחק מויאל: הדבר החמישי לגבי המנופאים.

יצחק מויאל: יש הרבה מנופאים היום באתרי בנייה שנמצאים למעלה, מקבלים ציוד, אבל חלקם בכלל לא יכולים לעבוד, למה?

יצחק מויאל: כי חלק מהעובדים הגיעו לאתרים והמנופאים שנמצאים למעלה באתרי הבנייה לא מקבלים מספיק את אותן הדרכות, את אותם דברים, כי הם מגיעים באמצעות תאגידים.

יצחק מויאל: נמצא איתנו ב-zoom גם מנכ"ל התאגידים, אני בטוח שהוא יתייחס לכך.

יצחק מויאל: אבל אין גוף אחד שלמעשה מפקח ונותן את כל ההוראות בצורה מסודרת, ואין גוף אחד שיעשה אכיפה כדי לעמוד בהתחייבויות של משרד הבריאות.

יצחק מויאל: אסכם ואגיד את הדברים הבאים.

יצחק מויאל: אני לא פה כדי להאשים אף אחד.

יצחק מויאל: אף אחד לא נערך למגפה האיומה הזאת שנפלה בכל העולם וגם על מדינת ישראל.

יצחק מויאל: אני לא רוצה להאשים, לא את משרד העבודה, לא את הקבלנים, לא את ההתאחדות, ולא את אף אחד.

יצחק מויאל: הדיון שהעלית פה יעלה סוגיה מאוד מאוד רצינית, כי אם נכסים להסגר ומאשרים לחלק קטן מאתרי הבנייה – כי אני מייצג את אתרי הבנייה – לדעתי צריכים שמשרד העבודה או משרד השיכון או משרד הבריאות יקים גוף, או שהוא יטיל חוקית את הסמכות על מינהל הבטיחות שיוכל לאכוף אם מישהו לא שם כפפות או שמישהו לא שם מסכה או שלא שומרים מרחק או שאין מוצרי היגיינה.

יצחק מויאל: אני לא חושב שאנחנו, ההסתדרות וההתאחדות באמצעות איל בן ראובן שעושה עבודה מדהימה, גוף שיכול להמליץ, אנחנו גוף שלא יכול לפקח.

יצחק מויאל: מה שקרה עד היום זה כמובן בגלל הירידה של העבודה, אז תודה לאל אין נפגעים חוץ מכל מיני בעיות שהיו - - -

עאידה תומא סלימאן: אני לא יודעת, אף אחד עדיין לא יודע שאין נפגעים.

יצחק מויאל: דבר אחרון ובזה אסיים.

יצחק מויאל: במקום שממשלת ישראל תשאיר את מינהל הבטיחות שעושה פיקוח או שתטיל עליו את הפיקוח, שמעתי אתמול והובא לידיעתי שרוצים בכלל לסגור את מינהל הבטיחות דווקא בתקופה כזאת קריטית ולהוציא את כולם לחופשה.

יצחק מויאל: אני לא מבין למה שחררו את כל המפקחים של מינהל הבטיחות, הרי רק הם מוסמכים להיכנס לאתרי בנייה.

יצחק מויאל: מצד אחד למנהלי העבודה אין עם מי לדבר, ומצד שני שולחים את המנופאים הביתה ואין מי שידאג להם.

יצחק מויאל: לכן לדעתי צריכה ממשלת ישראל או בהמלצת יושבת-ראש הוועדה והוועדה שימנו ויסמיכו גוף שלמעשה יפקח על כל מה שדיברתי עליו באתרי בנייה.

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה.

עאידה תומא סלימאן: מה שאמרת נכון.

עאידה תומא סלימאן: אי-אפשר אפילו לחשוב על הרעיון הזה.

עאידה תומא סלימאן: התחלתי בזה שאני לא מבינה למה לא החריגו דווקא את המפקחים.

עאידה תומא סלימאן: אם כבר מחריגים את העובדים אז שיחריגו גם את המפקחים שיבטיחו קצת ביטחון בתקופה הזו, ולא יהיה שטח הפקר.

עאידה תומא סלימאן: שאתרי הבנייה לא יהפכו לשטח הפקר שכל אחד עושה מה שבא לו בתקופה כזו.

עאידה תומא סלימאן: גם את הנושא הזה שעכשיו אתה אומר לי שיכול להיות שיסגרו בכלל את האגף אז זה ממש בעייתי.

עאידה תומא סלימאן: איל בן ראובן, בבקשה.

איל בן ראובן: כבוד היושבת-ראש, כבוד חברי הכנסת, צוהריים טובים לכולם, אני כאמור ראש מטה הבטיחות בקרן לעידוד ופיתוח הבנייה המשותפת להסתדרות ולהתאחדות הקבלנים, צריך להבין את המבנה הזה.

איל בן ראובן: המטה שלי בעצם הוקם יום לאחר שעזבתי את הכנסת בסוף אפריל, הכנסת העשרים, ומה-1 במאי בעצם אנחנו פועלים כמטה.

איל בן ראובן: קודם כול לקחנו אחריות.

איל בן ראובן: יש פה עניין מרכזי, לקיחת אחריות על מה שקורה בשטח.

איל בן ראובן: אציג בכמה מילים את הנושא של השאלות שלך לגבי הבטיחות בכלל, ולאחר מכן כמובן אתייחס לכל השאלות ששאלת לגבי תקופת הקורונה עכשיו.

עאידה תומא סלימאן: ראובן, אני רק מבקשת, אתה מנוסה מאוד בוועדות, ואתה יודע שאנחנו מוגבלים בזמן, אז שים לב לזמן.

איל בן ראובן: לגבי הבטיחות, א'.

איל בן ראובן: אנחנו עובדים בשיתוף פעולה גם עם מינהל הבטיחות, שיתוף הפעולה מאוד מאוד חשוב.

איל בן ראובן: רק אומר שהתוצאה נכון לכרגע בסיכום תלת חודשי שאני עושה עכשיו בהתייחס למה שהיה בשנה שעברה ב-2019 אנחנו כבר רואים איזושהי מגמה של שיפור.

איל בן ראובן: אני לא הולך לומר לך פה, כבוד היושבת-ראש, שהכול בסדר, יש המון עבודה עדיין לעשות, אבל המצב הולך ומשתפר.

איל בן ראובן: יש שינוי.

איל בן ראובן: אני יכול לתת לך רק דוגמה.

איל בן ראובן: מטה הבטיחות מפעיל היום, אני מפעיל גם עכשיו צוותי חניכה, אנשים מקצועיים מאוד שעוסקים בשטח, הולכים בשטח מאתר לאתר ונותנים הערות בכל אתר לא כמפקחים, אלא אומרים: זה המצב.

איל בן ראובן: לאחר שבוע הם באים פעם נוספת ובודקים מה המצב, ולאחר מכן הם באים לביקור שלישי כדי לוודא שהדברים מתקיימים.

איל בן ראובן: אנחנו עוסקים הרבה מאוד בהכשרה ובהדרכה גם של עובדים לבטיחות וגם של קבלנים ומנהלים בענף הבנייה שעוסקים בלימוד מה זה תחקיר והפקת לקחים, מה זה ארגון לומד, איך משתפרים.

איל בן ראובן: היום על כל תאונה שיש בה הרוג, למחרת בדף הפייסבוק שלנו יש כמה אלפים של קבלנים שמסתכלים מייד מה קרה ומה המסקנות הראשוניות כדי שחס וחלילה אצלם לא יקרה דבר כזה.

איל בן ראובן: כל הפעולות האלה עם הרבה דברים אחרים וטכנולוגיה.

איל בן ראובן: כבוד היושבת-ראש, אני אומר לכם פה, ולחברי הכנסת, יש מהפכה, עומדים אצלי בתור חברות טכנולוגיות שבאות עם רעיונות ומחשבות לגבי פיתוח טכנולוגיה מאוד חשובה לאתרי הבנייה.

איל בן ראובן: כלומר, גם בשטח יש שינוי.

איל בן ראובן: יש עדיין בעיות, אבל יש היום מודעות הרבה יותר גדולה, וחזי הציג קודם את התוצאה שאנחנו נכון לכרגע עם שלושה הרוגים מינואר עד מרץ.

סונדוס סאלח: זה ארבעה, לא שלושה.

איל בן ראובן: כל הרוג זה כמובן יותר מדיי.

איל בן ראובן: אין לי אף מילה טובה על אף הרוג שחס וחלילה - - - אבל לעומת שמונה שהיו באותם חודשים בשנה שעברה אני רואה איזושהי מגמה - - -

עאידה תומא סלימאן: חברת הכנסת סונדוס סאלח אומרת לך - - -

סונדוס סאלח: אלו ארבעה הרוגים ולא שלושה.

סונדוס סאלח: חבל מאוד שהנתונים שמוצגים לא מדויקים.

סונדוס סאלח: אנחנו מצפים לפחות לדיוק בנתונים.

איל בן ראובן: כבוד היושבת-ראש, אנחנו יודעים בדיוק על מה מדובר, אנחנו מתואמים בעניין הזה עם מינהל הבטיחות.

איל בן ראובן: ההרוג הנוסף שהיא מדברת עליו הוא הרוג שנהרג בנגב, אני לא זוכר בדיוק את המקום, בעבודה במפעל של ערכות סולריות על הגג של איזשהו מפעל, וזה רשום.

איל בן ראובן: יש מדדים מאוד ברורים לגבי מהי תאונת בנייה ומהי תאונה אחרת במפעל או אחר, ולכן יש איזשהו ויכוח על העניין הזה.

עאידה תומא סלימאן: אני מקווה שנקבל את כל המידע מהדוח שביקשתי.

איל בן ראובן: אנחנו נעביר לך את הדוח ואת הכול מדויק.

איל בן ראובן: לגבי הבטיחות, עד כאן יש שינוי בשטח, צריך להתמיד בו, ואנחנו מרפדים את הקבלנים בהנחיות בטיחות כדי שחס וחלילה - - -

עאידה תומא סלימאן: איל, זאת עבודה מבורכת, אבל אני מבינה שהעבודה שלכם היא לא אכיפה, היא בלי סמכות חוץ מאשר שיתוף פעולה ביניכם לבין הקבלנים ועידוד שהם ילכו לפי הנהלים.

עאידה תומא סלימאן: כלומר, זאת עבודה מבורכת, אני לא מזלזלת בה, אני רק רוצה להבין דבר אחד.

סונדוס סאלח: כל מה שהוא מדבר לא מגיע לעובדים.

עאידה תומא סלימאן: תכף אתן לך, סונדוס.

עאידה תומא סלימאן: אני מבינה שזה עניין וולונטרי, אין בו סמכויות אכיפה, נכון?

איל בן ראובן: נכון מאוד.

איל בן ראובן: אנחנו מקווים, אולי, בבוא הזמן ראוי שנהפוך להיות לגוף סטטוטורי, אבל זה לא הזמן כרגע.

עאידה תומא סלימאן: הייתי רוצה לראות את המדינה מפקחת ולא איגוד הקבלנים, התאחדות הקבלנים מפקחת.

איל בן ראובן: נגדיר, כבוד היושבת-ראש, תפקידנו לדאוג שהקבלנים, שמנהלי העבודה, שכל מי שנמצא שם ידע את עבודתו.

עאידה תומא סלימאן: מצוין.

איל בן ראובן: לכן אנחנו עושים את העבודה.

איל בן ראובן: אנחנו מסתובבים בשטח, נותנים הנחיות, מדריכים, עוזרים לקבלנים ולכל מי ששותף לעניין הזה ביחד עם ההסתדרות, גם לעובדים, ונותנים להם הנחיות.

איל בן ראובן: אני חושב שאין חשוב מזה.

איל בן ראובן: קודם כול צריך גם לפקח, אבל צריך גם להדריך, צריך גם לתת הנחיות, צריך לדאוג שהאנשים ידעו לעשות את העבודה, ולכן אין סתירה בין הדברים.

איל בן ראובן: הלוואי שהיה לי גם את היכולת לפקח סטטוטורית, אבל אני חושב שאנחנו עושים עבודת קודש בעניין הזה.

איל בן ראובן: התוצאות כפי שהן כרגע בשטח הן הודות לעבודה משותפת שלנו בהדרכה ובהכשרה ושל מינהל הבטיחות והפיקוח.

איל בן ראובן: כך זה בעיני צריך להיות, ואם בעתיד ועדת העבודה והרווחה תאפשר לנו גם לעשות פיקוח ולעזור למינהל הבטיחות בעניין הזה נהיה במקום הרבה יותר טוב ונשמח.

איל בן ראובן: אני רוצה לקפוץ לנושא הקורונה, ברשותך, כבוד היושבת-ראש, כדי לספר ולהגיד לך מה אנחנו עושים בתחום הזה.

עאידה תומא סלימאן: אבל נסה לקצר, איל, מתומצת.

איל בן ראובן: אנסה לקצר.

איל בן ראובן: חשוב שתדעו שיש פעילות רבה בעניין.

איל בן ראובן: נתנאל הציג קודם מדוע גם אנחנו חושבים וגם משרד השיכון וגם ראש הממשלה, לצורך העניין, שענף הבנייה צריך להמשיך לעבוד, ומשכך תפקידנו כמטה הבטיחות הזה לעשות הכול כדי שהפועלים יעבדו ויגמרו את עבודתם בשלום.

איל בן ראובן: ומשכך בעצם הקמנו מה שאני קורא היום סיירת בטיחות.

איל בן ראובן: יש לי ממחר שבעה צוותים שפועלים בשטח.

איל בן ראובן: לא חיכינו לאף אחד, כבוד היושבת-ראש, הוצאנו הנחיות מאוד ברורות לקבלנים, כבוד חברי הכנסת, שמנו לכם על השולחן, אתם יכולים לקרוא בצורה מאוד מפורטת את הנחיות שלנו לגבי עבודה, לגבי הלנה, לגבי הסעה.

עאידה תומא סלימאן: איל, הסיירות שלהם הם עם מתנדבים?

איל בן ראובן: הסיירות שלנו מורכבות גם משני צוותים שעובדים תחתינו וגם חמישה צוותים שאני מקווה שיתחילו לעבוד ממחר.

עאידה תומא סלימאן: אבל הם מתנדבים, נכון?

איל בן ראובן: הם מתנדבים.

עאידה תומא סלימאן: שעוד מעט המשטרה לא תאפשר להם לסייר.

איל בן ראובן: נתנו להם את התעודות ואת מה שהיום מקבל כל עובד בניין לגבי עובד חיוני, גם הם עובדים חיוניים.

איל בן ראובן: על פי שאלתך קודם למינהל הבטיחות, אני נותן לך את התשובה לגביהם.

איל בן ראובן: האנשים שלנו הם עובדים חיוניים.

איל בן ראובן: במילה אחת לגבי התהליך.

איל בן ראובן: הם באים לכל אתר, פוגשים את הקבלן, את מנהל העבודה, הולכים איתו לאתר ההלנה לוודא שהאנשים שלו ישנים – יש לנו אלפי כתובות היום של אתרי לינה, אנחנו באים לאתרים האלה, אנחנו מנחים את המפקחים שלנו, הם מנחים את הקבלן מה הוא צריך לעשות.

איל בן ראובן: את הצ'ק ליסט שלנו אתם יכולים לראות מול העיניים שלכם, יש מקום תקין, טעון שיפור, ולא תקין.

איל בן ראובן: בנוסף לזה, התקשרנו לגורמים נוספים של חוסר, אם חסרות מסכות, אם חסרים מדי חום, אם חסרות שמיכות.

איל בן ראובן: יש לנו היום גופים רבים שאנחנו בקשר איתם.

איל בן ראובן: למשל, עם גבעת חביבה שמאפשרים לנו לקחת את הציוד ולהביא אותם לפועלים, כי אני מתייחס למשימה הזאת – אני מסיים כבוד היושבת-ראש – גם כמשימה עניינית על מנת לאפשר לאנשים להמשיך לעבוד בביטחון וגם כעניין ערכי מוסרי.

איל בן ראובן: ובשורה התחתונה, משפט אחרון, ואני דופק על השולחן, ואני מבקש גם מכם לדפוק על השולחן עשר פעמים, עד נכון לכרגע אין אף עובד שנדבק בקורונה, ונעשה הכול כדי להמשיך לשמור על המצב הזה.

ענת מימון: איך הם יודעים את זה?

עאידה תומא סלימאן: איך אתם יודעים את זה?

עאידה תומא סלימאן: אני לא מבינה.

עאידה תומא סלימאן: איך אתם יכולים להיות בטוחים ולצאת בהצהרה שאף עובד בניין לא נדבק?

איל בן ראובן: שאלתך נכונה.

איל בן ראובן: על פי הנתונים הקיימים בידינו, כמו לגבי כל אזרחי מדינת ישראל, שיש כאלה שאומרים: אנחנו כן יודעים, יש כאלה שאנחנו לא יודעים, עד נכון לכרגע אין שום נתון לגבי עובד שנדבק בקורונה.

עאידה תומא סלימאן: עד כמה שידוע לי עד עכשיו לא פרסמו את המקצועות של הנדבקים.

עאידה תומא סלימאן: אני לא אומרת את זה חס וחלילה כדי להתנגח אבל גם להיות עם רגליים על הקרקע.

עאידה תומא סלימאן: אף אחד לא יודע מאיזה מקצועות הנדבקים.

עאידה תומא סלימאן: איל, אני מודה לך, ואמרתי את זה בדבריי, העבודה המבורכת שלך ושל הצוותים היא וולונטרית, היא באה כדי להקדיש איזושהי חשיבות בהעלאת המודעות והציוד, אבל היא בסופו של דבר לא סמכות ולא גוף שיש לו את היכולת גם לאכוף וגם לפקח מקרוב.

עאידה תומא סלימאן: ועד כמה שאפשר להסתמך בכל זאת זאת בעיה די רצינית.

עאידה תומא סלימאן: בדיוק כשאנחנו מדברים אני מקבלת הודעה ממנהל עבודה שאומר לי: אנחנו לא מבינים באמת, ואף אחד לא הסביר לנו כמו שצריך, איך אנחנו צריכים להתייחס לעניין הקורונה.

עאידה תומא סלימאן: הוא אומר לי: אומרים לנו שאסור שיהיו יותר משניים במקום אחד, אבל אנחנו לא יודעים מה זה המקום האחד.

עאידה תומא סלימאן: האתרים אצלנו לפעמים גדולים ולפעמים יותר קטנים.

עאידה תומא סלימאן: אסור שיהיו יותר משני אנשים ברכב, אז איך כל העובדים ייסעו בבוקר ואיך יחזרו למקום העבודה?

עאידה תומא סלימאן: האם אנחנו צריכים לספק להם יותר הסעות או פחות?

עאידה תומא סלימאן: הוא שואל אותי: אנחנו לא מבינים, אנחנו חשופים גם לבעלי הדירות וגם לחשמלאים וגם לאחרים, ואנחנו חשופים לכל מיני אנשים, וזה לא עניין רק של הפועלים עצמם שנמצאים בשטח.

עאידה תומא סלימאן: אז אלו חלק מהמצוקות שהעובדים מביאים ומעידים על זה שהחריגו אותם מכל הוראות החירום, אבל גם כן כנראה החריגו אותם מהוראות משרד הבריאות.

עאידה תומא סלימאן: אתן לשני חברי הכנסת שביקשו לדבר ולשאול שאלות.

עאידה תומא סלימאן: חברת הכנסת סונדוס סאלח; ואחריה – חבר הכנסת עופר כסיף.

עאידה תומא סלימאן: בבקשה.

סונדוס סאלח: שלום לכולם, אנחנו שוב מוצאים את פועלי הבניין ועובדי הבניין, ובכלל את העובדים באתרי הבניין, נמצאים בחצר האחורית של הממשלה.

סונדוס סאלח: ממילא הם סובלים מהפקרת שטח והבטיחות שלהם לא ממש על הפרק ולא בסדר העדיפות של הממשלה, ועכשיו במשבר הקורונה הם שוב מופקרים.

סונדוס סאלח: זה אבסורד, אנחנו מחריגים את עובדי הבניין ומשחררים את המפקחים לשבת בבית.

סונדוס סאלח: זה ממש אבסורד.

סונדוס סאלח: ואני מבקשת שאחת ההמלצות של הוועדה, שלא לאפשר למפקחים לא לעבוד.

סונדוס סאלח: להפך, הם צריכים לעבוד עוד יותר, ולחדד את ההוראות של עובדי הבניין.

סונדוס סאלח: ועצוב מאוד שהנתונים שמציפים אותנו בהם עכשיו לא מדויקים בכלל לגבי מספר ההרוגים בענף הבנייה.

סונדוס סאלח: וזה שמדברים על זה שחל שיפור, לא, אין שיפור, ואסור לנו לדבר על שיפור.

סונדוס סאלח: אנחנו עם 43 הרוגים בשנת 2018, ו-44 הרוגים בשנת 2019, ואנחנו עדיין בתחילת השנה, ויש ארבעה הרוגים בענף הבנייה.

סונדוס סאלח: ועוד אנשים שנמצאים עכשיו באתרי הבנייה, באתרים מסוכנים, מופקרים שוב ללא בקרה, ללא פיקוח, והעובדים שצריכים לפקח על העובדים לא נמצאים ולא מבקרים באתרים כמו שצריך.

סונדוס סאלח: וההוראות לא מחודדות מספיק איך לעבוד בצל הקורונה, מה זה שניים?

סונדוס סאלח: מה זה מקום עבודה אחד?

סונדוס סאלח: והנתון שאין נכון להרגע עובד בניין שמודבק בקורונה לא נכון.

סונדוס סאלח: איך הגיעו למסקנות האלה?

סונדוס סאלח: איך הגיעו לנתונים האלה?

סונדוס סאלח: הרי לא עשו בדיקות קורונה לעובדים של ענף הבנייה, במיוחד שרוב העובדים מהחברה הערבית.

סונדוס סאלח: הנתון הזה מטעה, כי רוב האוכלוסייה בחברה הערבית עדיין לא עשתה בדיקות.

עאידה תומא סלימאן: רק אתמול התחילו את הבדיקות.

סונדוס סאלח: כן, רק אתמול התחילו את הבדיקות.

סונדוס סאלח: אז זה מטעה, וזה נותן לנו לנוח ככה שאין עובדים שנדבקו בקורונה.

סונדוס סאלח: אז נא לדייק.

סונדוס סאלח: ולהפך, אם מחריגים אותם, צריך לחדד יותר את הפיקוח והבקרה שם.

עאידה תומא סלימאן: תודה.

נתנאל לפידות: אני רוצה לחדד, להגיב לזה.

עאידה תומא סלימאן: אני מציעה שתרשום, כי אני בטוחה שלעוד שני חברי כנסת שידברו עכשיו יהיו גם שאלות.

עאידה תומא סלימאן: אתן לך זמן לתגובות בסוף, כי אתה עדיין חייב לי את התשובות לשאלות ששאלתי.

נתנאל לפידות: גם לזה יש לי תשובה.

עאידה תומא סלימאן: בסדר.

זהר שטיינברג: כבוד היושבת-ראש, אני מבקשת בבקשה גם לדבר, יש לי הרבה מה להגיד בעניין הזה.

עאידה תומא סלימאן: כולכם רשומים, אבל אין מה לעשות.

זהר שטיינברג: בינתיים מי שלא רשום מקבל פה זכות דיבור.

עאידה תומא סלימאן: יקירתי, תני לי לנהל את הישיבה כראות עיני, בשביל זה בחרו בי להיות יושבת-ראש הוועדה.

עאידה תומא סלימאן: בדרך כלל אנשים שמשתתפים אצלי יודעים שכל מי שנרשם מדבר בסוף.

עאידה תומא סלימאן: יש זכות קדימה לחברי הכנסת.

עאידה תומא סלימאן: בבקשה, חבר הכנסת עופר כסיף.

עופר כסיף: אני בכלל די נדהם מהדברים ששמעתי, ובוודאי מהדברים שקראתי לקראת הישיבה הזאת.

עופר כסיף: כי אם אנחנו יכולים לדבר על פשע, לא פחות מזה, שהיה בכל הנושא של בטיחות בעבודה, ואני אתחיל מנקודה מאוד פשוטה.

עופר כסיף: ב-6 בנובמבר 2018, כלומר לפני כשנה וחצי, הרי נחתם – אפשר לקרוא לזה הסכם, למרות שאולי אין לו מעמד משפטי – אבל נחתם איזשהו הסכם, לאחר שביתה דרך אגב, בין מי שהיה אז יושב-ראש הסתדרות העובדים הכללית והיום חבר כנסת, אולי שר בקרוב.

עאידה תומא סלימאן: אבי ניסנקורן.

עופר כסיף: אבי ניסנקורן.

עופר כסיף: לבין שר העבודה והרווחה, שר הבינוי והשיכון ושר האוצר.

עופר כסיף: והיו בהסכם הזה 13 סעיפים או במסמך הזה מתוך הסעיפים האלה, למשל, אימוץ תקן הפיגומים האירופי, גוף ייעודי לטיפול במנופים, שיפור בעבודת רשם הקבלנים, ועוד כאלה, מינוי עוזרי בטיחות, מינוי ממונה בטיחות.

עופר כסיף: רוב מוחלט של הסעיפים הללו שמופיעים בהסכם לא מולא בכלל או לפחות, אם בכלל, מילאו אותו חלקית, מאוד חלקית.

עופר כסיף: אז לזה נקרא הפשע, שעדיין ממשיך.

עופר כסיף: גם המספרים שיש אצלי שונים באופן מאוד משמעותי ממה שאמר קודם איל, כמדומני.

עופר כסיף: לפי מה שכתוב אצלי, והמידע הזה הגיע אליי מהסתדרות העובדים, קודם כול המספר של ההרוגים בשנת 2019 היה גבוה ב-23% מאשר ב-2018.

עופר כסיף: ב-2019 נהרגו 87 פועלים, 56% מהם, כלומר 47 פועלים בתחום הבנייה ועבודות שקשורות לבנייה, לפי הנתונים של ההסתדרות.

עופר כסיף: אני לא רואה שום התמודדות עם הבעיות האלה.

עופר כסיף: ועוד פעם, בעיקר לאור העובדה, וכאן אני מאשים, שיהיה ברור, את המדינה, שאת ההסכם הזה בכלל לא מילאו.

עופר כסיף: לגבי הקורונה, זה הוספת חטא על פשע.

עופר כסיף: ואזכיר רק שני דברים כדי לא לחזור על דברים שכבר נאמרו.

עופר כסיף: דבר ראשון, מרחק של שני מטר, איך בדיוק אפשר לעבוד בבניין כל הזמן במרחק של שני מטר?

עופר כסיף: אנחנו מכירים את העבודה הזאת, חלק נכבד מהעבודה לא מאפשרת מרחק כזה.

עופר כסיף: תוסיפו לזה שהמיגון מפני הנגיף לא קיים, ואתם מקבלים פה צלחת פטרי פוטנציאלית.

עופר כסיף: דבר אחרון, יש היתר מיוחד שניתן על ידי שר העבודה והרווחה שמאפשר העסקת כלל העובדים 14 שעות ביום.

עופר כסיף: זאת חוצפה.

עופר כסיף: זה דבר שלא יכולים לתת לו יד.

עופר כסיף: 14 שעות עבודה בתחום הזה זה גם מגדיל את סיכויי ההידבקות, אבל גם מגדיל את הסכנה מבחינה בטיחותית ככלל, כי אנחנו יודעים כמה ריכוז ותשומת לב יש אחרי 14 שעות עבודה.

עאידה תומא סלימאן: תודה, חבר הכנסת עופר כסיף.

עאידה תומא סלימאן: חבר הכנסת שוסטר, בבקשה.

אלון שוסטר: אגע בסוגיה שנוגעת לתנאי ההלנה של העובדים, זה נכון לתעשייה, זה נכון לבנייה, וזה נכון לחקלאות.

אלון שוסטר: למעסיקים זה עולה כסף, והם חייבים כמובן להשקיע את ההשקעות הנאותות כדי שיהיו תנאים אנושיים ובטוחים לבני אדם שבונים אצלנו ועובדים עבורנו, ושנמצאים רחוק מהבית, ואת זה אנחנו חייבים.

אלון שוסטר: אחת האפשרויות, אני שואל את איל או שאני צריך לשאול את זה בהמשך את האוצר, יש קרנות, למשל, קרן דמי מחלה שהמעסיקים שילמו ואפשר לייעד את הכספים לטובת המימון.

עאידה תומא סלימאן: מימון מה?

אלון שוסטר: מימון התנאים העודפים.

אלון שוסטר: זה עולה.

אלון שוסטר: השיכון של אותם עובדים עולה כסף שלא קיים.

אלון שוסטר: זאת אומרת, במקום שהם - - -

עאידה תומא סלימאן: למה שלא קיים?

עאידה תומא סלימאן: שישלמו הקבלנים וחברות הבנייה.

עאידה תומא סלימאן: הם רוצים להמשיך את העבודה, אז שיישאו קצת בנטל.

עאידה תומא סלימאן: זה כסף של העובדים.

אלון שוסטר: בסדר גמור, הכסף קיים.

אלון שוסטר: מצידי שהאוצר יביא כסף חדש, אבל אין צורך לפגוע בקבלנים באותה הזדמנות בגלל שצריך לדאוג לתנאי הלנה הולמים לעובדים.

אלון שוסטר: הרי זה בדיוק חלק מאותם - - -

עאידה תומא סלימאן: אז שהאוצר יביא כסף לכך אם הוא רוצה.

אלון שוסטר: בסדר, את אומרת שהפתרון הוא לא דווקא מהקרן?

עאידה תומא סלימאן: הקרן היא דמי מחלה לעובדים, אז אם רוצים להשתמש בזה שישלמו לעובדים ששלחו אותם הביתה והם לא עובדים היום.

אלון שוסטר: זאת הצעה אחת מיני רבות, אני רק אומר שזה עולה כסף.

אלון שוסטר: אנחנו מדברים פה כרגע על הבטיחות של העובדים, זה בסדר גמור.

אלון שוסטר: ואני מוסיף רק שצריך לראות את המסגרת הכוללת של מה שאנחנו מדברים עליו, לא צריך לפגוע עוד יותר במי שממילא נפגע וזה גם המעסיקים.

אלון שוסטר: צריך להסתכל על המעסיקים בכל המגזרים.

עאידה תומא סלימאן: בינתיים העובדים הם אלה שנפגעים.

אלון שוסטר: זה לא קשור.

אלון שוסטר: אני אומר עוד פעם, להגיד: אנחנו דורשים שהם יהיו בתנאים נוחים, ולהפיל את זה על המעסיקים, כאשר בכל הדיונים האחרים שאנחנו עושים כאן ובוועדת הקורונה והאחרות אנחנו דואגים לכל המשק, אז גם פה צריך לדאוג גם לעובדים וגם למעסיקים.

עאידה תומא סלימאן: זהו?

אלון שוסטר: כן.

אלון שוסטר: ואני מבקש לדעת איזה פתרון אנחנו נותנים למעסיקים בתחומי התעשייה, בתחומי הבנייה, החקלאות, ובתחום הזה של העלות הנוספת.

אלון שוסטר: הם מעריכים את זה בסדר גודל של 3,000 שקל לחודש להלנה רצינית, לתנאים, לבטיחות וכו', זה עולה כסף.

אלון שוסטר: כל מה שאנחנו אומרים פה כרגע עולה כסף, והשאלה מי משלם את הכסף העודף הזה.

עאידה תומא סלימאן: תודה.

עאידה תומא סלימאן: אתן להדס תגרי מהקבוצה למאבק בתאונות בניין לדבר; ואחריה – אדי בן ליש מנכ"ל תאגיד חברות כוח אדם.

עאידה תומא סלימאן: בבקשה, הדס.

עאידה תומא סלימאן: שלוש דקות לכולם.

עאידה תומא סלימאן: בבקשה.

הדס תגרי: תודה רבה על הדיון הזה.

הדס תגרי: היינו תקופה ארוכה מאוד מורעבים מפיקוח פרלמנטרי כל כך חשוב, וחבל שצריך לעשות את זה בצורה כזאת.

הדס תגרי: יש לי הרבה מה להגיד על הנושאים הכלליים של בטיחות, אבל בגלל קוצר הזמן אתמקד בנושא הדחוף הקריטי כרגע, וזה הנושא של ההגנה מפני קורונה.

הדס תגרי: התמונה שהצטיירה פה לא מעמידה את המצב כפי שהוא, למרות שאם נאסוף את כל הדברים שנאמרו פה, אף גורם לא לוקח אחריות לפקח על העובדים, על ההנחיות שכבר ניתנו שהן לא מספקות, מפני הידבקות בקורונה.

הדס תגרי: אומרים לעובדים בענף הבנייה – גם בענפים אחרים, דרך אגב, אבל בבנייה זה הכי ברור – תעבדו, תמשיכו לעבוד.

הדס תגרי: אני מקבלת המון פניות מעובדים, אומרים להם לעבוד, גם ההנחיות של מטה הבטיחות, אתם יכולים לעבוד עד עשרה אנשים במקום סגור.

הדס תגרי: אין אף גורם שאומר:

הדס תגרי: אני אחראי לפקח שהדברים האלה אכן יקרו.

עאידה תומא סלימאן: שמנו לב לזה.

הדס תגרי: אחזור רגע צעד אחורה להנחיות.

הדס תגרי: ההנחיות שנתן משרד הבריאות הן הנחיות לציבור הרחב, הן לא מותאמות למקומות עבודה ובוודאי שלא לאתרי בנייה.

הדס תגרי: שמעתי את סמנכ"ל משרד השיכון אומר שבנייה זאת עבודה יחידנית ואין סיכון, זה פשוט ההפך הגמור.

הדס תגרי: בבנייה עובדים באתרי בנייה לפעמים מאות עובדים.

הדס תגרי: אומר לי ממונה בטיחות: אני נפגש עם 1,000 אנשים ביום.

הדס תגרי: אז המציאות הפוכה לחלוטין.

הדס תגרי: אין לנו שום נתונים, ואנחנו לא יכולים לדעת כמה עובדים נדבקו.

הדס תגרי: הלוואי שאף אחד לא נדבק, קשה לי להאמין שזה המצב.

הדס תגרי: אנחנו שומעים דיווחים על הגדה, שפועלים פלסטינים שחוזרים לשם מדביקים בסביבתם.

הדס תגרי: אף אחד מאיתנו לא יודע.

הדס תגרי: אז יש גורם אחד שיכול להגיד לנו את זה, וזה משרד הבריאות, אם הוא יעשה בדיקות באתרי בנייה הוא יוכל להגיד לנו מה המצב.

הדס תגרי: דבר ראשון, צריך להוציא הנחיות.

הדס תגרי: ציוד מגן, עובדים עשרה אנשים ביחד, באיזה ציוד מגן אפשר להשתמש?

הדס תגרי: הרי צריך אנשים שמבינים בדבר הזה.

הדס תגרי: אז צריכות לצאת הנחיות מאוד מאוד מפורטות איך אמורים לעבוד באופן שיצמצם לפחות בצורה סבירה את הסיכון להידבקות.

הדס תגרי: דבר שני, צריך להיות גורם שמפקח על הדבר הזה.

הדס תגרי: משרד הבטיחות התעסוקתית, יש לו סמכות?

הדס תגרי: אין לו סמכות?

הדס תגרי: בוודאי שיש לו יכולות לעשות את זה, הוא לא רק המפקח על הבטיחות, הוא גם מפקח על הבריאות.

הדס תגרי: אולי כיום הוא לא מוסמך, אבל הממשלה מוציאה כמה פעמים ביום תקנות הגנה לשעת חירום, כולל אלה שמכוחן יש את ההנחיות על מרחק, שני מטר, כמה אנשים, כך או אחרת.

הדס תגרי: היא יכולה להסמיך בתקנות שעת חירום את מינהל הבטיחות והבריאות התעסוקתית ביחד עם משרד הבריאות לנהל את הדבר הזה.

הדס תגרי: מה שבוודאי לא יכול להיות, שיגידו למאות אלפי עובדים להמשיך לצאת לעבודתם כל יום בלי שהמדינה מסבירה, מפרטת, מנחה, ומפקחת, איך מבטיחים את העובדים האלה מפני הסכנה שהממשלה מספרת לנו שמאיימת בצורה חמורה ביותר על הבריאות של כולנו.

עאידה תומא סלימאן: אני מבינה.

עאידה תומא סלימאן: יש עוד הצעות?

נתנאל לפידות: מה שהיא אמרה ממש לא מדויק בלשון המעטה.

נתנאל לפידות: אני רוצה להגיב לזה.

הדס תגרי: סליחה, אני מבקשת לאפשר לי לדבר בלי הפרעות בזמן הקצר שיש לי לדבר.

הדס תגרי: הסעות לעבודה, קבעו בתקנות שעת חירום שמשרד הבריאות יוציא הנחיות לגבי הסעות לעבודה.

הדס תגרי: לא יצאו שום הנחיות בעניין הזה.

נתנאל לפידות: יש הנחיות כאלה.

עאידה תומא סלימאן: מי קוטע בצורה כזו?

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה להבין.

עאידה תומא סלימאן: נתנאל, אמרתי לך שתענה על הכול בסוף, אתה לא חייב לקטוע.

הדס תגרי: עם כל הכבוד למשרד השיכון, מי שיכול לנהל אירוע בריאותי כזה, וצריך ביחד עם הגורמים האחרים, קודם כול עם מינהל הבטיחות והבריאות התעסוקתית, זה משרד הבריאות.

הדס תגרי: יבוא לפה נציג ממשרד הבריאות ויגיד לנו שבאמת אין סכנה לעובדים באתרי בנייה, שבאמת אין סכנה להידבקות שם.

הדס תגרי: שיבוא גורם שמוסמך להגיד את זה, שיגיד שגם בדק, שיגיד שגם יש לו אמירה על הדבר הזה.

הדס תגרי: זה הגורם שאנחנו יכולים להאמין שיש לו את המומחיות להגיד לנו שאכן העובדים באתרי הבנייה בציבור הרחב בטוח במצב הזה.

הדס תגרי: הסעות, משרד הבריאות הוסמך בתקש"ח לתת הנחיות על הסעות של עובדים שהוחרגו מהאיסור הכללי.

הדס תגרי: איפה ההנחיות האלה ומי מפקח עליהן?

הדס תגרי: צריך להיות עם מסכה, איזו מסכה?

הדס תגרי: כמה עובדים בהסעה?

עאידה תומא סלימאן: הדס, התמונה עברה.

עאידה תומא סלימאן: לא נעבור עכשיו על כל האמצעים.

הדס תגרי: לגבי הלינה.

הדס תגרי: שולחים לי תמונות של שורות של מזרנים במרתפים של אתרי בנייה.

הדס תגרי: דרך אגב, לא בגלל שהקבלנים לא סיפקו משהו יותר נאות, אלא בגלל שהעובדים פוחדים ללון בהסדרי הלינה הצפופים שסידרו להם על פי חוק, ואולי היגייניים וכו'.

הדס תגרי: מי בודק את הדבר הזה?

הדס תגרי: הדבר הזה בלתי אפשרי.

עאידה תומא סלימאן: אני חייבת גם להזכיר שהיו לפחות ארבעה מקרים שבהם קבלנים חשדו שאחד העובדים שלהם חולה קורונה בגלל החום, והם נלקחו במכוניות ונזרקו ליד המחסום הראשון, ונשארו שם עד שמישהו מצא אותם, והתברר שהם היו חולים סתם.

עאידה תומא סלימאן: השאלה גם כן איך מתנהלים כבני אדם מעבר להנחיות, ולא רק לפי ההנחיות של המשרד הזה או המשרד הזה.

עאידה תומא סלימאן: אתן לאדי בן ליש מחברות כוח אדם לדבר.

עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מבקשת להיות מתומצת.

אדי בן ליש: שלום, כבוד יושבת-הראש, קודם כול אני שמח מאוד על הישיבה הזאת.

אדי בן ליש: בתחום המנופאים קיים פער אדיר בתחום הבטיחות, לאו דווקא בתחום הקורונה.

אדי בן ליש: היום אני לא אעסוק בזה, אבל מאז שחוקק החוק החדש המצב בשטח הרבה הרבה יותר גרוע מאשר היה לפני החוק.

אדי בן ליש: יש הידרדרות בתחום הבטיחות, יש הידרדרות בחברות שמקבלות היתרים, שלא צריכות לקבל היתרים.

אדי בן ליש: אני אשמח מאוד שתקבעו ישיבה ייעודית שתעסוק בתחום הזה בזמן הקרוב.

אדי בן ליש: בתחום הקורונה, אני מצטרף למה שאמר ידידי מר יצחק מויאל יושב-ראש הסתדרות הבניין והעץ, לא קיימות הנחיות בכלל, ואתן דוגמה אמיתית מהשטח.

אדי בן ליש: מנופאי שעבד במנוף היה בסביבת חולה קורונה והיה לו חום, אמרו לו שהוא צריך לרדת מהמנוף, ללכת להיבדק.

אדי בן ליש: החברה לא ידעה מה לעשות, הוא ירד מהמנוף, עלה מחליף שמחליף אותו, ובעצם ללא שום הנחיות.

אדי בן ליש: הוא צריך לחטא את המנוף, לא צריך לחטא את המנוף, יכול להיות שהבא בתור נדבק גם כן, יכול להיות שהבא אחריו גם נדבק.

אדי בן ליש: אין שום הנחיות ברורות לגבי מה שצריך לעשות, ואנחנו חייבים את זה במיידי, זה לא יכול לחכות.

אדי בן ליש: תודה רבה.

עאידה תומא סלימאן: תודה לך.

עאידה תומא סלימאן: אני מקווה שאם אני אשאר בתפקיד הזה בטוח שנקיים עוד דיונים על המצב בימים רגילים.

עאידה תומא סלימאן: זהר שטיינברג מנהלת את עמית הקרן לפיתוח ועידוד ענף הבנייה.

עאידה תומא סלימאן: הדיל יונס מייעוץ וחקיקה במשרד המשפטים עדיין איתנו?

עאידה תומא סלימאן: לא.

עאידה תומא סלימאן: בבקשה, זהר.

זהר שטיינברג: שלום.

זהר שטיינברג: קודם כול, תודה באמת על הדיון המאוד ענייני הזה.

זהר שטיינברג: לא אחזור על כל מה שנאמר, דיברתם לרוב על כלל העובדים בענף הבנייה.

זהר שטיינברג: אמקד את הדיון רק על העובדים הזרים, כי כל מה שנאמר ממש נכון פי כמה לגבי העובדים הזרים.

זהר שטיינברג: אנחנו מייצגים את רוב העובדים הזרים בענף הבנייה.

זהר שטיינברג: ממש יש לנו קשר ישיר עם העובדים, קשר מאוד אישי יומיומי, אלפי פניות ביום.

זהר שטיינברג: אנחנו גם נותנים לעובדים הזרים שירות רפואי מקוון בגלל שהגענו למצב, למשל, שעובד סיני מגיע לבית חולים עם חום בימים האלה, ואף רופא לא מוכן לגשת אליו ולטפל בו, וזה מבחינתי יחס הכי מזלזל שבן אדם יכול לקבל.

זהר שטיינברג: אנחנו נתקלים בזה המון, אז אנחנו נותנים לעובדים הזרים שירות רפואי מקוון מתורגם לשפות שלהם – סינית, מולדובית, ומנסים כמה שיותר להמעיט את הפנייה לבתי חולים, ובאמת לפתור את הנקודה הזאת בטלפון.

זהר שטיינברג: אבל באמת מסרבים לבצע להם בדיקות.

זהר שטיינברג: אז כל העניין הזה שאין עדיין נדבקים בענף הבנייה זה פשוט כי לא מסכימים לערוך בדיקות לעובדים הזרים.

זהר שטיינברג: זה ממש ככה.

עאידה תומא סלימאן: כשאת אומרת עובדים זרים את גם מתכוונת לפלסטינים?

זהר שטיינברג: אני מתכוונת בעיקר לעובדים הסינים והמולדובים שבהם אנחנו מטפלים לרוב בימים האלה.

עאידה תומא סלימאן: האם ידוע על מישהו מהעובדים הפלסטינים שעכשיו הוכרחו להישאר חודשיים פה אם הם מכוסים מבחינת ביטוח רפואי?

נתנאל לפידות: אני אתייחס לזה אחר כך.

יצחק מויאל: אני רוצה גם להתייחס לזה, בבקשה.

עאידה תומא סלימאן: בסדר, ניתן לכם.

זהר שטיינברג: יש את הנושא הזה של הבריאות, ויש גם נושא שבהעסקה של עובדים זרים יש שני גורמים, יש את תאגיד כוח האדם ויש את הקבלן, ובדרך כלל מעבירים אחריות מאחד לשני, ואף אחד באמת לא נושא אחריות ולוקח ומטפל בעובדים האלה כמו שצריך.

זהר שטיינברג: כמו שאמרת גם מקודם – זה קרה לנו וזה קורה לנו כמעט כל יום – עובד מגיע, אנחנו מעבירים הדרכות בטיחות, ממש מדי יום נמצאים באתרים.

זהר שטיינברג: באמצע הדרכה עובד מתחיל להשתעל, אנחנו פונים למנהל, לראש הצוות שלו, מבקשים ממנו לפנות אותו לבדיקות, הוא לא מתייחס, אין יחס, אין טיפול, משאירים את העובדים.

זהר שטיינברג: עובד כזה מגיע למקום מגורים שהם גרים משהו בממוצע שמונה עובדים בחדר, ברור שזה מנוגד להנחיות משרד הבריאות.

זהר שטיינברג: הטענה שהם עובדים לבד באתר היא פשוט טענה שגויה, לא נכונה, מטעה.

זהר שטיינברג: הם נפגשים עם אלפי עובדים מדי יום וזה כמו אש בשדה קוצים, פשוט ככה.

זהר שטיינברג: סיני אחד שיגיע למגורים כשהוא נשא של הנגיף הזה בשניות מדביק שם מאות ואלפי עובדים אחרים, ובוודאי גם כשהוא יגיע אחרי זה לאתרים שלו.

זהר שטיינברג: אנחנו גם באמת ממש צריכים לשים לב, ובהנחיות להגדיר במפורש מי האחראי למלא את ההנחיות האלה.

זהר שטיינברג: אנחנו בוויכוח מול הקבלנים ומול התאגידים מי לוקח אחריות, ובסוף אנחנו נותנים את הפתרונות כמה שאנחנו יכולים לתת.

זהר שטיינברג: למשל, עכשיו קנינו כמות ענקית של מסכות כדי לתת לעובדים הזרים כי הם פשוט לא הסכימו לצאת לעבודה, כי לא נותנים להם מסכות.

זהר שטיינברג: מגיעים לאתר הבנייה, נותנים להם מסכה משומשת, נותנים להם מכתבים בעברית עם הנחיות.

זהר שטיינברג: זה פשוט בזיון באמת.

עאידה תומא סלימאן: זה בעיקר בזיון ויחס לא אנושי לבני אדם, אבל גם יחס מזלזל כלפי בריאות כלל האוכלוסייה, כי העובדים האלה עלולים להיות מקור להתפרצות המגפה אם נזלזל בבריאות שלהם.

עאידה תומא סלימאן: אז זה גם זלזול בהם וגם זלזול בבריאות של האזרחים של המדינה.

זהר שטיינברג: נכון, לגמרי.

זהר שטיינברג: ועוד דבר אחרון שפשוט לא נאמר פה זה באמת עניין הביטוח הרפואי של עובדים.

זהר שטיינברג: אנחנו מכירים את הענף הזה ואת ההתעסקות עם העובדים הזרים, ואנחנו מכירים מקרים שעובד מוגדר כברחן והוא בכלל לא מודע לזה שהוא מוגדר כברחן.

זהר שטיינברג: הוא עובד, הוא חושב שהוא נשלח לאיזשהו תאגיד, אבל איכשהו ראש הצוות לא דיווח על ההעסקה שלו והוא מוגדר כברחן.

זהר שטיינברג: בזמן הזה, 90 יום אחרי, או לא משנה כמה זמן, יש מצב שהיום לעובד אין ביטוח רפואי והוא אפילו לא מודע לזה.

זהר שטיינברג: אם הוא לא יפנה אלינו או לאיזשהו גוף כדי שנוכל לבדוק אם באמת הוא משויך לעובד ואם משולמים לו כל התנאים שלו אנחנו בבעיה, העובד בבעיה.

עאידה תומא סלימאן: אז מה אפשר לעשות בעניין הזה?

עאידה תומא סלימאן: זה עניין של דיווחים.

זהר שטיינברג: לאכוף את זה ולוודא שכל עובד באמת משויך לתאגיד.

זהר שטיינברג: איך עושים את זה?

זהר שטיינברג: אני לא יודעת להגיד.

עאידה תומא סלימאן: בואי נגיד שזה נושא לטווח הארוך.

עאידה תומא סלימאן: אני מודה לך, זהר.

עאידה תומא סלימאן: נשארו לנו רוני שדה, נמצא איתנו?

יצחק מויאל: ברשותך, יושבת-ראש הוועדה, הייתי רוצה להתייחס לנושא של ביטוח.

עאידה תומא סלימאן: בסדר.

עאידה תומא סלימאן: יש לי גם עוד דברים שאני רוצה.

עאידה תומא סלימאן: בעניין הביטוח הרפואי אחזור אלייך.

עאידה תומא סלימאן: רב פקד שמואל לרמן מהמשרד לביטחון פנים, הרפרנט לנושא ענף הבנייה, קיבלתם איזשהן הוראות של משרד הבריאות כמו שאתם אמונים במשטרה על האכיפה בעניין הציבורי?

עאידה תומא סלימאן: האם קיבלתם איזושהי הוראה שאתם אמונים גם על אתרי בנייה בעניין של אכיפת הוראות משרד הבריאות?

שמואל לרמן: צוהריים טובים, כבוד יושבת-הראש, אני לא מכיר את הנושא הזה, אני לא רפרנט לנושא ענף הבנייה, אני רפרנט לנושא תאונות עבודה ממשטרת ישראל, ולא רק של ענף הבנייה.

שמואל לרמן: לצורך העניין, משטרת ישראל אוכפת את כל נושא ההתקהלויות וההנחיות לשעת חירום.

שמואל לרמן: לא ידוע לי על אכיפה אחת ספציפית בתוך אתרי הבנייה.

שמואל לרמן: לגבי הנושא של ההתקהלויות, אני לא יודע, אין לי תשובה כרגע להגיד לכם אם יש הוראות לעניין הזה.

שמואל לרמן: לעניין הבטיחות באופן כללי אני מעוניין להציג את מה שעשינו בשנה האחרונה.

שמואל לרמן: הוקם גם מפלג "פלס" ביחידה הכלכלית וגם מונה קצין אצלנו בחטיבת החקירות.

עאידה תומא סלימאן: אתה נשמע מאוד מקוטע ולא מבינים את מה שאתה אומר.

עאידה תומא סלימאן: אתה רוצה לתת דיווח?

שמואל לרמן: אתן דיווח לעניין הבטיחות.

שמואל לרמן: שוב, אני מציין שבשנה האחרונה כולכם בטח מכירים את נושא ההקמה של מפלג "פלס" ביחידה הכלכלית.

שמואל לרמן: העבודה של מפלג "פלס" התחילה בכל מה שקשור לגיוס תקנים, להכשרות, גיבוש תפיסת הפעלה, נהלי עבודה, ובמקביל להקמה של המפלג גם של תאונות עבודה, שבאחד מהם כבר הוגש כתב אישום.

שמואל לרמן: תאונות העבודה שנחקרות שם הן תאונות שמורכבות יותר ופחות.

שמואל לרמן: במקביל לזה כמובן שגם נחקרות תאונות העבודה גם ביחידות הטריטוריאליות.

שמואל לרמן: ואנחנו רואים בעצם שינוי משמעותי, כי כל התיקים היום, בעיקר התיקים החמורים, מלווים בעצם מהרגע הראשון של התאונה גם על ידי כל הגורמים המקצועיים, גם המטה הארצי, גם במפלג "פלס" וגם במשרד העבודה.

שמואל לרמן: תמיד מתקיים דו-שיח ישיר כבר מהרגעים הראשונים של האירוע, ויש פיקוח מהרגע הראשון בזירה ועד להמשך הטיפול.

עאידה תומא סלימאן: לא שומעים אותך טוב, כנראה שיש בעיה במיקרופון, ולא מצליחים לעקוב.

עאידה תומא סלימאן: אפשר לבקש שהדוח שהכנת יגיע לוועדה באופן מסודר.

עאידה תומא סלימאן: אני מודה לך.

שמואל לרמן: מכיוון שרק היום קיבלנו עדכון על הוועדה אז העברנו נתונים, אני לא יודע אם קיבלתם אותם.

שמואל לרמן: מבחינת הנתונים שיש, לפחות מבחינת מה שאנחנו מגדירים כתאונות עבודה זה דומה לנתונים של חזי.

שמואל לרמן: אנחנו גם מתואמים בעניין הנתונים, ויש תמיד עבודה משותפת, כך שהנתונים דומים.

עאידה תומא סלימאן: מצוין, אבל לא קיבלנו וגם עכשיו אני מתקשה להבין אותך.

עאידה תומא סלימאן: נבדוק, אם לא קיבלנו נודיע לכם ונבקש לקבל.

עאידה תומא סלימאן: תודה.

דן ורשבסקי: כבוד היושבת-ראש, אפשר בבקשה לקבל רשות דיבור?

דן ורשבסקי: נרשמתי.

עאידה תומא סלימאן: בבקשה, אבל באמת תנסה כמה שיותר בקיצור.

דן ורשבסקי: בקצרה.

דן ורשבסקי: קודם כול אני מאוד שמח שהוועדה חזרה לפעול, זה מבורך.

דן ורשבסקי: אני מדבר כנציג עובדים.

דן ורשבסקי: אנחנו ממש שמחים על זה שנתנו לנו להמשיך להתפרנס בכבוד גם בימים הקשים האלו, ואנחנו רוצים להמשיך לתרום.

דן ורשבסקי: נוצרו כמה בעיות שאני חייב להעלות.

דן ורשבסקי: אחד, כמו שאנחנו יודעים, הדיווח על מגע עם חולה קורונה לעובדים ובכלל לאנשים נעשה כמה ימים אחרי.

דן ורשבסקי: בזמן הזה יש לנו הרבה מנופאים שנמצאים כרגע בבידוד, ועד הרגע שהם ירדו, שהם היו במגע עם מישהו ואולי יהיו בעתיד חולים, הם עברו עשרה מנופים לפחות.

דן ורשבסקי: ואף אחד לא נותן את הדעת מה עושים, איך חוזרים אחורה לשרשור ואיזה אנשים נפגעו או לא נפגעו, אולי ייפגעו בעתיד.

דן ורשבסקי: הפחד שלנו, כי אנחנו סגורים בקבינה, ולרוב אנחנו לא מקבלים ציוד מתאים בשביל לחטא את הקבינה.

דן ורשבסקי: אני מבקש להעלות את זה ושזה יעלה למישהו.

דן ורשבסקי: שתיים, הדבר החשוב ביותר, אחד הנושאים, גם אם לא היה שינוי במצב של ההרוגים, ונהרגו המון אנשים, יש עניין של הרתעה בשטח.

דן ורשבסקי: ההרתעה היא בגלל התאספות של עוד הרבה פקחים, כניסה של המשטרה.

דן ורשבסקי: אבל מה שקורה עכשיו, צומצם הכוח של הפקחים, וגם צומצמה העבודה של המשטרה באתרי בנייה בגלל כל המצב, מינהל ההסדרה והאכיפה בכלל לא עובד.

דן ורשבסקי: בכלל עם ההודעה של השר – 14 שעות עבודה ביום, אנחנו גם 12 שעות בעבודה ביום, למנופאי זה יותר מדיי וגורם לתאונות.

דן ורשבסקי: 14 שעות ואנחנו כבר - - - בשטח ביום, כבר מעיפים מנופאים הביתה.

דן ורשבסקי: יש בשטח קהילה של הפקרות של הקבלנים, קבלנים מסוימים, לא כולם, יש גם קבלנים שמקפידים ולשמחתי כל פעם מתאספים עוד הרבה, והכיוון טוב, אבל יש את הקבלנים הקטנים שלוקחים את המצב בגלל שיש חוסר אכיפה.

דן ורשבסקי: מינהל ההסדרה והאכיפה לא עובד כמעט, לא רואים אותו בשטח, לא רואים פקחים של משרד העבודה.

דן ורשבסקי: ומה שקורה בשטח, שהיום יש רוחות, מעיפים אנשים הביתה כי יודעים שלא יעשו להם כלום.

דן ורשבסקי: כלומר, אף אחד לא יבוא לבקר.

דן ורשבסקי: אף אחד לא נותן את הדעת לדרך ההגעה לעבודה, בהסעות, באוטובוסים, איך המנופאי יגיע לאתר?

דן ורשבסקי: מנופאי שאין לו רכב, והאתרים נמצאים לפעמים במקומות שגם אין תחבורה להגיע לשם.

דן ורשבסקי: איך אנחנו אמורים להגיע למקום העבודה?

דן ורשבסקי: והכי חשוב, חבר'ה, אנחנו פועלים פשוטים, אנחנו רוצים לבוא לעבודה, לעשות את העבודה שלנו ולחזור לבית בשלום, יש לנו משפחות.

דן ורשבסקי: כל מי שפה יש לו סמכויות, חייבים במצב של היום לתת את הדעת פי שניים ושלושה איך הפועל הקטן הזה שם למטה במצב של היום חוזר הביתה בריא ושלם.

דן ורשבסקי: וזה הכי חשוב.

דן ורשבסקי: אנחנו מדברים פה מה אנחנו עשינו ומה אנחנו נעשה, לא מה נעשה.

דן ורשבסקי: המצב בשטח של הרוגים כרגע הוא הרבה יותר טוב משנה שעברה, אבל לצערי הרב עדיין נהרגים אנשים.

דן ורשבסקי: בסופו של דבר אם זה יימשך בקו הזה ולא יהיה פיקוח ולא יהיה כלום הקו הזה יתיישר בסופו של דבר.

דן ורשבסקי: אני רוצה להוסיף לדברים של אדי בן ליש.

דן ורשבסקי: יש כל כך הרבה בעיות.

דן ורשבסקי: נשמח אם יעשו במיוחד בעתיד כשתיגמר הבעיה ועדה בנושא של המנופאים, כי אנחנו חוד החנית של ענף הבנייה והוא תלוי בנו.

דן ורשבסקי: רק בריאות לכולם.

דן ורשבסקי: אנחנו רוצים בסך הכול באמת שהמשק לא יפגע בכלום, אבל מי שצריך לתת את הדין שייתן, יש פה את יושב-ראש איגוד הבניין והעץ איציק מויאל, אני בטוח שהוא עושה עבודה טובה.

עאידה תומא סלימאן: דן, המסר הגיע.

עאידה תומא סלימאן: תאמין לי, קשה לי לבקש ממך להפסיק בגלל שאני יודעת שאתה מדבר מתוך כאב ומתוך אחריות כלפי המצב שלכם כעובדים וליבנו איתכם.

דן ורשבסקי: רק שידאגו לנו, זאת הבקשה, לא רוצה יותר מזה.

דן ורשבסקי: רוצה שידאגו לעובדים שבאים לעבוד.

עאידה תומא סלימאן: בגלל זה זימנתי ועשינו את הישיבה הזו, כי הרגשנו שאין מספיק דאגה לשלומכם ולשלום המשפחות שלכם.

עאידה תומא סלימאן: ותהיה בטוח שנמשיך לדאוג ונעקוב אחרי מה שמתפתח.

דן ורשבסקי: חשוב שיהיו מפקחים בשטח.

דן ורשבסקי: תודה רבה.

עאידה תומא סלימאן: בסדר.

עאידה תומא סלימאן: תודה לך.

יצחק מויאל: אני יכול להתייחס, גברתי היושבת-ראש?

עאידה תומא סלימאן: בבקשה, איציק מויאל, אתה מתכוון לביטוח הבריאותי?

יצחק מויאל: נכון.

יצחק מויאל: כשהייתה פנייה אלינו ממשרדי ממשלה שונים כדי שנביע את עמדתנו לגבי החרגת ענף הבנייה כמנוע צמיחה הכלכלית של מדינת ישראל הודענו שאנחנו לא מתנגדים, בתנאי אחד, שמירת בטיחות העובדים ובריאותם של העובדים.

יצחק מויאל: כשהגיע הנושא של הסגר והאפשרות להעסיק עובדים פלסטינים כדי שיישארו כאן היה תנאי אחד, כי לעובדים הפלסטינים אין ביטוח בריאות – למאזינים ולצופים ולחברים שנמצאים איתנו כאן, וליושבת-ראש הוועדה ולחברי הכנסת – שתדעו שלעובדים הזרים יש ביטוח בריאות כי נשארים ללון כאן.

יצחק מויאל: ביקשנו ביחד, והממשלה הסכימה לכך וגם ארגון המעסיקים, שיהיה ביטוח בריאות לעובדים הפלסטינים שייתנו להם היתר לעבוד ולהישאר כאן בארץ.

יצחק מויאל: אתמול או היום יצא קול קורא מההתאחדות כדי שחברות הביטוח יתנו הצעה, ויש הסכמה גורפת וכללית שהתנאי לעבודה של כל עובד פלסטיני לעבודה בישראל בהיתר שלו הוא החובה שיהיה לו ביטוח בריאות, כי אחרת הוא חשוף.

יצחק מויאל: ואסור לתת יד - - -

עאידה תומא סלימאן: שנייה.

עאידה תומא סלימאן: הוא חייב לבטח את עצמו?

עאידה תומא סלימאן: ועדיין התהליך לא התחיל.

עאידה תומא סלימאן: זה מה שאתה אומר.

יצחק מויאל: בוודאי.

יצחק מויאל: אבל אם את זוכרת את מה שאמרתי בתחילת הדיון, אי-אפשר באמת בשלושה שבועות לעשות כל כך הרבה.

יצחק מויאל: אבל לא יכול להיות שהממשלה - - -

עאידה תומא סלימאן: בשלושה שבועות אנחנו עלולים להדביק מדינה שלמה, את זה עושים במהירות.

יצחק מויאל: שלא לדבר על ההדבקה.

יצחק מויאל: עובדים פלסטינים מועסקים בארץ ואין להם ביטוח בריאות, לכן עכשיו פנינו לחברות ביטוח - - -

עאידה תומא סלימאן: אני יודעת, בגלל זה אני שואלת.

עאידה תומא סלימאן: אמרת שזה היה התנאי שלכם.

עאידה תומא סלימאן: אני מבינה שאם זה היה התנאי שלכם, אז איך יכול להיות שלא הבטחתם את התנאי הזה לפני שמתחילים ליישם את הפעילות בשטח.

עאידה תומא סלימאן: כלומר, שלושה שבועות העובדים האלה – בגלל זה ראינו שזורקים עובדים שחושדים שהם חולים במחסומים – ועד היום לא יצא קול קורא לחברת ביטוח שתתחיל את הביטוח.

יצחק מויאל: יצא.

יצחק מויאל: אמרתי שיצא.

עאידה תומא סלימאן: שמעתי שתוך יום-יומיים יצא קול קורא.

יצחק מויאל: אתמול, אל תתפסי אותי במילה, מישהו צריך לעשות.

יצחק מויאל: אבל, אם את זוכרת, גברתי יושבת-ראש הוועדה, אמרתי בתחילת דבריי בפעם הקודמת, אנחנו לא במצב רגיל, אנחנו במצב של כאוס עולמי, ולכן כשמתחילים לטפל בסוגיה הזאת עדיין נשארה בעיה.

יצחק מויאל: הוועדה צריכה להמליץ לממשלה, אין גוף אחד שאחראי לגורל מה שקורה באתרי בנייה.

יצחק מויאל: אני בסך הכול יכול להמליץ.

יצחק מויאל: מה שעושה איל בן ראובן בשיתוף הפעולה בינינו זה להמליץ, לסייע, לעזור.

יצחק מויאל: מינהל הבטיחות קיבל השבתה, זאת אומרת ששלחו את כל המפקחים הביתה.

יצחק מויאל: ממשלת ישראל לא יכולה - - -

עאידה תומא סלימאן: אני מכירה מצבים שבהם ההסתדרות ידעה לדפוק על השולחן ולעצור תהליכים אם הם היו מזיקים לעובדים.

יצחק מויאל: אם אני אכריז סכסוך עבודה, את מי אני אסגור?

עאידה תומא סלימאן: העובדים האלה מסתובבים גם בין העובדים הישראלים.

יצחק מויאל: גברתי יושבת-ראש הוועדה, את לא מבינה איזו עבודת קודש את עושה עכשיו בקיום הדיון הזה, אחרת לא הייתם יודעים מה שאני אומר לכם.

עאידה תומא סלימאן: למה?

יצחק מויאל: אבל ממשלת ישראל חייבת להטיל, אם זה על משרד הבריאות, אז שמשרד הבריאות יאכוף, יעשה את כל מה שצריך, את כל הדברים.

יצחק מויאל: וכל מי שדיבר דיבר כאן לעניין, ורוצים לעזור.

יצחק מויאל: ולכן ממשלת ישראל צריכה להטיל, אם זה על משרד הבריאות, אז שיטילו על מינהל הבטיחות, שהוא יהיה אחראי לתת תשובות לכל הבלגן שיש.

סונדוס סאלח: יש נציג ממשרד הבריאות?

עאידה תומא סלימאן: תודה.

עאידה תומא סלימאן: יהודה כרמלי ממשרד הבריאות, אתה נמצא איתנו?

עאידה תומא סלימאן: בבקשה.

יהודה כרמלי: שלום לכם, אני מברך על הדיון המעמיק והיסודי.

יהודה כרמלי: אני רוצה לומר שבהנחיות משרד הבריאות אין התייחסות ספציפית לענף הבנייה.

יהודה כרמלי: באופן כללי מלבד המגזר הרפואי ומגזרים טיפוליים כאלה או אחרים אין התייחסות ספציפית לענפים.

יהודה כרמלי: המשרד עומד לצאת בהנחיה כללית לכלל העובדים במשק שתגדיר על פי קירבה לאנשים אחרים את המיגון הנדרש ולא תבדיל על פי ענפים.

יהודה כרמלי: אני יכול לומר שבכל מקצוע, ואפילו בתוך כל חלק קטן במקצוע, יש תנאים מסוימים ויש מצבים מאוד ספציפיים, אבל החלוקה שבאמת אי-אפשר לקחת את כולם בכל המקומות.

עאידה תומא סלימאן: יהודה, אני מבינה שאתם רוצים להוציא משהו כללי.

יהודה כרמלי: נכון.

עאידה תומא סלימאן: למרות שזה לא עונה בדיוק על מה שאנחנו אומרים, אבל עובדי הבנייה משתמשים בכלים, הכלים האלה מוחזרים כולם ביחד, ולמוחרת לוקחים את הכלים מחדש.

עאידה תומא סלימאן: המנופאים סיפרו לנו עכשיו על מקרים שבהם יכול להיות שחושדים במישהו והוא צריך להיכנס לבידוד, ואף אחד לא יודע מה לעשות עם המנוף עצמו שעבר מאחד לשני.

עאידה תומא סלימאן: איך אפשר?

יהודה כרמלי: אסביר.

יהודה כרמלי: נכון, אי-אפשר לתת הנחיה לכל פטיש ולכל פלייר, ולמנופאי לעומת נהג אוטובוס.

יהודה כרמלי: ההנחיה היא הנחיה כוללנית שמדברת על מרחק בין אנשים, ומדברת על חיטוי ציוד שנמצא בשימוש רב של אנשים מרובים.

יהודה כרמלי: כך שההנחיה תהיה כוללנית, וכל מקום עבודה יצטרך להתאים אותו לתנאים הספציפיים במקום.

יהודה כרמלי: אומר את זה כך, באופן כללי אותו פטיש שמשתמשים בו ביום אחד אדם אל"ף, ביום שני אדם בי"ת, כנראה סיכון ההדבקה ממנו הוא אפסי.

יהודה כרמלי: מצד שני, אני לא יודע אם נדרש או לא, אני מצטער, אני לא מכיר מספיק את ענף הבנייה, אם נדרשים שני אנשים לשבת בצמוד בתוך מנוף, בתוך תא קטן הרבה זמן יחד אז כן צריך להגן עליהם אחד מפני השני.

יהודה כרמלי: ההנחיות הכלליות שנוציא יספקו תשובה הולמת ל-95% מהמקרים, ול-5% האחרים יצטרך או מנהל העבודה במקום למצוא פתרונות או לפנות אלינו בשאלות פרטניות ונשמח לענות.

עאידה תומא סלימאן: אתם מוציאים הנחיות בתקווה שזה אכן יקרה והן יהיו יותר מפורטות שאפשר יהיה להשתמש בהם ולהגן על העובדים, מי יאכוף את זה?

עאידה תומא סלימאן: הרי לציבור אתם ביקשתם את עזרת המשטרה.

עאידה תומא סלימאן: מי יוודא שבמקומות העבודה שביקשנו מהעובדים שלהם שיסתכנו ויצאו וילכו לעבוד, מי יאכוף באמת את ההוראות שלכם כדי לשמור על הבריאות של העובדים?

עאידה תומא סלימאן: אני יודעת למשל שבכנסת קיבלו החלטות והמשמר של הכנסת מוודא שהכול ייעשה, כולל זה שמוציאים מישהו מהחדר בגלל שהוא מספר 11 בחדר.

עאידה תומא סלימאן: מי יהיה אחראי?

יהודה כרמלי: הנחיות שניתנות לציבור בכללותו בעצם מתבססות על זה שאנשים שומרים על בריאותם, שאחד שומר על השני, וכשיש חריגות מישהו מדווח על הדבר, ואז זה באחריות משטרת ישראל לאכוף.

עאידה תומא סלימאן: זה מאוד נחמד לגלגל את האחריות על האזרח הפשוט.

עאידה תומא סלימאן: אתם נמצאים כמשרד בריאות כדי לשמור ולהיות אחראים על בריאות הציבור ולא האזרח על עצמו.

יהודה כרמלי: כל אדם נדרש לשמור על בריאותו.

יהודה כרמלי: כפי שאדם יכול לאכול מזון בריא או לא בריא, יש הנחיות משרד הבריאות, יש המלצות משרד הבריאות, בסופו של דבר כל אדם ישמור על בריאותו.

עאידה תומא סלימאן: אתה רציני?

עאידה תומא סלימאן: אתה חושב שפועל בניין יכול לעמוד מול הקבלן שלו ולהגיד לו: אתה לא מילאת את ההוראות?

עאידה תומא סלימאן: יש שם הוראות שקבלנים שיושבים בבתים שלהם ולא מתקרבים לאתרי הבנייה יהיו אחראים על הביצוע שלהם.

עאידה תומא סלימאן: זה לא רק פועלי הבניין.

עאידה תומא סלימאן: ואנחנו יודעים טוב מאוד שכשזה קשור להון ולרווח הכול מוחרג, אז בוא נהיה רציניים.

שמואל לרמן: גברתי, אני רוצה להגיב לעניין הזה.

עאידה תומא סלימאן: מהמשטרה.

שמואל לרמן: עשיתי קצת בדיקה לגבי העניין הזה.

שמואל לרמן: עד עכשיו באמת כל הנושא של ההנחיות לגבי מקומות עבודה באופן כללי, לא רק לאתרי בנייה, לא הוגדרו כעבירות, אבל הולכים להכניס תקנות שיגדירו את המצב הזה כעבירות, ומאז זה יתחיל להיאכף על ידי המשטרה גם בתוך מקומות עבודה.

שמואל לרמן: וזה יכלול מן הסתם גם אתרי בנייה, לא רק מקומות אחרים.

שמואל לרמן: מרגע שתהיה למשטרה את הסמכות לאכוף את זה נתחיל לאכוף.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה להיות בטוחה שהבנתי אותך.

עאידה תומא סלימאן: אתה אומר שקיבלת עדכון שהולכים להעביר תקנות שמחייבות אכיפה במקומות עבודה, ואתם תהיו אחראים על האכיפה הזו?

שמואל לרמן: כן, לעניין מקומות העבודה תהיה גם אכיפה של המשטרה.

עאידה תומא סלימאן: יש החלטה סופית בעניין הזה?

שמואל לרמן: כרגע קיבלתי עדכון שיהיו תקנות חדשות כנראה ממחר והמשטרה תתחיל לאכוף.

שמואל לרמן: אני לא יודע אם זה יקרה בדיוק ממחר, אבל המשטרה תתחיל לאכוף גם בתוך מקומות העבודה, כמו ריחוק חברתי וכל מה שנדרש, מדידת חום בכניסה, וכל הדברים האלה שהיום המשטרה עוד לא אכפה.

עאידה תומא סלימאן: הלוואי שלכל הנושאים שאני נוגעת בהם יש פתרון מהיר כל כך.

עאידה תומא סלימאן: בבקשה, נתנאל, אפשר לשמוע את התשובות שלך?

נתנאל לפידות: גם תשובות וגם כמה התייחסויות.

נתנאל לפידות: אתחיל דווקא בהתייחסות למה שאמר יהודה כרמלי, ואני רוצה לפתוח באיזושהי אמירה כללית על עבודת הממשלה.

נתנאל לפידות: בדרך כלל, כמו שאת יודעת, משרדי הממשלה מגיעים מתואמים בעמדה ממשלתית לוועדות ומייצגים את עמדת הממשלה.

נתנאל לפידות: המקרה הזה הוא מקרה טיפה ייחודי מכיוון שגם הרבה אנשים כמוני וכמו הרבה אחרים עובדים בבית וקשה יותר לתאם.

נתנאל לפידות: כמו כן, אני לא מכיר טוב את נציג משרד הבריאות אז אני לא יודע מאיפה הוא מגיע, ויכול להיות שזה גם על רקע העומס הכבד שיש במשרד הבריאות, אז חלילה - - -

עאידה תומא סלימאן: אחרי שנתנו את כל הסיבות, מה התשובות?

נתנאל לפידות: יש הנחיות של משרד הבריאות לענף הבנייה, ואני גם רוצה להראות לך אותם, כי בעזרת רשות ההגירה גם תרגמנו אותם לשפות אחרות.

נתנאל לפידות: אז מה שאני מציג פה זה מסמך בתיאום עם משרד הבריאות, ותראו שזה על דף לוגו שלו, זה גם מה שמקודם אמרתי לגב' תגרי.

נתנאל לפידות: יש פה מסמך מסודר, הוא נכתב עבור הפועלים הפלסטינים על הכניסה שלהם.

נתנאל לפידות: הסיפור של הביטוח הרפואי, וחשוב להגיד את זה פה לכל הנוכחים, פועל פלסטיני שעובד בישראל המעסיק שלו משלם בול בריאות, וזה תקף מבחינת שירותי הרפואה שהוא מקבל ברשות הפלסטינית כולל המשפחה שלו.

נתנאל לפידות: ולכן, ובתיאום עם המעסיקים כמו שמר מויאל אמר, המעסיקים ישלמו עכשיו פעמיים, גם את אותו בול בריאות כדי לא להפסיק את הביטוחים הרפואיים של המשפחות של אותם פלסטינים בשטחי הרשות, וגם את הביטוח הרפואי כדי שהוא יוכל אם חס וחלילה יידרש לקבל שירותי רפואה.

עאידה תומא סלימאן: המעסיק ישלם את זה.

נתנאל לפידות: נכון, המעסיק משלם את זה.

נתנאל לפידות: הדבר הזה נדחה על ידי ממונה על רשות שוק ההון והביטוח, וחלק מצוות שלם שריכז משרד המשפטים בנושא.

נתנאל לפידות: פורסם שלשום תזכיר חקיקה בנושא, שנפתח להתייחסויות באתר התזכירים, וזה עולה כחקיקה ביחד עם כל התקנות שעולות חדשות לבקרים בימים האחרונים.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה להבין משהו.

עאידה תומא סלימאן: היום חלה עובד פלסטיני, הוא יכול לגשת לקבל טיפול רפואי עד שתסיימו את התקנות ואת הכול, ולא תחייבו אותו לשלם עבור ימי אשפוז או מתן טיפול רפואי?

נתנאל לפידות: במצב הנוכחי, גברתי היושבת-ראש, את צודקת, יש איזשהו פער, הדבר הזה נובע מכך שבסוף אף אחד לא תכנן את הקורונה ונערך לזה.

עאידה תומא סלימאן: אז אני דורשת, ואשלח לכם מכתב על זה, תיקחו את הזמן שלכם לארגן את מה שאתם צריכים לארגן, אבל זה חל באופן רטרואקטיבי מאז שהוצאו ההנחיות האלה.

עאידה תומא סלימאן: כלומר, כל עובד פלסטיני שהיה חייב טיפול או שיהיה חייב טיפול עד יום החקיקה צריך להיות כלול והוא לא ישלם, אלא המעסיק שלו או הביטוח הרפואי שתעשו איתו את העבודה.

נתנאל לפידות: אני מבטיח שאעביר את זה לגורמים המוסמכים.

נתנאל לפידות: דבר נוסף, נקבעו הנחיות להסדרי לינה כמו שאת גם רואה פה במסמך.

נתנאל לפידות: אחת, מגבלה של כמות אנשים בחדר, המרחקים בין המיטות, כניסות נפרדות לחדרים.

עאידה תומא סלימאן: אז אני מבינה שיש הנחיות.

עאידה תומא סלימאן: איך הפצתם אותם?

עאידה תומא סלימאן: למי שלחתם אותם?

נתנאל לפידות: זה הופץ למעסיקים.

נתנאל לפידות: בגלל זה רציתי להתייחס למה שאמרת לאותו מנהל עבודה שפנה אלייך, כי יש פה הנחיות לכל דבר, להיגיינה אישית, להיגיינה סביבתית שבמקום העבודה, אפילו באיזה סוג תמיסת כלור להשתמש כדי לחטא את אותם דברים שצריך, את סדר פעולות הניקוי, מיגון העובדים, הכפפות.

נתנאל לפידות: יש פה התייחסות מאוד מפורטת בעזרה מאוד מקצועית של משרד הבריאות שסייעו לעשות את זה.

נתנאל לפידות: כנ"ל הנחיות להסעות, יש הנחיה מדויקת לנושא הזה, כמה אנשים צריכים להיות באותו רכב, באותו טרנזיט, מה המרחקים בין האנשים.

עאידה תומא סלימאן: מצוין, חשבתם על הכול.

עאידה תומא סלימאן: השאלה למה מנהלי העבודה שאמורים ליישם את הדברים האלה לא יודעים.

נתנאל לפידות: אני לא מנהל את ענף הבנייה כמיקרו-מנג'מנט, זה לא תפקידי.

נתנאל לפידות: בנינו את המתווה הכי טוב שאפשר בסיטואציה הנוכחית כדי להבטיח, כמו שאמרתי בתחילת דבריי מקודם, את שלומם ובריאותם של העובדים בענף.

עאידה תומא סלימאן: סליחה, סליחה.

נתנאל לפידות: ברשותך, להשלים את המשפט.

נתנאל לפידות: אנחנו מעבירים את ההנחיות לארגונים היציגים, ואני יודע שמעבירים אותם.

נתנאל לפידות: אם יש תקלה במקום אחד או שניים, צריך לתקן אותם, וזה משהו שאשמח לקבל את הפרטים של אותו מנהל העבודה כדי שנעביר לו את אותן הנחיות שיהיה לו אותן.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו חוזרים לאותה נקודה.

עאידה תומא סלימאן: אם הוצאתם הנחיות זה טוב ומצוין, נשאר העניין של לעקוב אחרי ההנחיות האלה, ומי בדיוק אחראי על האכיפה שלהן.

עאידה תומא סלימאן: כי עצם העובדה שיש אנשים שפונים אליי ואין להם את ההנחיות האלה, והם בשטח והם עובדים, זה אומר שאנחנו חייבים לדעת את הדרך הכי טובה בשביל שזה יגיע.

עאידה תומא סלימאן: איציק מויאל, את ההנחיות המפורטות האלה קיבלתם?

יצחק מויאל: ההנחיות של משרד הבריאות הגיעו אלינו גם בנושא של ההסעות, כולל ההנחיות שעשה במשותף איל בן ראובן, הוא חידד את ההנחיות לגבי העבודה.

יצחק מויאל: איל בן ראובן עשה עבודה רצינית מאוד, נימק והסביר וגם נתן הסבר לדברים שהוציא משרד הבריאות.

עאידה תומא סלימאן: קיבלתם.

עאידה תומא סלימאן: איך הן מופצות?

יצחק מויאל: הבעיה שאין משרד אחד, עם כל הכבוד לדובר לפידות שדיבר ממשרד הבריאות, אין מי שאוכף את הדבר הזה, וזאת הבעיה.

עאידה תומא סלימאן: את זה הבנו, אבל, יצחק, אתם מההסתדרות, איך הפצתם את ההנחיות האלה שהגיעו אליכם לאתרי הבנייה, לעובדים שאתם רוצים להבטיח אותם?

יצחק מויאל: קודם כול את ההנחיות שקיבלנו ממשרד הבריאות הפצנו באמצעות כל האפשרויות שיש לנו, באמצעות המדיה, אתרי האינטרנט שלנו, דפי הפייסבוק והאינסטגרם, בהודעות אישיות בווטסאפ, באמצעות כל ראשי הוועדים שנמצאים.

יצחק מויאל: אתן לך דוגמה כדי להמחיש לך, יש לנו ועד ארצי של מנהלי עבודה, יש לנו ועד ארצי של מנופאים, הפצנו את זה בהודעות ווטסאפ דרך כל מנהלי העבודה, אמנון שינדלר יושב-ראש הוועד של מנהלי העבודה, הפצנו לכל הקבוצות של מנהלי העבודה, דן ורשבסקי - - -

עאידה תומא סלימאן: לא נגיע לכל בן אדם שקיבל את ההודעות.

יצחק מויאל: זה כולל את הנחיות שהוציא איל בן ראובן, פרסמנו לכל האתרים וגם שלחנו לכל הקבוצות.

עאידה תומא סלימאן: תודה.

עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת שההוראות האלה יועברו גם לוועדה בהקדם האפשרי, אם אפשר אפילו עכשיו תוך כדי שאנחנו מדברים.

יצחק מויאל: אם נקבל אי-מייל נוכל להעביר.

עאידה תומא סלימאן: מנתנאל, הוא צריך לשלוח לי, הוא ממשרד הבינוי והשיכון, ו/או מישהו ממשרד הבריאות.

דן ורשבסקי: אני רוצה להוסיף למילים של איציק.

דן ורשבסקי: חידדנו את ההוראות והעברנו לכל העובדים כמה שאפשר, וגם איל עושה את זה, וליש עושה את זה, ואמנון שינדלר עושה את זה, העניין הוא הפיקוח.

דן ורשבסקי: חייבים שמישהו ייתן את הדעת לזה.

עאידה תומא סלימאן: תאמינו לי שכבר הבנתי את הנושא של הפיקוח.

עאידה תומא סלימאן: ואם אני זוכרת טוב מאוד, אני הראשונה ששאלתי על הפיקוח בישיבה הזו, אז בואו נתקדם.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו רוצים לסיים את הישיבה הזו, היא כבר עברה את הזמן המוקדש לה.

עאידה תומא סלימאן: דן אורן ממשרד המשפטים איתנו?

עאידה תומא סלימאן: לא.

עאידה תומא סלימאן: אז אני מסכמת.

עאידה תומא סלימאן: קודם כול את כל המידע שביקשנו ואת הדוחות שביקשנו נרצה לקבל לידיים של הוועדה.

עאידה תומא סלימאן: זאת בעיני שערורייה שמחריגים ענף שלם מחוץ לתקנות החירום ומחוץ למיצוב ולתקינה של החירום, ואומרים לעובדים: תמשיכו לעבוד כרגיל, אבל לא דואגים באמת קודם כול שמישהו יאכוף את תנאי הבטיחות שלהם מבחינת הקורונה, ולמישהו שיעשה את העבודה בשטח ויוכל להגיע לאתרים כדי להיות בטוחים שהם בטוחים ולא נדבקים.

עאידה תומא סלימאן: מה ששמענו עד עכשיו על חוסר המידע או על אי ההבנה של איך באמת אפשר להגן על העובדים בזמן הקורונה מראה ומוכיח שוב שהחלטות מתקבלות למעלה, אבל לא מחלחלות למטה, ועלולות לסכן חיים במקרה הזה לא רק של העובדים הפועלים אלא גם את של כל מי שבסביבתם מהמשפחות.

עאידה תומא סלימאן: אני קוראת לממשלה מייד להטיל את האחריות.

עאידה תומא סלימאן: אני שמחה לשמוע שבודקים את האפשרות, וכנראה לאחר הדיון הזה יתחילו לבדוק את האפשרות להטיל את זה על המשטרה, שבינתיים אוכפת את כל ההוראות בנושא הזה.

עאידה תומא סלימאן: נשמח לקבל תשובה מחר-מוחרתיים האם הולכים בכיוון הזה ואכן יטילו על המשטרה במיידי.

עאידה תומא סלימאן: אם ההוראות המפורטות קיימות אז אין שום בעיה כבר להטיל מהיום על המשטרה או על המפקחים, שתכף אתייחס אליהם, שהם באמת יבדקו אם הנהלים הקשורים לקורונה מבוצעים באתרים.

עאידה תומא סלימאן: בעניין המפקחים, בזמן שמבקשים מהעובדים הפועלים להמשיך לעבוד, ומטילים עוד ועוד הוראות על איך לשמור על ביטחונם, מן הראוי גם כן להחריג את המפקחים ולהחזיר אותם למצבת מלאה, כדי שימשיכו לעבוד ולהגיע לאתרים ולפקח על מה שקורה שם.

עאידה תומא סלימאן: וגם אולי כדאי מאוד להטיל עליהם בין היתר כאשר הם נמצאים באזור ובאתר לבדוק את המילוי אחר הוראות משרד הבריאות.

עאידה תומא סלימאן: ואם ימצאו שאין את המינימום של מעקב אחרי התנאים האלה יתקשרו למשטרה ויבקשו מהמשטרה להגיע ולאכוף אותם ולבדוק מי האחראי בשטח.

עאידה תומא סלימאן: זה דבר אחד.

עאידה תומא סלימאן: בעניין הביטוח הרפואי לפלסטינים.

עאידה תומא סלימאן: בגלל שההוראות היו מאוד מפורטות אני מבקשת לקבל אותן, על איך ימשיכו לעבוד.

עאידה תומא סלימאן: ביקשו מהם להתחייב להיות פה חודשיים, להחיל את הביטוח הרפואי המיוחל שעוד לא נקנה ועוד לא נחתם הסכם עם חברת ביטוח עליו, להחיל אותו רטרואקטיבית או למצוא דרך שלא מחייבת את העובדים הפועלים עצמם לשלם עבור הטיפול הרפואי עד אז.

עאידה תומא סלימאן: כי זה עלול לגרום לפועלים עצמם להסס מללכת להיבדק או לקבל טיפול רפואי מאחר שהם יודעים שזה יעלה להם המון כסף.

עאידה תומא סלימאן: אם בריאות כלל הציבור חשובה לנו ובריאות הפועלים האלה שריתקנו אותם לחודשיים בתוך הארץ חשובים לנו אז צריך לקחת על עצמנו את האחריות הזו.

עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת גם דוח מהמשטרה כפי שאמרתי על כלל התיקים שטופלו בעניין תאונות העבודה, ואני מבקשת לראות אם ההנחיות בעניין הקורונה כללו גם את המנופאים ואת המנופים עצמם במקרה של חשד שמישהו שנדבק בקורונה עבד בתוך המנוף.

עאידה תומא סלימאן: אם לא, אני מבקשת ממשרד הבריאות להוציא הוראות מאוד ברורות בעניין הזה.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו כמובן נרצה לקבל תשובות מהירות מהמשרדים.

עאידה תומא סלימאן: הקורונה לא מחכה לנו בהדבקה, ואנחנו לא צריכים לחכות עם התשובות יותר מדיי.

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה.

אלון שוסטר: רק להגיד לגבי הדרישה המוצדקת עם הפקחים, אפשר שזה יהיה פרופורציוני, זאת אומרת לא את כולם, אלא בהתאם להיקף העבודה.

עאידה תומא סלימאן: בינתיים היקף העבודה הוא 100%, והמפקחים במספר הקיים לא מספיקים.

אלון שוסטר: ברור לגמרי.

אלון שוסטר: והדבר השני, אני אומר עוד פעם, כדי שהמעסיקים לא יהססו לדאוג לרווחתם ולתנאים האנושיים של העובדים, אנחנו צריכים לקבל תשובה, זה בהקשרי עבודה והעסקה שבאמת הם משופים על ההוצאות העודפות שיש למעסיקים השונים בחקלאות, בתעשייה, בבנייה.

אלון שוסטר: זה תחום שצריך לטפל בו, לתקצב אותו במסגרת ה-80 מיליארד.

עאידה תומא סלימאן: נבדוק את העניין הזה.

עאידה תומא סלימאן: למרות שאני רואה שבינתיים זאת אולי הפגיעה היחידה שהענף הזה ספג, זה הלנה של חלק מהעובדים, הם עדיין עובדים כרגיל, לא כמו בענפים אחרים שנפגעו.

אלון שוסטר: אבל יש פה הוצאה עודפת שהיא שלא כדרך הטבע.

עאידה תומא סלימאן: אמרתי שנבדוק.

אלון שוסטר: נעקוב, בסדר גמור.

עאידה תומא סלימאן: תודה.

עאידה תומא סלימאן: הישיבה נעולה.