הוועדה המיוחדת בעניין ההתמודדות עם נגיף הקורונה - זמנית, כנסת 23, פרוטוקול מספר 7, 2020-03-31 09:30

עפר שלח: בוקר טוב, אני רוצה לפתוח בבשורה טובה הנובעת מפעילות הוועדה, בעיקר של חבר הכנסת אוסאמה סעדי וגם שלך חבר הכנסת עסאקלה, שהעליתם את זה פעם אחר פעם.

עפר שלח: קיבלתי עכשיו הודעה ממנכ"ל משרד הבריאות שכבר מכניסים לעבודה את הסטודנטים לסיעוד שסיימו את לימודיהם, נותנים להם איזה סוג של אישור זמני.

עפר שלח: הם יעבדו אחר כך כמתנדבים ואז תחת צו ואז יקבלו שכר.

עפר שלח: בזה יכניסו מאות ידיים מתבקשות.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בכמה מדובר?

עפר שלח: במאות.

עפר שלח: אנחנו לא יודעים כמה אבל זה מאות.

עפר שלח: נראה לנו טבעי לחלוטין שהדבר הזה יקרה לנוכח המחסור בידיים.

עפר שלח: זה בהחלט דבר שנובע גם מפעילות ועבודה של הוועדה.

יוליה מלינובסקי: לא היה משהו בקשר לסטודנטים?

עפר שלח: אני מניח שמשרד האוצר יעביר למשרד הבריאות במסגרת זה שאמרו אתמול שמביאים 10 מיליארד שקל נוספים למאבק בקורונה, אני מעריך שזה יהיה.

עפר שלח: זה סוּפר מתבקש ואנחנו מברכים על זה.

עפר שלח: נערוך היום שני דיונים במסגרת הוועדה, שייתנו לנו, אם תרצו, את הקומה התחתונה ואת הקומה העליונה של הדיון שאנחנו נמצאים בו.

עפר שלח: עכשיו נערוך דיון עם ראשי רשויות מקומיות, כשחילקנו את זה גם גיאוגרפית, גם מבחינת האוכלוסייה והאופי של הרשויות, מתל אביב ועד שפרעם או דימונה, ונקבל את התמונה של האנשים שבסופו של דבר מנהלים חלק גדול מן המאבק הזה ברמה היום-יומית ונתקלים בבעיות ובהחרפה של הבעיות היום-יומיות של הרשות המקומית לנוכח משבר הקורונה.

עפר שלח: זה יהיה דיון עמוס עם לא מעט אנשים.

עפר שלח: אני מקווה שהטכנולוגיה תעזור לנו לקיים אותו במלואו.

עפר שלח: בשעה 12:00 יהיה דיון נוסף, שאני בהחלט מצפה לו.

עפר שלח: הוא סוג של דיון שיש בו הסתכלות אחרת על המשבר הזה, החל מהצגה של תמונת המצב בעיניים אחרות, אולי קריאת תגר על הצגת המצב שאנחנו והציבור מקבלים מידי ערב ממשרד הבריאות, ואנשים רבי ניסיון – אציג אותם כאשר נערוך את הדיון – שמציגים דרכים לניהול המשבר ולאסטרטגיות יציאה.

עפר שלח: אני חוזר ומזכיר, בהינתן אורך חייה הצפוי של הוועדה, מבחינתנו אולי המטרה היא לסכם את עבודתה במשהו שיהיה צופה פני הצעדים שאמורים להינקט ושאנחנו חושבים שיש לנקוט בכל הרמות: ברמה הכלכלית, ברמה הבריאותית וברמה הממשלית אחרי הפסח, שזו אמורה להיות נקודת המפנה של הטיפול במשבר הקורונה.

עפר שלח: אלה שני הנושאים שבהם נדון היום, נושאים עמוסים, אז בואו נתחיל.

עפר שלח: הדיון הראשון הוא כאמור עם הרשויות המקומיות.

עפר שלח: אני רוצה ברשותכם לפתוח אותו.

עפר שלח: יחיאל לסרי נמצא על הקו?

עפר שלח: מי נמצא איתנו מראשי הרשויות?

עפר שלח: את רון חולדאי כבר שמעתי.

עפר שלח: רון חולדאי, בוקר טוב.

רון חולדאי: בוקר טוב.

עפר שלח: רון חולדאי, ראש עיריית תל אביב-יפו, אני מבקש ממך אם אתה יכול לפתוח באיזו הצגה של המשמעות של משבר הקורונה בתל אביב-יפו.

עפר שלח: אילו דברים בעיסוק היום-יומי שלך זה מחמיר, אילו דברים דורשים פתרון?

רון חולדאי: אני רוצה בשתיים–שלוש מילים להגיד שאנחנו הבנו שאנחנו נמצאים במשבר שהולך להיות דבר גדול ביום שסגרו את בתי הספר.

רון חולדאי: סגירת בתי הספר היא גורם שמשבית את המשק כי כל ההורים נשארים בבית וכתוצאה מזה יש בעיה עם הורים שהולכים לעבודה וכל הדברים האחרים.

רון חולדאי: מאותו רגע עשינו דבר שהוא בעיניי הדבר החשוב ביותר.

רון חולדאי: קודם כול, חתכנו הצעות בצורה מאוד דרסטית, כל מה שרק אפשר.

רון חולדאי: דבר שני, התחלנו להסתכל גם על צד ההכנסות, לראות מה נפגע קודם, מה נפגע אחר כך ואיך צריך להיערך לזה.

עפר שלח: איזה אחוז מעובדי עיריית תל אביב עובדים עכשיו?

רון חולדאי: עד היום עבדו אצלי, למרות שהיה מותר לי 30% עבדו אצלי 26%.

רון חולדאי: צריך להבין שגם פה יש לפי דעתי חוסר התאמה או הבנה או התייחסות, במובן הזה שעירייה שיש לה הרבה עובדים עצמאיים שלה וארגון העובדים חזק היא שונה מעירייה שתלויה בהרבה עובדי קבלן.

רון חולדאי: בהרבה מאוד עיריות הנתון הזה הוא לא לגמרי חלק.

רון חולדאי: אני במקרה, היות ואני מאמין בעבודה מאורגנת ויש לי הרבה עובדים אז כשמדובר על 30% אז הסתדרתי עם 26% למרות שבפנים היו גם את ההחרגות של העובדים הסוציאליים והאחרים.

רון חולדאי: היום אנחנו כבר צריכים להתחיל להיכנס פנימה אם רוצים להגיע ל-15%.

רון חולדאי: בשבילי זו לא הייתה המגבלה.

רון חולדאי: בסך הכול כל המערכות מתפקדות אבל אם הייתי אומר מה הן הבעיות העיקריות שאיתן אנחנו מתמודדים, זה העובדה שהפכנו ממצב של עבודה לפי נהלים, אנחנו נמצאים בעבודה שהיא לא לפי נהלים.

רון חולדאי: זה מה שנקרא המלחמה.

רון חולדאי: צריך לפתור בעיות אד-הוק מבלי שהנהלים הקודמים עוזרים לך, ולפעמים הם רק מפריעים לך כי המגבלות המשפטיות והחוקיות שמתאימות לימי שלום לא מתאימות לקצבים ולדברים שצריך לעשות אותם תוך כדי עשייה ברמות שדברים קורים, והם קורים בבת אחת.

עפר שלח: תציג לנו דוגמה.

רון חולדאי: אני יכול להציג דוגמאות, למשל על אוכלוסיית הזרים בעיר שביום אחד כולם הפסיקו להיות בעלי הכנסה.

רון חולדאי: בעוד שאזרח ישראלי, ראשית יכול להיות לו איזה חיסכון, ושנית יש לו אולי עזרה מן ההורים ויש לו לאן לשלוח את הילדים, אני לא יודע - - -

עפר שלח: ויש לו דמי אבטלה.

רון חולדאי: לאוכלוסיית הזרים אין דמי אבטלה, אין להם קיום וכן הלאה.

רון חולדאי: במסגרת הדברים אני אעלה גם את הנקודה הזאת כחלק מן הסיפור שנקרא הטיפול בקורונה במקרי קצה שאין להם פתרון-בית-ספר, אין להם נוהל ואין להם חוק.

רון חולדאי: אתה צריך להסתדר ולאלתר.

רון חולדאי: אז במקרה הזה, לפחות עד לרגע זה השגנו תרומות ונתנו להם תלושי מזון לשלושה שבועות, אבל לא נוכל לעשות את זה אם לא יבינו שצריכים לעזור.

רון חולדאי: תיכף אסביר מה צריך לעשות.

עפר שלח: רק כדי להבהיר: תרומות זה מאנשים ומחברות פרטיות.

עפר שלח: באיזה סדר גודל?

רון חולדאי: עזוב אותי.

רון חולדאי: אני מצלצל לכל העולם, משיג פה 10,000, שם 10,000.

רון חולדאי: אני מגרד מן הגורן ומן היקב.

רון חולדאי: אני מניח שבשפרעם יש בעיה לעשות את זה, למרות שגם במגזר בטח יש התגייסות.

רון חולדאי: אבל לצורך העניין, הייתי צריך למצוא הרבה מאוד פתרונות שהם לא פתרונות-בית-ספר.

עפר שלח: ניסית למשל את הבעיה הזאת, קודם כול את הבעיה הכספית לפתור באמצעות משהו ממשלתי?

רון חולדאי: עשיתי פתיחה ואמרתי איך זה נראה.

רון חולדאי: תיכף אעבור פרט-פרט על הדברים שיש צורך לפתור אותם כרגע.

רון חולדאי: בתוכם נמצא גם הדבר הזה.

רון חולדאי: אבל אם אתה רוצה, אני אגיד.

רון חולדאי: יש לנו שתי בעיות עם השרים היום, או אפילו הייתי אומר שלוש.

רון חולדאי: הבעיה שלנו היא אם זר יחלה, אין לנו דרך לבודד אותו.

רון חולדאי: אנחנו צריכים שהמדינה תחשוב איך מבודדים את האוכלוסייה הזרה במידה ותחלה.

רון חולדאי: זה דבר אחד.

רון חולדאי: דבר שני, מה שקורה עם האוכלוסייה הזרה, הם הראשונים להיפגע וזורקים אותם מן הדירות עכשיו.

רון חולדאי: כשזורקים אותם מן הדירה זורקים משפחה עם ילדים.

רון חולדאי: או-טו-טו יהיו לי אנשים ברחוב.

רון חולדאי: אנחנו צריכים איכשהו לייצר במדינת ישראל עיכוב של חצי שנה, שלא ניתן לזרוק אזרחים מן הדירות שלהם.

רון חולדאי: גם הצעירים שנמצאים בתל אביב ושוכרים דירות, בעלי בתים מנצלים את ההזדמנות ואם יש להם איזו בעיה לשלם, ולא לכולם יש אבא שיכול לעזור, אם זה מלצר שהיה חי מעבודת מלצרות ומזה שילם שכר דירה, מגיע מועד שזורקים אותו מן הדירה.

משה אבוטבול: בתי ספר ריקים לא יכולים לשמש כפתרון ביניים?

משה אבוטבול: כפי שעשו בכל מיני ערים, לקחו בתי ספר ריקים וניצלו את זה לתקופה מסוימת עד שיימצא הפתרון.

משה אבוטבול: להשאיר אותם ברחוב אף אחד לא רוצה.

רון חולדאי: אני רוצה להסביר לך משהו.

רון חולדאי: מה זה נקרא להעביר אותם לבתי ספר?

רון חולדאי: מי יאכיל אותם?

רון חולדאי: מי יטפל בהם?

רון חולדאי: מי יטפל בענייני הבריאות שלהם?

יוליה מלינובסקי: איפה יתרחצו?

יוליה מלינובסקי: יש דברים בסיסיים בחיים.

רון חולדאי: רגע אחד, אל תתנפלו עליי, חבר'ה.

רון חולדאי: אני מתאר את המצב.

רון חולדאי: אני יודע למצוא פתרונות, ואני מוצא פתרונות.

רון חולדאי: אני מציג בעיות כדי שתבינו אותן.

רון חולדאי: אל תתנפלו עליי למה אני לא.

משה אבוטבול: לא התנפלנו.

משה אבוטבול: שאלנו.

עפר שלח: איש לא מתנפל.

רון חולדאי: אני מבקש.

רון חולדאי: אני מתמודד פה עם כל הצרות של העולם.

רון חולדאי: אני יודע על מה אני מדבר.

רון חולדאי: אני מבקש לא לקפוץ.

רון חולדאי: לאט.

רון חולדאי: הדבר השני, יש פה עניין עקרוני: סוף-סוף הצלחנו להשיג אישור מן המדינה, אני מתעסק עם זה זמן רב, קיבלנו אישור, לפחות את הפיקדונות שהם שילמו, ה-20%, לאורך כל השנים, שישחררו להם חלק מן הכסף ככסף לקיום, כ-2,500 שקל או משהו כזה לחודש כדי שיוכלו להתקיים מן הכספים האלה.

רון חולדאי: זה לא נכון לגבי כולם.

רון חולדאי: בקיצור, צריך לשחרר את זה.

רון חולדאי: עכשיו כבר קיבלו את כל האישורים.

עפר שלח: מה זה "לא נכון לגבי כולם"?

עפר שלח: למי זה כרגע אפשרי ולמי לא?

קריאה: למי שעובד במקומות מסודרים.

רון חולדאי: אסביר.

רון חולדאי: זה נכון לגבי אותם אלה שעבדו במסעדות.

רון חולדאי: זה לא נכון לגבי כל האנשים שעבדו.

עפר שלח: כלומר למי שהפקידו לו.

עפר שלח: כל מי שהפקידו לו כרגע אפשר לפתוח את הפיקדונות ולמשוך משם כסף?

רון חולדאי: אי אפשר כרגע.

רון חולדאי: אני מבקש מוועדת הקורונה – דיברתי אתמול עם מנכ"ל הביטוח הלאומי, פתאום אמרו שאת הדבר הזה צריך להעביר בהליך רגיל בכנסת במקום בנהלי חירום.

רון חולדאי: אולי אפשר לפתור את הדבר הזה לאישור בנהלי חירום ולא להתחיל לזמן את כל ועדות הכנסת, עם כל מה שכרוך בזה.

עפר שלח: אני אומר לך עכשיו, אם הדבר הזה יגיע לוועדת הקורונה, ב-24 שעות הוא יאושר פה בשלוש קריאות.

רון חולדאי: האם ועדת הקורונה יודעת להשפיע על המשרדים?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': יכול להיות שלא צריך את ועדת הקורונה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': האם אי אפשר להכניס את זה בתוך נהלי החירום?

עפר שלח: כן, אבל זאת לא תהיה הבעיה.

עפר שלח: אם זה לא נכנס בנהלי החירום, היועצת המשפטית של הוועדה מאשרת לי שזה יגיע לכנסת ובתוך 24 שעות זה יעבור פה בשלוש קריאות, זאת לא תהיה הבעיה.

רון חולדאי: אני אומר לך מידיעה, ניתן להכניס את זה לוועדת החירום.

רון חולדאי: זה פשוט לא דבר שהוא בסדר העדיפות הראשון שכולם מתעסקים בו.

רון חולדאי: זה כל מה שאני אומר.

רון חולדאי: בדקתי את זה.

עפר שלח: אנחנו נברר את זה ונדאג שיסודר הצד החוקי של זה.

רון חולדאי: אי אפשר לבודד עובדים זרים בבתי ספר כי צריך לבודד אותם.

רון חולדאי: יש להבין שבידוד דורש תנאים מסוימים, אני מדבר על מי שחולה.

רון חולדאי: חולה ישראלי משכנים אותו בחדר נפרד בדן פנורמה.

רון חולדאי: לכן אני מבקש להבין שצריך לטפל בעניין הזה.

רון חולדאי: אני מזהיר ואומר לכולם שאם אנחנו לא נעצור את העניין של שכר דירה אנחנו עשויים בטווח זמן של חצי שנה מהיום לראות הרבה מאוד משפחות ברחוב בלי שיש להן פתרונות דיור.

רון חולדאי: אני חושב שברמת המדינה צריך להתארגן לזה.

רון חולדאי: האם מישהו זוכר את כל הנושא של המאהלים שהיו לי פה בתקופה של 2011?

רון חולדאי: זאת התמונה שתהיה פה.

רון חולדאי: אם אני עובר לדברים אחרים, אני רוצה להגיד שמוסרים לי שכמות המזון שמשרד הרווחה מממן לא מספיקה לצרכים בשטח.

רון חולדאי: הצרכים הולכים וגדלים מידי יום.

רון חולדאי: יש היום משפחות שבבת אחת עברו למצב שהן נזקקות.

רון חולדאי: יש להן גם בעיית כבוד, שלא תמיד הן מוכנות לבוא, אבל כשהן באות צריך לעזור להן.

רון חולדאי: מה שאנחנו מקבלים הוא לא מספיק.

עפר שלח: רגע, אני רוצה לעצור בזה.

עפר שלח: באופן רגיל עיריית תל אביב-יפו מעבירה מזון למשפחות, במצב רגיל לפני הקורונה?

רון חולדאי: התשובה היא כן, אני מעביר.

עפר שלח: לכמה?

עפר שלח: באיזה סדר גודל?

רון חולדאי: יש אנשים שאין להם, וגם יש אנשים שמבודדים בבית וצריך לעזור להם.

רון חולדאי: אני נמצא במצב שיש לי את כל הקצוות, מן העניים ביותר ועד העשירים ביותר.

רון חולדאי: יש לי, כמו בכל עיר, את אותם אנשים בודדים שאין להם רמת הכנסה מספקת ואז הרווחה שלנו מסייעת.

רון חולדאי: אם היא שלחה עד היום 300 או 400 מנות ביום, כבר היום אני מחלק – חילקתי השבוע 7,000 מנות ביום.

עפר שלח: הרפרנט שלך, ה-point of contact שלך לזה במערך הממשלתי הוא משרד הרווחה?

רון חולדאי: משרד הרווחה.

יוליה מלינובסקי: והמשרד לשוויון חברתי לא?

רון חולדאי: דבר שני שצריך לפי דעתי להיערך אליו, אנחנו עובדים כרגע לצורך הזה של חלוקת מזון על מערך של מתנדבים.

רון חולדאי: למערך של מתנדבים יש בעיות שצריך להיות מאוד ערניים אליהן ולתת לנו point of contact כדי לקבל את האישורים להפעיל אותם במידה ונכנסים למצב של סגר או מצב של הגבלת תנועה.

רון חולדאי: המתנדב הוא סתם אזרח שרוצה לעזור.

רון חולדאי: אני מפנה את תשומת הלב שאם נגיע למציאות חמורה יותר מבחינת הקורונה יקרו לנו שני דברים: אחד, המתנדבים יפחדו להתנדב, ואז יצטרכו להכניס את הצבא, עזרה של חיילים ומכוניות כדי שנוכל לחלק ולטפל באנשים.

רון חולדאי: עד היום יש לנו סיכום עם פיקוד העורף, שמי שמנהל את המערכה אצלנו זה אנחנו.

רון חולדאי: הצבא מעמיד לרשותנו שירותים.

רון חולדאי: אבל אני פשוט מפנה את תשומת הלב לעובדה שכל הנושא של עבודת הרווחה היום מבוסס הרבה מאוד גם על מתנדבים וגם על עובדי עירייה לא ייעודיים, לא עובדים סוציאליים.

רון חולדאי: אצלנו עושים את זה פקחים וסיירת סל"ע, שבמשך חלק מן היום עושים חלוקה.

רון חולדאי: לכל אחד יש 10–15 משפחות, הוא לוקח את המנות ומחלק.

רון חולדאי: ארנונה – יש ניסיון של משרד האוצר לגבות גם מן הרשויות המקומיות.

רון חולדאי: אני חושב שהיום להגיד לרשויות המקומיות שהן צריכות לשאת בנטל – אני לא מבין באיזה נטל אני צריך לשאת, כאשר עליי יש רק עוד הרבה יותר נטל.

רון חולדאי: אם המדינה רוצה להטיל עליי נטל אז שתקל עליי בנטל במע"מ ותקל עליי בנטל בדברים אחרים.

רון חולדאי: למה הם באים לקחת כאשר לנו יש רק יותר צרכים?

עפר שלח: רק שנייה, אני רוצה להבהיר את הנקודה הזאת.

עפר שלח: אתמול הודיעו שבמסגרת התוכנית הכלכלית 3 מיליארד שקל מוקדשים בעצם למחוק – יכול להיות שאני טועה במספר ומתבלבל עם מספר החודשים – מוחקים את הארנונה לשלושה חודשים.

עפר שלח: ההבנה של כל אזרח שצפה בזה היא שמשרד האוצר אומר:

עפר שלח: אני אממן לעיריות את הארנונה שהן לא מקבלות, כי הרי הארנונה הזאת לא הולכת לשר אלא לרשויות המקומיות.

רון חולדאי: מה שהבנת הוא נכון.

רון חולדאי: יש בו באג אחד, שמשרד האוצר אומר: רגע, זה נכון לגבי כל הרשויות פרט ל...

רון חולדאי: מה זה "פרט ל..."?

רון חולדאי: פרט לעיריות שהן נטולות מענק, ועליהן אני גם משית חלק מן הקיצוץ הזה.

רון חולדאי: ואז הוא אומר: אני אשפה אותה רק ב-85% או רק ב-90%, ואז 10% מסך כל ההיטל אני צריך לספוג.

רון חולדאי: עיר כמו רעננה, עיר כמו חדרה – נמצא כאן חיים ביבס, הוא יכול להעיד על מודיעין – בעידן הזה לקחת מאיתנו ארנונה לפי דעתי זה לא נכון.

יוליה מלינובסקי: זה לא לא נכון.

יוליה מלינובסקי: זה פשוט...

עפר שלח: מה סדר הגודל הכספי של הדבר הזה?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': ה-10% הזה, מה זה אומר?

רון חולדאי: אם לוקחים לי 10% אני מגיע למשהו כמו 70 מיליון שקל, ואם לוקחים לי 15% זה יגיע ל-100–130 מיליון שקל.

משה אבוטבול: לשלושה חודשים?

יוליה מלינובסקי: כן, שלושה חודשים.

רון חולדאי: אם זה שלושה חודשים – זה סכומי עתק.

רון חולדאי: גם רשויות מקומיות שעומדות ברשות עצמן אין להן ספֵּרים.

רון חולדאי: אני מבקש להפנות את תשומת הלב ואני מבקש לטפל בזה.

רון חולדאי: זה באמת דבר חשוב מאוד.

רון חולדאי: ראשית, ענף הבנייה, אם משאירים אותו, זה חשוב מאוד, ולהאיץ פרויקטים של תשתית זה חשוב מאוד, ועושים את זה.

רון חולדאי: הלוואי וכאשר סוגרים לי עכשיו צירים הייתי רואה גם הרבה עבודה, כי אני רואה שסוגרים צירים ולא מספיק עובדים, אבל זה כבר סיפור אחר.

רון חולדאי: אבל יש דבר אחד עקרוני: אסור לעצור את הבנייה הציבורית לבתי ספר.

רון חולדאי: זו בנייה חיונית, כי אחרת לא יהיו לנו כיתות לילדים בשנת הלימודים הבאה.

רון חולדאי: לכן את הדבר הזה, לא רק שצריך לא לעצור אלא צריך לתגבר כי עדיין לא קיבלנו מימון לכל הכיתות שנדרשות לשנת 2021.

עפר שלח: עוד נקודה אחת ונעבור לאנשים האחרים כי יש לנו די הרבה דוברים, בבקשה.

רון חולדאי: אם אתה רוצה שאחרים ידברו, בבקשה, אין לי בעיה.

עפר שלח: אנחנו עוד נחזור אליך, אל תדאג.

רון חולדאי: יש לי עוד נקודה אחת חשובה באמת.

רון חולדאי: אסור בשום אופן לקצץ עוד בתחבורה ציבורית.

רון חולדאי: יש אוכלוסייה חיונית שלא יכולה להתקיים ולעבוד ולסייע בלי התחבורה הציבורית.

רון חולדאי: אני מדבר על מטפלות של קשישים, אני מדבר על עובדים סוציאליים.

רון חולדאי: בעצירת תחבורה ציבורית אסור לרדת יותר ממה שקיים היום, אחרת לא יגיע שירות לאנשים הכי הכי מוחלשים בחברה הישראלית.

עפר שלח: רון חולדאי, תודה רבה בשלב הזה.

עפר שלח: אני רוצה שנעלה את חיים ביבס, ראש עיריית מודיעין ויושב-ראש מרכז השלטון המקומי.

עפר שלח: בוקר טוב.

עפר שלח: אני רוצה להתחיל מנקודת הארנונה שרון חולדאי העלה, אם אתה יכול לתאר לנו את זה בראיית רוחב, וגם מה המשמעות לעיר כמו מודיעין, שההכנסה שלה, היחס אצלה בין ארנונה שבאה מאזרחים, ממגורים, לבין עסקים הוא קצת שונה מאשר בתל אביב אצל רון חולדאי.

חיים ביבס: נכון.

חיים ביבס: במודיעין היחס הוא בערך 42% ארנונה מעסקים והשאר ממגורים.

חיים ביבס: אנחנו רשות נטולת מענק, רשות מאוזנת, רשות שמסיימת בכל שנה בצורה מסודרת.

חיים ביבס: יש במדינת ישראל בסך הכול 257 רשויות מקומיות.

חיים ביבס: יש 29 רשויות איתנות, שאליהן התכוון בהתחלה רון חולדאי.

חיים ביבס: יש עוד 30 רשויות נטולות מענק כמוני, שאמנם הן לא בעודפים אבל הן לא בגירעונות.

חיים ביבס: ויש 197 רשויות שמקבלות מענק איזון מהמדינה.

חיים ביבס: מה רוצה האוצר?

חיים ביבס: הרי ראינו את ההצגה הגדולה – 3 מיליארד, 3 מיליארד.

חיים ביבס: הרי אתה מכיר את זה, עפר: יושבים נערי האוצר מאחורי הקלעים, אומרים לך: אדוני, לך נגלח 15%, לך 10%.

חיים ביבס: המשמעות היא שמ-3 מיליארד תוריד 6%, שזה נכון, שזה נושא של סופרמרקטים, פארמים וכדומה, אתה מגיע ל-2.82 מיליארד, ומתוך זה אומרים לך: אדוני, אנחנו מגלחים לכם 300 מיליון, זה עליכם.

חיים ביבס: מה זה "עלינו"?

חיים ביבס: צריך להבין שארנונה לעסקים, לא יעזור כלום, לא נוכל לגבות אותה, לפחות לא בחודשיים–שלושה הקרובים, זה צד אחד.

חיים ביבס: צד שני, גם בארנונה למגורים, שאליה אף אחד לא מתייחס, גם שם יהיו ביטולים.

חיים ביבס: זאת אומרת אנחנו, מה-3 מיליארד יש לנו 2.52 מיליארד באמת.

חיים ביבס: מדובר בחלמאות, ואגיד לך גם יותר מזה: ברשעות של אנשים שמוכרים בלוף.

חיים ביבס: מספרים לכולם על 3 מיליארד, אבל בפועל אין 3 מיליארד אלא בפועל הם רוצים לתת 2.5 מיליארד, או 2.52 מיליארד ליתר דיוק, וכאשר אנחנו שואלים אומרים לנו: לא קרה כלום.

חיים ביבס: אמרתי להם אתמול שבמספרים אנחנו לא מתכוונים לוותר להם.

חיים ביבס: יהיה שיפוי מלא.

חיים ביבס: אני לא רוצה שקל אחד שלא מגיע לרשות מקומית, אבל כל מה שמגיע יגיע כשיפוי.

חיים ביבס: אנחנו במשך שנה וחצי סוחבים את המדינה הזאת, את האלונקה הזאת לבד.

חיים ביבס: אין ממשלה, אין כנסת, אין שום דבר.

חיים ביבס: אנחנו על עצמנו סחבנו, ובנוסף לכול הם לקחו מן הרשויות החלשות 150 מיליון שקלים שהיו צריכים לחלק בתחילת השנה, שמו בצד ועד עכשיו לא חילקו אותם, אותן רשויות שהן נתמכות מענק – פחות 150 מיליון שקל כדי לייצר להן את הקופה.

חיים ביבס: כך סגרו אותן.

חיים ביבס: בנוסף לכל זה, באים אליך ואומרים: תיכנס מתחת לאלונקה.

חיים ביבס: על מה בדיוק?

חיים ביבס: אנחנו היחידים שנמצאים מתחת לאלונקה.

חיים ביבס: אף אחד מהם לא נמצא שם.

חיים ביבס: משרדי הממשלה בניהול המערכה הזאת נמצאים הרבה מאחור.

חיים ביבס: אנחנו כשלטון מקומי מובילים, כל אחד ברשות שלו, כל אחד דרך החמ"ל שהקמנו בשלטון המקומי שנותן פתרונות לכל הרשויות, והם כולם משתרכים מאחור.

חיים ביבס: כאשר מישהו צריך לדעת משהו הוא בא אלינו קודם כול.

חיים ביבס: אציג לך דוגמה מאתמול על החלמאות הכי גדולה במדינת ישראל.

חיים ביבס: אצלי בעיר מודיעין בשכונה שלמה, שהייתה שם הידבקות כתוצאה מסעודת פורים ומשם זה נמשך, עשינו בעצמנו סגר וולונטרי.

חיים ביבס: באנו, עשינו חיטוי, סגר עם כל מה שצריך, זיהינו את החולים, יידענו את כל מי שצריך מסביבם, כל מי שמסביבם נכנס לבידוד, מי שהיו לו תסמינים הלך לבדיקות, עשו את כל מה שצריך.

חיים ביבס: ביקשנו דבר אחד.

חיים ביבס: זו הפעם הראשונה שהשלטון המקומי מוציא מכתב שחתומים עליו 200 ראשי רשויות מקומיות, ואם היה לנו מספיק זמן היינו מחתימים את כל 257 ראשי הרשויות.

חיים ביבס: אנחנו מוציאים מכתב:

חיים ביבס: אנחנו מבקשים שתעבירו לנו את שמות החולים.

חיים ביבס: אנחנו יודעים לנהל את זה טוב יותר מן המדינה, אנחנו עושים את זה טוב יותר.

עפר שלח: תעבירו לנו את מה?

עפר שלח: לא הבנתי.

קריאה: את רשימת החולים.

חיים ביבס: כל פעם יצאו בכותרות, שמשרד הבריאות ומשרד הפנים יגיעו להסכמה.

חיים ביבס: אגלה לך סוד: משרד המשפטים עצר את זה כבר מאתמול בלילה, זה לא הגיע לשום מקום.

חיים ביבס: זה חלמאות מארץ החלמאות.

חיים ביבס: חלק גדול מן ההידבקות נובעת מן הבירוקרטיה המטופשת שיש במדינת ישראל במשרדי הממשלה, שחלקם, אני אומר לך באחריות, באירוע הזה מיותרים לחלוטין.

חיים ביבס: שייצאו לחל"ת ואנחנו ננהל את זה לבד ישירות, זה יעבוד טוב יותר.

עפר שלח: אני רוצה להבהיר את הנקודה.

עפר שלח: אתה אומר כך: אם יעבירו לרשויות המקומיות את רשימות החולים, הן את כל מה שנוגע לבידוד של האנשים יודעות לעשות ולטפל.

חיים ביבס: ברור.

חיים ביבס: לא רק זה, אני מדבר מניסיון.

חיים ביבס: הייתה לי התפרצות של המחלה בשכונה אחת שטיפלתי בה נקודתית: קיבלנו את השמות, העברנו את השמות לסובבים, יצרנו את מעגלי הבידוד הרחבים.

חיים ביבס: הכנסתי 3,468 אנשים לבידוד.

חיים ביבס: כתוצאה מזה היום אנחנו נמצאים כבר כמעט שבועיים אחרי כאשר השכונה נמצאת במגמת ירידה משמעותית.

חיים ביבס: למה?

חיים ביבס: כי אנשים מקשיבים.

חיים ביבס: יש לנו את היכולת לשלוט בזה, לפקח, לבדוק שאנשים לא מפרים את הבידוד וכך בעצם לנהל את האירוע.

חיים ביבס: אין ניהול אירוע היום.

חיים ביבס: למה?

חיים ביבס: כי אף אחד – ראיתם מה קרה עם חולת הקורונה שהגיעה לבית החולים שניידר כי לא היה המידע לגביה.

חיים ביבס: אם היה את המידע לגביה היא לא הייתה מגיעה וצוות שלם לא היה נכנס לבידוד בגלל זה.

חיים ביבס: אבל יש שם חלמאות שלמה, שעסוקים פקידי הממשלה האם לאשר להוציא מכתב.

חיים ביבס: רון חולדאי, בני ביטון, כל ראשי השלטון המקומי כל שנה מוציאים עדכון לראשי רשויות.

חיים ביבס: ביקשו להוציא מכתב משותף – לקח שבע שעות לאשר אותו במשרד ממשלתי כדי שנוציא אותו.

חיים ביבס: זה שיא החלמאות, ואנחנו נמצאים בתוך אירוע מתגלגל שבו צריך לעבוד מהר, צריך לשים הצידה את הבירוקרטיה.

חיים ביבס: אתה נתקל במחסומים האלה ואתה מבין שזה לא יגיע לשום מקום.

חיים ביבס: השלטון המקומי הוא חוד החנית.

חיים ביבס: תנו לנו לנהל את זה.

חיים ביבס: אנחנו מנהלים את זה טוב.

עפר שלח: אני רוצה לאסוף סבב שאלות והערות של חברי הכנסת.

חיים ביבס: אני רוצה רק הערה אחת.

בני ביטון: אני רוצה לדבר לפני חברי הכנסת.

בני ביטון: מעיר קטנה, לא רק ממודיעין ותל אביב.

עפר שלח: כפי שאני אומר מידי דיון, יש לי יתרון אחד על כולכם: אני היושב-ראש פה.

עפר שלח: נעשה סבב קצר של חברי הכנסת.

בני ביטון: עפר שלח, תן פה איזון.

עפר שלח: בני ביטון, יגיע זמנך, האמן לי, כל אחד יקבל זמן.

עפר שלח: יש לנו זמן פה.

עפר שלח: חברת הכנסת מלינובסקי, חבר הכנסת אבוטבול, חברת הכנסת יאסין ואחר כך נקבל תשובות.

עפר שלח: בבקשה.

יוליה מלינובסקי: חיים ביבס, אמרת שאתה לא תסכים שהשיפוי לא יהיה של 100%.

יוליה מלינובסקי: מה זאת אומרת לא תסכים?

יוליה מלינובסקי: מה אתה מתכוון לעשות עם זה?

יוליה מלינובסקי: מכיוון שהם צריכים עבור זה חקיקה, שאנחנו יכולים לעשות את זה פה בכנסת, או במסגרת תקנות שעת חירום הם לא צריכים אישור של הכנסת.

יוליה מלינובסקי: כשאתה אומר "אני לא אסכים", מה אתה מתכוון לעשות?

יוליה מלינובסקי: או מה ניתן לעשות בסיטואציה כזאת?

עפר שלח: נאסוף את השאלות ותענו עליהן ביחד.

יוליה מלינובסקי: הבנת לְמה אני מתכוונת?

חיים ביבס: כן.

יוליה מלינובסקי: כלומר מה הפרוצדורה?

יוליה מלינובסקי: יש לי שאלה נוספת.

יוליה מלינובסקי: אני באתי מן השלטון המקומי, למען גילוי נאות.

יוליה מלינובסקי: הדבר היחיד שהיום מטפל במדינה זה השלטון המקומי.

יוליה מלינובסקי: השאלה היא האם משרדי הממשלה עוזרים בקטע של הנזקקים, מנות מזון וכל מה שכרוך בכך, כי הם מחלקים היום אוכל ממש.

עפר שלח: קיבלנו תשובה לא טובה מרון חולדאי.

יוליה מלינובסקי: אני מדברת עכשיו עם חיים ביבס לא כראש עיריית מודיעין אלא כיושב-ראש מרכז השלטון המקומי.

יוליה מלינובסקי: אני רוצה לשמוע ממנו באופן גורף מה קורה.

יוליה מלינובסקי: האם אתה כיושב-ראש מרכז השלטון המקומי מנהל מגעים עם משרד הרווחה, עם המשרד לשוויון חברתי והאם הם התכנסו לזה?

יוליה מלינובסקי: המנגנון שלכם הוא היחיד שיכול היום לספק את התשובות ולתת מענה.

חיים ביבס: אפשר לענות?

עפר שלח: לא, נאסוף את השאלות.

עפר שלח: אבקש מחברי הכנסת לקצר בשאלותיהם.

עפר שלח: חבר הכנסת אבוטבול, בבקשה.

משה אבוטבול: חיים ביבס, בוקר טוב.

משה אבוטבול: אני חבר הכנסת משה אבוטבול, סגנך בעבר בשלטון המקומי.

משה אבוטבול: אני רק רוצה לשאול, חיים, יקירי, דיברת על כך שאתה פינית לבידוד 3,000 אנשים.

משה אבוטבול: חשוב לי לדעת ולשמוע ממך לאילו מקומות שלחת אותם.

משה אבוטבול: האם בתוך העיר?

יוליה מלינובסקי: זה היה בתוך השכונה.

משה אבוטבול: חשוב לי לדעת האם עשית את זה במבני ציבור או בדברים מן הסוג הזה.

משה אבוטבול: דבר שני, כשאתה מדבר שמשרד המשפטים תקע את זה, אתה מדבר על משהו חדש מהבוקר, בגלל צנעת הפרט?

משה אבוטבול: כי אתמול בלילה עוד פורסם שמהבריאות זה עובר לפנים, ומהפנים זה עובר לראשי הרשויות.

משה אבוטבול: אני מבין שהמהלך נעצר באיבו?

משה אבוטבול: זה מה שחשוב לי לדעת.

אימאן ח'טיב יאסין: בוקר טוב.

אימאן ח'טיב יאסין: למען האמת, אני פונה אליך בתפקידך כיושב-ראש מרכז השלטון המקומי.

אימאן ח'טיב יאסין: שלושה דברים עיקריים.

אימאן ח'טיב יאסין: ראשית, בנושא הארנונה – באמת זה נושא כאוב מאוד לכל המועצות והרשויות המקומיות בכל הארץ, במיוחד בתוך החברה הערבית, שם כולם נמצאים במצב של גירעונות.

אימאן ח'טיב יאסין: שנית, לגבי סטודנטים צעירים שגרים בערים הגדולות – גם זה נושא רגיש מאוד וצריך לתת עליו את הדעת, גם באשר לארנונה וגם באשר לשכירות.

אימאן ח'טיב יאסין: דבר שלישי, לגבי מבקשי המקלט – שלחתי כבר לפני עשרה ימים מכתב גם לשר הפנים וגם לרשויות המקומיות הגדולות: תל אביב, חיפה ובאר שבע, שיש בהן התקהלות גדולה מאוד של מבקשי מקלט.

אימאן ח'טיב יאסין: אני יודעת שאנחנו בתנועה האסלאמית נתנו יד, ועדיין נותנים יד וסלי מזון למבקשי המקלט, אבל אנחנו לא יכולים לעמוד בנטל הזה.

אימאן ח'טיב יאסין: מאחורי מבקשי המקלט יש משפחות גדולות מאוד, ילדים שממילא חיים במצבי חיים קשים מאוד ואי אפשר להפקיר אותם.

אימאן ח'טיב יאסין: הדבר הרביעי שאני רוצה להפנות לכבודך הוא נושא העובדים הסוציאליים.

אימאן ח'טיב יאסין: העובדים הסוציאליים בימים הרגילים עובדים בצורה קשה מאוד, גם בתנאים מאוד מאוד מאוד קשים וגם בשכר נמוך מאוד.

אימאן ח'טיב יאסין: בזמני משבר הם עומדים בדיוק באותו מקום שבו עומדים עכשיו הרופאים – זה מטפל ברווחה הנפשית וזה מטפל ברווחה האישית.

אימאן ח'טיב יאסין: אי אפשר בזמן משבר כזה גדול להוציא חלק גדול מן העובדים הסוציאליים לחל"ת.

אימאן ח'טיב יאסין: זה אומר שני דברים: דבר ראשון, שמעמיסים על העובדים שנשארים בתוך הלשכות, מבחינת עבודה.

אימאן ח'טיב יאסין: דבר שני, מצמצמים את האפשרות של האזרחים לקבל את השירות שמגיע להם.

אימאן ח'טיב יאסין: אנחנו עוד נדע מה יהיה כתוצאה מן הקורונה, לא רק בפן הכלכלי אלא בפן החברתי והנפשי וההשפעה על האנשים.

אימאן ח'טיב יאסין: על כן אני חושבת שצריך לתת את הדעת לנושא הזה ולפנות לכל הגורמים הממשלתיים לתת מענה מיידי בנושאים האלה.

אימאן ח'טיב יאסין: תודה.

עפר שלח: נשמע עוד שאלה אחת מן החדר השני, או חבר הכנסת שחאדה או חבר הכנסת סגלוביץ', ואחר כך נשמע את חיים ביבס ואחריו את בני ביטון.

עפר שלח: בבקשה.

יואב סגלוביץ': אנשי החדר השני ידלגו לסבב הבא.

עפר שלח: מאה אחוז.

עפר שלח: חיים ביבס, בבקשה, תשובות שלך לשאלות שנשאלו.

חיים ביבס: בואו נעשה סדר.

חיים ביבס: נתחיל מיוליה מלינובסקי בעניין הפרוצדורה.

חיים ביבס: הפרוצדורה בעצם פשוטה מאוד – יש תקנות הנחות בארנונה, שבשעת חירום יכול שר הפנים לתת את ההנחה.

חיים ביבס: לכן כן צריך את העזרה שלכם, את הסיוע שלכם.

חיים ביבס: פה בעצם אין בעיה להיות פופוליסט על הגב שלנו, לקבל החלטה ובסוף אנחנו נישאר עם כל הגירעונות.

חיים ביבס: לכן צריך אתכם מאחורינו בנושא הזה כדי שההבטחה שניתנה על ידי ראש הממשלה ושר האוצר, שיורדת למטה לפקידים, תהיה הבטחה מלאה.

חיים ביבס: תנכו את מה שצריך, אני לא רוצה שהשלטון המקומי יקבל ולו שקל אחד שלא מגיע לו.

חיים ביבס: על מה שמגיע תנו שיפוי.

חיים ביבס: אנחנו בלאו הכי נסחוב על עצמנו את הגירעונות של הארנונה במגורים ועוד דברים נוספים מסביב שירדו.

חיים ביבס: זה בנושא הזה.

יוליה מלינובסקי: לא הבנתי.

יוליה מלינובסקי: זה מצריך אישור של שר הפנים בלי אישור הכנסת?

חיים ביבס: כן.

יוליה מלינובסקי: זה החלטה שלו?

יוליה מלינובסקי: הוא חותם?

חיים ביבס: זה החלטה שלו, כן.

קריאה: האם הפטור מארנונה כולל בתי מגורים או רק עסקים?

חיים ביבס: רק עסקים.

חיים ביבס: אני יכול לתת לכם את הפירוט המלא.

חיים ביבס: זה משרדים, שירותים ומסחר, תעשייה, בתי מלון, מלאכה, קרקע תפוסה, קרקע תפוסה במפעל עתיר שטח, קרקע תפוסה לעריכת אירועים, וחניונים.

חיים ביבס: אלה הסעיפים.

חיים ביבס: מרכולים ובתי מרקחת – הם בתוך ה-6% שיורדים, כי הם פועלים והם צריכים לשלם ארנונה.

חיים ביבס: בנוסף משרדי הממשלה יצאו החוצה – הם מעל ה-3 מיליארד – הם ממשיכים לשלם כרגיל.

קריאה: מה עם הבנקים?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': מה עם מפעלים שממשיכים לעבוד?

קריאה: חיים, גם חברות ממשלתיות פטרו, גם את חברת החשמל פטרו מארנונה.

חיים ביבס: לא, לא יהיה פטור לאף אחד, לאף משרד ממשלתי, כולל חברת חשמל.

חיים ביבס: הבהרנו את זה.

חיים ביבס: אני יודע מה אני אומר.

חיים ביבס: אנחנו לא נוותר למשרדי הממשלה ולו על שקל.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': ומה לגבי תעשייה שעובדת?

קריאה: מה עם הבנקים?

חיים ביבס: בנקים, חברות ביטוח, סופרמרקטים, מרכולים, פארמים.

עפר שלח: מה שעובד – משלם.

חיים ביבס: מה שעובד – משלם.

חיים ביבס: דרך אגב, זה גם נכון.

עפר שלח: בואו נמשיך.

עפר שלח: הבנו את העניין.

חיים ביבס: לכן אני חושב שפה צריך לקום קול צעקה גם של הוועדה, גם של כולם, כדי שיבינו טוב-טוב: לא מְשחקים מִשחקים של פקידי אוצר, זה לא הכנת תקציב מדינה.

חיים ביבס: מדובר על מצב חירום, שאם אנחנו נקרוס הם כבר לגמרי לא יחזיקו מעמד.

חיים ביבס: זה דבר אחד.

חיים ביבס: דבר שני, לגבי המזון.

חיים ביבס: יש את המזון, כפי שרון חולדאי אמר, שבני ביטון ואני וכולם מחלקים ביום-יום דרך השירותים החברתיים.

חיים ביבס: על זה יש לנו שיתוף פעולה עם פיקוד העורף.

חיים ביבס: פיקוד העורף שכר חברה שמכינה אוכל מבושל, חברת מילגם.

חיים ביבס: בעצם לכל מי שרוצה מן הרשויות במדינת ישראל, אנחנו פונים אליהם והם באים לתת לנו מה שנקרא סיוע נוסף.

חיים ביבס: אנחנו על זה, האלוף תמיר ידעי דיבר איתי.

חיים ביבס: אם אתה שואל אותי כהערת ביניים – אני כבר למעלה משבועיים וחצי בכל הישיבות שהיו במל"ל אמרתי שהאירוע היה צריך לעבור לפיקוד העורף ביום הראשון.

חיים ביבס: אנחנו יודעים לעבוד איתם מצוין, וחבל שזה לא קרה כך.

חיים ביבס: לגבי העובדים הסוציאליים – העובדים הסוציאליים מוחרגים, זה אומר ש-1,500 אוטומטית נכנסים פנימה ועוד 5,000.

חיים ביבס: בסך הכול יש 6,500 עובדים סוציאליים.

חיים ביבס: אנחנו יודעים שיש מספר רשויות, לשמחתי מועט, שלא החריגו את כולם.

חיים ביבס: אנחנו עוברים אחת-אחת כדי לוודא שמכניסים את כלל העובדים הסוציאליים, כדי שהם יהיו בפנים.

עפר שלח: אני רוצה להעביר את רשות הדיבור לבני ביטון, בבקשה.

בני ביטון: בוקר טוב לכולם.

בני ביטון: אציג את הפן של פורום ערי הפיתוח.

בני ביטון: אני מכבד מאוד את רון חולדאי ואת היושב-ראש שלי, חיים ביבס.

בני ביטון: לנו יש צרות בסגנון קצת אחר.

בני ביטון: אתחיל קודם כול בארנונה, במה שאמרו עמיתיי ראשי הרשויות.

בני ביטון: אציג לכם רק דוגמה לדימונה.

בני ביטון: דימונה בהחרגה של שלושה חודשים ארנונה – זה בערך 15 מיליון שקל.

עפר שלח: אבל אם אני מבין נכון, אתה אמור להיות בכיסוי מלא.

בני ביטון: בעיר קטנה כזאת של 40,000 תושבים זה אומר שאם אנחנו נהיה בשלושה חודשים, אני לא מסוגל בחודש השני או השלישי לשלם משכורות.

בני ביטון: תבינו מה זה אומר.

בני ביטון: אם הממשלה, כפי שאמר ידידי ביבס - - -

עפר שלח: רק רגע.

עפר שלח: להבנתנו בדימונה אתה מן הסתם מקבל מענקי איזון.

עפר שלח: אתה אמור להיות בשיפוי מלא ממשרד האוצר.

בני ביטון: אני מסביר לך.

בני ביטון: אם אנחנו לא נקבל את הכסף, כפי שחיים ביבס אמר, באופן מיידי – אנחנו מקבלים 100% שיפוי, אנחנו בין 194 הרשויות שמקבלות את מענקי האיזון.

בני ביטון: אבל אם לא יעבירו את הכסף באופן מיידי – בחודש הזה אין שום בעיה, אנחנו משלמים את המשכורות.

בני ביטון: אני מדבר על אפריל ומאי.

בני ביטון: אם לא נקבל את זה במהירות אני מודיע לך שרשויות קטנות לא יצליחו לשלם משכורת.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': מה אומרים במשרד האוצר?

עפר שלח: אולי גם חיים ביבס יודע: החשב הכללי הודיע תזרימית מתי הכסף הזה יגיע?

עפר שלח: יחכו לסוף שלושת החודשים ואז יעבירו אותו?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': מה אתם מבינים?

חיים ביבס: לא, לא.

חיים ביבס: מה שהם רוצים לעשות – הם רצו לעשות איזשהו משחק, שגם לו אנחנו לא מסכימים, שיעבירו - - -

בני ביטון: להעביר את זה ישירות לעסקים.

חיים ביבס: 20% להעביר לו – אם היו מעבירים לעסקים ישירות זה היה פותר את כל הבעיה.

חיים ביבס: הם לא רוצים, כי הם רוצים "לגלח" אותנו על הדרך.

חיים ביבס: אבל 20% הם רוצים לשלם עד 15 באפריל, שזה בדיחה, הרי ב-15 באפריל אנחנו נמצאים כבר ב-50% מן התקופה, ואז במאי לשלם את ההשלמה ל-80%.

יוליה מלינובסקי: מתישהו.

חיים ביבס: 20% על פי תחשיבים.

חיים ביבס: תעשה את כל הדברים ובמקרה הטוב אם תראה את זה עד דצמבר תגיד תודה.

עפר שלח: החשב הכללי יהיה פה באחד הדיונים הקרובים.

עפר שלח: אנחנו נשאל אותו גם על זה.

עפר שלח: בני ביטון, תמשיך.

בני ביטון: כבר מיצינו את הדיון בארנונה.

בני ביטון: כפי שאמרת, עפר שלח, כאשר החשב יבוא לכאן תדברו על זה.

בני ביטון: הדבר שני, מדברים על חלוקת מזון.

בני ביטון: אני אומר לכם: בדימונה, עיר של 40,000 תושבים, הגעתי ביום – שימו לב – ל-2,000 מנות חמות שאני מחלק.

בני ביטון: דיברתי עם שר העבודה והרווחה, דיברתי עם מנכ"ל משרד העבודה והרווחה, דיברתי עם המשרד לשוויון חברתי.

בני ביטון: אני אומר לכם: אצלנו חבר מביא חבר.

בני ביטון: זה אומר שחלק שנמצאים אצלנו באגף הרווחה זה בסדר, אבל גם אלה שנכנסו לדמי אבטלה ולא מקבלים משכורת כבר מבקשים את חלוקת המזון שלהם.

בני ביטון: זה אומר: בעיר בסדר גודל כמו דימונה ל-25% מן האוכלוסייה אני מחלק מזון.

בני ביטון: אם הממשלה לא תבין את זה – נתנו לנו כרגע ממשרד העבודה והרווחה טיפה בים, 450 מנות מתוך 2,000 שאני מחלק בכל יום.

בני ביטון: אני לא מדבר רק על דימונה.

בני ביטון: אני מדבר על דימונה, על קריית שמונה, על ירוחם, על כל פורום ערי הפיתוח, על 40 ראשי רשויות שלא מסוגלים.

בני ביטון: חיים ביבס אמר שפיקוד העורף ייכנס לתמונה בנושא הזה.

בני ביטון: עד שפיקוד העורף ייכנס לתמונה הזו התושבים לא יקבלו אוכל.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': הסוגיה היא תקציבית, או שהיא סוגיית כוח אדם שיחלק את המנות האלה?

יוליה מלינובסקי: היא תקציבית.

בני ביטון: היא תקציבית.

בני ביטון: עם כוח אדם אין לי בעיה.

בני ביטון: אגף שפ"ע שלי, הרשות המקומית שלי, כולל המתנדבים, מה שרון חולדאי אמר, יש לי קרוב ל-350 מתנדבים שרצים מבית לבית ומחלקים.

בני ביטון: תקציבית – זו הבעיה האמיתית שיש לנו.

בני ביטון: עפר שלח, אתה צנחן.

בני ביטון: אני אומר לך: הקמנו שני מטבחי שטח ושם אנחנו מבשלים.

בני ביטון: שמתי את העובדים שלי, עשיתי להם הסבה מקצועית והפכתי אותן לטבחיות.

בני ביטון: הם מבשלים אוכל חם.

עפר שלח: איפה היתרון שלי כצנחן בעניין, לא הבנתי, אבל בסדר.

יוליה מלינובסקי: מטבח בשטח.

בני ביטון: אתה יודע מה זה, נובמבר 77, עפר.

עפר שלח: בניגוד לרון חולדאי שהוא טייס, נכון שעשיתי תורנויות מטבח, אבל זה לא עושה אותי מומחה בעניין.

בני ביטון: בניגוד לרון חולדאי שרואה אותנו מן האוויר כל הזמן.

בני ביטון: זה לגבי אוכל ותרופות.

בני ביטון: אני ממשיך הלאה.

בני ביטון: דבר נוסף שחיים ביבס נתן לו דגש הוא דגש חשוב מאוד.

בני ביטון: הרי מי שמנהל את זה בשנה וחצי האחרונות זה השלטון המקומי בראשותו של חיים ביבס.

בני ביטון: באמת זה כל ראשי הרשויות.

בני ביטון: אתם יכולים לדבר ולעשות, אני לא אומר חלילה וחס, אבל אנחנו האנשים שלכם בשטח ומוציאים את זה לעבודה תכלס.

בני ביטון: במידה ולא יביאו – לא היום אלא אתמול – את הרשימות של חולי הקורונה ואת הרשימות של המבודדים – אנחנו רוצים לדעת.

בני ביטון: כך אנחנו יכולים לבודד שכונות.

יוליה מלינובסקי: כמה חולים יש בדימונה?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אתה יודע בכלל?

בני ביטון: יש לי 17 חולים בדימונה ו-200 מבודדים כרגע.

בני ביטון: אנחנו מאוד מאוד מאוד מקפידים.

בני ביטון: חשוב לנו שראשי הרשויות, כמו בדימונה, שהיא עיר קטנה, שאני יכול לדבר עם כל תושב, עם כל חולה שלי, אני יכול להגיע אליו, לדבר איתו.

בני ביטון: חלקם בבידוד בבית, חלקם בבתי החולים.

בני ביטון: אני לא מבין למה מחזיקים את המידע הזה, ממה מפחדים.

בני ביטון: למה מפחדים להעביר לנו את זה?

בני ביטון: רון, חיים ואני וכל השלטון המקומי, כמעט 200 ראשי רשויות – יש לתת הנחיה למשרד הבריאות להעביר לנו את המידע הזה באופן מיידי.

עפר שלח: מה הבעיה?

יוליה מלינובסקי: סודיות.

עפר שלח: זאת אומרת, אפשר לעקוב אחרי הטלפון שלי עם השב"כ בשביל לשלוח לי סמ"ס ואי אפשר שראש העירייה שלי יידע שאני חולה?

בני ביטון: אני אומר לך: זו חלמאות רצינית בצורה בלתי רגילה.

קריאה: לא רואים בכם שותף, זו הבעיה.

בני ביטון: הדבר האחרון שאני רוצה להתייחס אליו הוא איך אנחנו מתמודדים ביום-יום בשאר הדברים שעלולים להיות לנו בעקבות זה שלא יהיה כסף לאנשים.

בני ביטון: זה גנבות, פריצות וכל הדברים האלה למיניהם.

בני ביטון: חבר'ה, לאנשים עוד מעט לא יהיה כסף לקנות אוכל.

בני ביטון: המרכולים יהיו פתוחים ולאנשים לא יהיה כסף.

בני ביטון: כרגע ממשלת ישראל החליטה: 6,000, 5,000, 4,000.

בני ביטון: חייבת להיות קרן סיוע, מעבר לעסקים הקטנים, שהם חשובים מאוד.

בני ביטון: הנה אני אומר לך: העסקים הקטנים מניעים את כל הכלכלה שלנו, אבל חשובים גם האזרחים הקטנים והמסכנים שאין להם כסף לקנות תרופות ואוכל.

בני ביטון: זה דבר חשוב.

בני ביטון: צריכה להיות קרן סיוע.

בני ביטון: נכנסנו בעמותת לב, שאני בדירקטוריון שלה.

בני ביטון: נמצאים בה שני מנכ"לים של משרדי ממשלה, נמצאת מנכ"לית משרד המשפטים לשעבר, אני מכניס לשם גם את חיים ביבס כי אמרתי שהשלטון המקומי צריך לתכלל את כל האירוע הזה.

בני ביטון: הוקם מטה בניהולו של חיים ביבס של כל ראשי הרשויות, שמתכלל את זה בצורה הטובה ביותר.

בני ביטון: תעבירו לנו רק את המשאבים ואנחנו נוציא את זה אל הפועל לאזרחים שלנו.

בני ביטון: תודה רבה לכם.

עפר שלח: תודה לך.

עפר שלח: אני רוצה לעשות סבב שאלות והערות, גם מהחדר השני, ואחר כך נעלה את עורסאן יאסין, ראש עיריית שפרעם.

עפר שלח: בבקשה.

יוליה מלינובסקי: חיים ביבס נשאר עדיין איתנו?

עפר שלח: כן.

עפר שלח: אני מקווה שכולם איתנו.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': יש נושא ספציפי שאני רוצה להציג לחיים ביבס.

יוליה מלינובסקי: גם לי יש שאלה.

עפר שלח: מאה אחוז.

יואב סגלוביץ': אני רוצה לדלג לסוף הדוברים.

אנטאנס שחאדה: למען האמת, אין לי שאלות ספציפיות לאורחים אבל הייתי מעוניין להבין אם יש כיוון או הערכה לגבי העתיד: רמת ההעסקה ברשויות, גירעונות.

אנטאנס שחאדה: האם כבר מצפים שיהיו פיטורים ברשויות מקומיות או ייכנסו למשבר כלכלי לאור המצב הנוכחי?

עפר שלח: מאה אחוז, זו שאלה שאני מניח שנוגעת לעורסאן יאסין.

אנטאנס שחאדה: לכולם.

ג'אבר עסאקלה: אני רוצה לשמוע מראשי הרשויות, הרי יש מטה של השלטון המקומי ויש מטה של המדינה שמנהל את העניינים.

ג'אבר עסאקלה: האם הדברים שם מסונכרנים?

ג'אבר עסאקלה: האם אתם עובדים ביחד?

ג'אבר עסאקלה: התחושה שלי היא שמתייחסים לשלטון המקומי לא כשותף אלא כמישהו שמורידים עליו הנחתות והנחיות.

ג'אבר עסאקלה: אני רוצה להבין את זה.

משה אבוטבול: עוד שאלה שמופנית יותר לחיים ביבס, כי הוא דיבר על הנושא הזה.

משה אבוטבול: האם יכול להיות כפשרה למשרד המשפטים שמי שכן יקבלו את הרשימות יהיו דווקא העובדים המקצועיים של הרווחה?

משה אבוטבול: האם זה ימנע את הבעיה של שמירת צנעת הפרט?

משה אבוטבול: הרי עובדי הרווחה יודעים מה קורה בכל בית, גם בנושא כלכלי, גם בנושא של גירושין, גם בנושאים הכי עדינים, אז דבר כזה שהוא מאוד מאוד קלסי, אולי זה יהיה סוג של פשרה, שראשי הרשויות לא ידעו אבל העובדים המקצועיים כן ידעו את זה.

משה אבוטבול: בהרבה דברים אנחנו מטפלים כך.

משה אבוטבול: אני יודע את זה כראש רשות מקומית לשעבר.

בני ביטון: אני רוצה להעיר הערה למשה אבוטבול שהוא ראש רשות מקומית לשעבר.

בני ביטון: כפי שהעובד הסוציאלי פועל, לפי פקודת הרשויות המקומיות ראש רשות חייב לדעת כל דבר ודבר ברשות שלו.

בני ביטון: זה פקודת העיריות.

בני ביטון: אין שום מניעה שראשי הרשויות יידעו את הדברים האלה.

עפר שלח: אני חסיד גדול של פרטיות וצנעת הפרט אבל אני ממש לא מבין איך זה קשור לשאלה אם מישהו חולה בקורונה.

עפר שלח: אני רוצה להעלות על הקו את עורסאן יאסין.

קריאה: רק שאלה קצרה לרון חולדאי, לגבי ארנונה לסטודנטים בתל אביב שכבר חזרו לכפרים או הערים שלהם אבל הם עדיין שוכרים את הדירה והם חייבים לשלם ארנונה למרות שהם לא גרים שם בתקופה הזאת.

קריאה: האם יתנו הנחה או פטור מארנונה לסטודנטים?

יוליה מלינובסקי: אבל למה רק לסטודנטים?

יוליה מלינובסקי: זה לא רק לסטודנטים.

קריאה: אני שואל על סטודנטים.

עפר שלח: בסדר גמור.

עפר שלח: אם וכאשר נחזור לרון חולדאי והוא ירצה להתייחס לזה, בבקשה.

עפר שלח: עורסאן יאסין, בבקשה.

רון חולדאי: אין דבר כזה הנחה בארנונה, לא למי שעוזב, לא למי שהולך.

רון חולדאי: אין דבר כזה.

עפר שלח: אגב, זה בחוק.

רון חולדאי: בחוק מדינת ישראל אין דבר כזה הנחה בארנונה.

רון חולדאי: לכן אנחנו לא יכולים לתת הנחה בארנונה.

יוליה מלינובסקי: יש הנחה בארנונה לפי קריטריונים מסוימים, יש לך רשימה ברורה מאוד למי מגיע.

יוליה מלינובסקי: אי אפשר.

יוליה מלינובסקי: ומי שאיבד עכשיו עבודה ויושב עדיין בבית?

רון חולדאי: כבוד חברת הכנסת, אין דבר כזה בחוק הנחה בארנונה.

רון חולדאי: לכן אין הבדל בין מישהו שחזר לכפר או מישהו שחזר לקיבוץ.

רון חולדאי: לצורך העניין, דרך אגב, אם בן אדם לא משלם לי ארנונה כשהוא שוכר דירה, עזב ולא שילם לי, אני דרך אגב יכול לגבות מבעל הבית.

רון חולדאי: יש תהליך שלם סביב הדבר הזה והוא קיים.

רון חולדאי: לכן כרגע אין החרגה בפטורים מארנונה משום דבר.

עפר שלח: מאה אחוז.

עפר שלח: עורסאן יאסין, בבקשה.

עורסאן יאסין: בוקר טוב לכם ולכל תושבי מדינת ישראל.

עורסאן יאסין: אני רוצה לאחל החלמה מהירה לכל האנשים שנגעו בווירוס הקשה הזה.

עורסאן יאסין: אני כראש עיריית שפרעם, נכון, אני מסכים עם ידידי רון חולדאי, אנחנו לא עירייה שיש לה תקציב כפי שיש לעיריית תל אביב.

עורסאן יאסין: אנחנו מנוהלים לפי התקציב ואנחנו מנצלים את כל התקציב עד הגרוש האחרון.

עורסאן יאסין: תל אביב היא עיר עשירה מאוד ויש לכם הרבה נתונים שאתם יכולים לתמוך.

עורסאן יאסין: אנחנו בתוך שפרעם, ברוך השם, קודם כול לא רק לבקש אלא גם צריך להגיד תודה.

עורסאן יאסין: אני אומר תודה לפיקוד העורף שעושה עבודת קודש בתקופה הזאת.

עפר שלח: מה הוא עושה אצלכם בשפרעם?

עפר שלח: אתה יכול לתאר?

עורסאן יאסין: אנחנו מוכנים.

עורסאן יאסין: יש לנו מוקד שעובד 24 שעות ביממה.

עורסאן יאסין: יש לנו כמעט 8,000 מסיכות.

עורסאן יאסין: יש לנו גם כן חליפות על פי התקן.

עורסאן יאסין: כל זה מתוך התיאום עם פיקוד העורף.

עורסאן יאסין: זה דבר טוב מאוד.

עורסאן יאסין: אנחנו גם צריכים להגיד להם תודה רבה.

עורסאן יאסין: יש לנו מוקד מהטובים במדינה שאנחנו מפעילים אותו 24 שעות ביממה.

עורסאן יאסין: אני רוצה להגיד כמה דברים.

עורסאן יאסין: בשפרעם אנחנו גובים בכל חודש כמעט 5.5 מיליון שקל.

עורסאן יאסין: אין לנו משאבים.

עורסאן יאסין: 20% זה מחנויות ומפעלים והיתר הוא מארנונה של תושבים.

עורסאן יאסין: מה אעשה עכשיו?

עורסאן יאסין: הייתי גובה 5.5 מיליון שקל והיום אני גובה 400,000–300,000 שקל בחודש.

עורסאן יאסין: מה אני יכול לעשות?

עורסאן יאסין: איך אני יכול לנהל את העירייה בדרך הזאת?

עורסאן יאסין: פה אנחנו מבקשים – יש לנו מדינה שיכולה לעזור, מדינה חזקה, ואני מאמין שהיא יכולה לעזור דווקא בתקופה הקשה הזאת, לתת לנו לצאת מן המשבר הקשה כל כך, ואפשר לעשות.

עפר שלח: אני רוצה להבהיר את הנקודה, תגיד לי אם אני צודק.

עפר שלח: מכיוון שאצלך הרוב זה ארנונה שבאה ממגורים, על הארנונה הזאת אין בהחלטה האחרונה שיפוי, כי השיפוי הוא רק מעסקים.

עפר שלח: זה פשוט אנשים שלא יכולים לשלם, ואתה שלא יכול לגבות.

עורסאן יאסין: בדיוק כך.

עורסאן יאסין: הם לא באים כי אנחנו בסגר.

עורסאן יאסין: רק 25% מהפקידים שלנו מתפקדים והיתר הלכו הביתה.

עורסאן יאסין: אנחנו לא יכולים כרגע להתחיל לגבות כפי שאנחנו גובים בדרך כלל.

עורסאן יאסין: אז מה עושים?

עורסאן יאסין: מה הדרך שאנחנו נעבור את התקופה הקשה הזו, שנעבור אותה לא בגירעון?

עורסאן יאסין: אנחנו כל הזמן מאוזנים, עיר ידועה במגזר הערבי, שאנחנו עושים את הכול על מנת להיות מאוזנים.

עורסאן יאסין: במצב כזה יש לנו גירעונות.

עורסאן יאסין: אני מחזק את ידידי חיים ביבס, הוא אדם שבאמת עושה הרבה למען הרשויות.

עורסאן יאסין: אני מכיר אותו אישית, הוא ביקר אותנו בשפרעם כמה פעמים.

עורסאן יאסין: אני רוצה גם את ההתערבות שלו.

עורסאן יאסין: אדוני חיים, אני לא מדבר רק על שפרעם, אני חושב שבכל המגזר הערבי היום כך – אנשים לא יוצאים, לא משלמים, והעיריות והמועצות צריכות להתקיים.

עורסאן יאסין: לפי דעתי המדינה שלנו יכולה לעזור לצאת מן המשבר הכל כך קשה.

עורסאן יאסין: אני רוצה להגיד לכם בקשר לסל.

עורסאן יאסין: נכון, יש לנו ארוחות חמות, מגיעות ארוחות חמות לשפרעם, אבל זה לא פותר לנו את הבעיה.

עורסאן יאסין: ארוחות חמות מיועדות לקשישים.

עורסאן יאסין: מה עם המשפחות שנמצאות במצב קשה?

עורסאן יאסין: אני אומר תודה-תודה לאנשי העסקים בתוך שפרעם, באמת אני מודה להם, הם עשו מהלך כל כך אדיר.

עורסאן יאסין: אנחנו מחלקים מעל 1,000 סלי מזון, כאשר כל סל עולה 400–450 שקל.

עורסאן יאסין: אלה האנשים שלנו בתוך שפרעם.

עורסאן יאסין: אנחנו בינתיים, אני אומר לכם, תודה לאל, מסודרים.

עפר שלח: יש חולי קורונה או מבודדים בשפרעם?

עורסאן יאסין: יש לנו 169 מבודדים.

עורסאן יאסין: אין לנו חולים.

עורסאן יאסין: המצב שלנו כרגע בסדר.

עורסאן יאסין: אנחנו לא יודעים מה יקרה, זה מתפשט בכל העולם.

עפר שלח: יש דיבור כללי על כך שבחברה הערבית כתוצאה מתנאי המגורים, זה שמשפחות גדולות חיות ביחד, כולל כמה דורות, יותר קשה לעשות בידוד.

עפר שלח: אתה נתקל בזה באיזשהו קושי?

עורסאן יאסין: לצערי אין לנו מקום אחר – אנחנו עושים את הבידוד בבתים, אבל בתיאום עם המשטרה.

עורסאן יאסין: למשטרה ידוע על האנשים והם מבקרים אותם יום-יום.

עורסאן יאסין: זה בטיפול של המשטרה.

עורסאן יאסין: מפקד תחנת שפרעם באמת עושה את העבודה שלו, המשטרה עושה את העבודה.

עורסאן יאסין: אנחנו עושים את הבידוד בתוך הבתים והמשטרה משגיחה על כל האנשים שנמצאים בבידוד.

השאלה אם נעשו מספיק בדיקות בשפרעם כך שאנחנו יודעים בוודאות שאין חולים, או שיכול להיות שיש חולים שמסתובבים ואנחנו לא יודעים עליהם.

עורסאן יאסין: זו אמת, יכול להיות שיש אנשים שחולים ולא מזוהים.

עורסאן יאסין: בינתיים אין לנו מרכז לבדיקות.

עורסאן יאסין: ביקשנו ואני מקווה שנקבל תשובה כי אנחנו רוצים מרכז לבדיקות בתוך שפרעם.

עורסאן יאסין: אני לא רוצה שיהיה מרכז לכל האזור.

עורסאן יאסין: אני אומר לכם, אני רוצה מרכז לתושבי שפרעם.

עורסאן יאסין: אני לא רוצה להעביר מחלות מן החוץ.

עורסאן יאסין: לנו בשפרעם, ברוך השם, אין חולים.

עורסאן יאסין: ביקשתי ממד"א.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': מדברים על שלושה מרכזי דרייב-אין של בדיקות.

אימאן ח'טיב יאסין: היום יהיה בטמרה, וטמרה ושפרעם הם ישובים קרובים מאוד ויש קשרים הדוקים מאוד בין שני הישובים.

עורסאן יאסין: בשביל אני אומר, אני לא רוצה מרכז לכל האזור, אני רוצה מרכז בתוך שפרעם.

עורסאן יאסין: ביקשנו ממד"א.

עורסאן יאסין: תקוותי שהם יישמו את הדבר הזה כי זה חשוב מאוד.

עורסאן יאסין: מה שדיברתם: יכול להיות שיש אנשים שנמצאים במגע עם הווירוס והם לא יודעים, זה יכול להיות.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': רציתי לשאול את חיים ביבס.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אפשר להעלות אותו?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני יודעת שאתם באים אלינו ומבקשים מאיתנו דברים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': לי יש בקשה אליך כיושב-ראש השלטון המקומי.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': יצאו הנחיות גם מטעם משרד הבריאות וגם מטעם המשרד להגנת הסביבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': דיברת קודם על אותה שכונה שבודדת וביצעת שם חיטוי.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': יש גם הנחיות של ארגון הבריאות העולמי שאין צורך ואין יעילות בחיטוי סביבתי של פיזור חומרים רעילים, שהם מסוכנים גם לסביבה, גם לבעלי חיים, גם למי תהום.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אשמח מאוד אם תוכל להעביר הנחיות מטעמך לרשויות המקומיות להפסיק עם ריסוסים מן האוויר, עם ערפול ברחובות.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אין לזה טעם, אין לזה נחיצות וזה מיותר ומסוכן.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': זאת הבקשה שלי אליך.

חיים ביבס: בסדר גמור.

עורסאן יאסין: אדבר על הנושא הזה.

עורסאן יאסין: זה חשוב מאוד.

עורסאן יאסין: הריסוס שאנחנו עשינו הרגיע את התושבים.

עורסאן יאסין: הגיעו אליי הרבה בקשות לעשות את זה.

עורסאן יאסין: אז איך אני אתמודד?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חבל שהם נרגעים מזה כי הם צריכים להבין שדווקא הדבר הזה יותר מסוכן להם.

בני ביטון: אם אתה רוצה להרגיע אותם תעשה ערפול במים, אז הכול יהיה בסדר.

בני ביטון: רק מים.

עפר שלח: הנה פתרנו בעיה.

עורסאן יאסין: יש לנו מחלקת תברואה.

עורסאן יאסין: אני הולך לפי ההנחיות של מחלקת תברואה.

עורסאן יאסין: אני אומר לכם: מה לעשות, זה מרגיע את התושבים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני מבקשת מאוד.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': יש הנחיות של משרד הבריאות ושל המשרד להגנת הסביבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': הן ברורות מאוד.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אשמח לשלוח לך אותן ואתה תבין שהדבר הזה פשוט מיותר, ולא רק שהוא מיותר אלא הוא מסוכן.

בני ביטון: אני חושב שחברת הכנסת מיקי חיימוביץ' צודקת במאה אחוז.

בני ביטון: תנקו את זה במים.

בני ביטון: לא צריך לנקות באופן אחר.

יוליה מלינובסקי: שני דברים.

יוליה מלינובסקי: אני פונה לחיים ביבס.

יוליה מלינובסקי: קודם כול, להבדיל מהדיון שנערך אתמול, שלא היה שם אבא ואימא ולא הבנו מי אחראי על מה, אדוני היושב-ראש, אתה זוכר שהמספרים אתמול עפו מכל עבר: 13,000 מכונות הנשמה, 11,000, 2,000.

יוליה מלינובסקי: פה שמת לב למשהו?

יוליה מלינובסקי: מה מספר המבודדים שיש לכם?

יוליה מלינובסקי: מה מספר החולים שיש לכם?

יוליה מלינובסקי: זה ההבדל.

יוליה מלינובסקי: שם כל אחד שותף ולא אחראי, ואילו פה יש אחריות.

יוליה מלינובסקי: זה ההבדל.

יוליה מלינובסקי: אני תמיד דגלתי בכך שיש לתת יותר סמכויות לשלטון המקומי.

יוליה מלינובסקי: המערכה עכשיו בעצם מוכיחה שזה נכון.

יוליה מלינובסקי: הם יודעים לתפקד והאזרחים יודעים לפנות אליהם ולדרוש חשבון.

יוליה מלינובסקי: סביר להניח שעכשיו הם מבקשים אותם נתונים, סביר להניח שבמיוחד בערים קטנות כמו דימונה או שפרעם ראש העירייה יודע כבר מי אצלם מבודד ומי חולה.

יוליה מלינובסקי: למה זה חשוב?

יוליה מלינובסקי: כי מאחורי אותו מבודד או חולה יש משפחות וצריך לדאוג, כי זה גם פסיכולוגית קשה מאוד.

יוליה מלינובסקי: עכשיו השאלה: אתמול מנכ"ל משרד הבריאות, שיהיה בריא, אמר שכנראה אנחנו לא נפתח את שנת הלימודים אחרי פסח.

יוליה מלינובסקי: אני הזדעז

יוליה מלינובסקי: עתי מזה כי אני חושבת שבמשרד הבריאות הם עכשיו נמצאים בכזאת היסטריה ומרוב הפחד הם מבקשים לסגור הכול, רק שלא יהיה משהו.

יוליה מלינובסקי: מה אתם חושבים על זה?

יוליה מלינובסקי: איפה אתם נמצאים בדיון הזה?

יוליה מלינובסקי: חיים ביבס, הם אמרו שהם לא רוצים לפתוח את מערכת החינוך אחרי פסח, מדברים על שנת לימודים.

יוליה מלינובסקי: ראשי רשויות, אני יודעת שבסוף זה ייפול עליכם.

יוליה מלינובסקי: איפה אתם נמצאים בעניין הזה?

יוליה מלינובסקי: האם מדברים אתכם?

יוליה מלינובסקי: אתה חיים ביבס, אדוני ראש עיריית תל אביב, כל ראשי הרשויות: מה אתם חושבים על זה?

יוליה מלינובסקי: איפה אתם נמצאים?

יוליה מלינובסקי: מה נקודת היציאה מן המשבר מבחינתכם?

יוליה מלינובסקי: עד עכשיו מכל היושבים ומדברים לא שמענו מה אחר כך, אחרי פסח, איך אנחנו יוצאים מן המשבר הזה.

יוליה מלינובסקי: מה אתם חושבים על זה?

עפר שלח: חיים ביבס ורון חולדאי אחריו, בבקשה.

חיים ביבס: קודם כול צריך לתת כבוד למשה קולר לגבי הפשרה.

חיים ביבס: צריך להבין, זה לא נוגע לעובדים סוציאליים.

חיים ביבס: עובדים סוציאליים מתעסקים בעניינים סוציאליים.

חיים ביבס: זה מידע שדרכו אנחנו מצליחים לבודד.

חיים ביבס: אומר עוד פעם בקצרה: אני באותה שכונה בודדתי 3,468 אנשים, כאשר היו לי 34 חולים אז.

חיים ביבס: כתוצאה מן הבידוד הזה, עברו שבועיים וכבר ירדתי ל-2,000 מבודדים, זאת אומרת כמעט מחצית מן האנשים ירדו מן הרשימה.

חיים ביבס: לצד זה כמובן גם עלינו במספר החולים כי הצלחנו לזהות אותם ואז ידענו לבודד יותר.

קריאה: בידוד ביתי כמובן.

חיים ביבס: בדיוק.

חיים ביבס: להבדיל, במגזר הערבי קל יותר לבודד כי יש להם בתים גדולים ואפשר לייצר את זה.

חיים ביבס: במגזר החרדי זה קטסטרופה, לכן צריך להוציא אותם החוצה ולהעביר אותם למקומות אחרים לבידוד.

חיים ביבס: אם ידרשו ראשי הרשויות הערבים, מה שכרגע לא דורשים, שנעמיד לרשותם את כל מה שצריך, אנחנו כבר מצאנו ארבעה מוקדים בבתי חולים שדה או אזורים לבידוד במגזר הערבי, אם זה בזמר או באום אל פחם, וצפונה יותר לכיוון שפרעם וכדומה.

חיים ביבס: לזה אנחנו ערוכים.

קריאה: עדיין אין מספרים גדולים ולכן אין צורך במרכזים.

חיים ביבס: נכון, אני מסכים אתך.

חיים ביבס: זה לגבי הנושא הזה.

יוליה מלינובסקי: אתה צריך גם לחשוב על הרשויות החרדיות, כי עכשיו אנחנו רואים שכל אדם שלישי שנבדק בבני ברק הוא חולה.

קריאה: ניסינו לפתור את זה.

קריאה: שר הפנים הכשיר שם מוסד ענק עם 200 חדרים.

עפר שלח: לא נתחיל על זה ויכוח.

עפר שלח: חיים ביבס, בבקשה.

חיים ביבס: לגבי הנושא של שנת הלימודים – זה הא בהא תליא.

חיים ביבס: זאת אומרת, הסיפור של הבידוד אל מול האירוע, כפי שצריך, מכאן ואילך יקבע אם ייפתחו הלימודים מיד אחרי פסח או לא ייפתחו.

חיים ביבס: אם ימשיכו בתהליך שלא מעבירים מידע ולא כלום והם מבודדים והכול מה שנקרא תוהו ובוהו, אז לא תהיה פתיחת לימודים.

חיים ביבס: אם אנחנו נעשה את הסדר הזה, נבודד את מי שצריך – תראה מה קרה בטאיוואן, מה קרה בסינגפור, מה קרה בדרום קוריאה.

חיים ביבס: הצליחו להגיע לאוכלוסייה, לבודד אותה ולשחרר את כולם ללימודים, לעבודה.

חיים ביבס: כל מי שבסדר – לשחרר אותו.

חיים ביבס: אז קודם כול תבודדו מגילאי 60 ומעלה, או 65 ומעלה, תבודדו אותם קודם כול, תייצרו את הדבר הזה ונוכל להיכנס פנימה למצב שמיד אחרי פסח נוכל לשחרר הרבה מאוד אוכלוסיות.

חיים ביבס: אם יעשו את זה מהיום – נוכל.

חיים ביבס: כרגע כולם יורים באפלה וכל אחד עושה מה שהוא רוצה ואין סדר בתהליך.

עפר שלח: זה סיכום עבודת ועדת הקורונה עד עכשיו, שאין סדר בתהליך.

עפר שלח: רון חולדאי, אני רוצה לשאול אותך בהקשר הזה: אם תהיה החלטה – ולא שאני מנהל אתך משא ומתן אלא תוך כדי תנועה – שבשנת הלימודים חלק מן התלמידים, על ידי יצירת רווח ביניהם וכן הלאה, יהיו בבתי ספר וחלק מהם יהיו בבית און-ליין.

עפר שלח: האם עירייה כמו עיריית תל אביב ערוכה לאפשרויות שונות שמאפשרות חזרה ללימודים?

רון חולדאי: תראה, אגיד כאן משהו שהוא קצת חריג.

רון חולדאי: אני מתחילת המהפכה הזאת הבנתי שאני נמצא במלחמה, וכאשר אני נמצא במלחמה אני לא נותן יותר מדי עצות.

רון חולדאי: יש פיקוד עליון ואני חייל של המהפכה.

רון חולדאי: צריך להבין את זה: עדיף להמשיך ולעשות כל מה שיגידו לי כי אחרת יש אנרכיה.

רון חולדאי: במציאות הזאת חייבים שיהיה קו אחיד.

רון חולדאי: אני יוצא מתוך הנחה שיש מספיק חכמים לא פחות ממני כדי להעיר הרבה מאוד הערות על איך מנהלים את המשבר הזה.

רון חולדאי: אני לא רוצה להגיד.

עפר שלח: שאלתי אם אתה ערוך.

רון חולדאי: אני מסביר: אני ערוך לכל דבר.

רון חולדאי: מה שיגידו לי – אני יודע לעשות.

רון חולדאי: עד עכשיו יש לי את הכלים.

רון חולדאי: עכשיו אגיד משפט אחד כדי שתבינו מה זה ראש עיריית תל אביב בתוך הסיפור הזה ולמה הסיפור של השלטון המקומי שדיברו עליו.

רון חולדאי: תראו, חבר'ה, שפרעם זה 41,000 איש.

רון חולדאי: נכון?

רון חולדאי: נכון.

רון חולדאי: דימונה זה 41,000 איש.

רון חולדאי: אצלי יש 40,000 זרים.

רון חולדאי: יש לי את דימונה ויש לי את שפרעם – זה רק זרים.

קריאה: עיר שלמה.

רון חולדאי: והם אנשים שאין להם ביטוח בריאות ואין להם זכויות ואין להם שום דבר והם נמצאים, ואני צריך לטפל בהם.

רון חולדאי: מה המזל שלהם?

רון חולדאי: המזל שלהם שיש להם אותי ואני מטפל בהם.

רון חולדאי: לעומת זה בשפרעם אין מי שמטפל, זה הסיפור.

אימאן ח'טיב יאסין: לא הבנתי למה.

רון חולדאי: לגבי הזרים האלה, כשאני מדבר עם הרשויות, הם אמורים להיות - - -

עפר שלח: בואו נדייק.

עפר שלח: המזל שלהם הוא שבתל אביב יש אוכלוסיות חזקות מאוד והרבה מאוד משרדים ולכן יש לך אמצעים לטפל בהם.

רון חולדאי: זה מה שאמרתי.

עפר שלח: אמרת: המזל שלהם שיש להם אותך.

רון חולדאי: אמרתי: המזל שלהם שהם נמצאים בתל אביב ויש להם אותי.

רון חולדאי: לעומת זה, כשהם נמצאים ואני צריך לטפל אז אני לא יכול לפנות כמו חיים ביבס או כמו בני ביטון לשר הרווחה שייתן לי משהו, כי אין להם זכויות.

רון חולדאי: לכן אני אומר לכם שאני צריך מלון מיוחד לחולים מפני שאין לי ברירה כשאני לא יכול לבודד אותם.

רון חולדאי: אני צריך מלון דירות או בית חולים למבודדים.

עפר שלח: מאה אחוז.

עפר שלח: רון, נעצור לרגע.

עפר שלח: אני רוצה להעלות את יחיאל לסרי.

רון חולדאי: רק רגע, אני רוצה לדבר על החינוך, רק על נקודה אחת.

רון חולדאי: יש לי הרבה מה להגיד על החינוך.

רון חולדאי: אני רוצה להגיד כאן דבר אחד: חייבים לטפל בנושא שנקרא חינוך מיוחד.

רון חולדאי: הם נמצאים בבית והורים פשוט משתגעים.

רון חולדאי: חייבים לעשות החרגה לגבי סייעות, שיוכלו להגיע לבתים של ילדי החינוך המיוחד ולעזור להורים, למרות שיש בידודים.

עפר שלח: אתה צודק במאה אחוז.

עפר שלח: יש ועדה שעוסקת בחינוך המיוחד, בראשות חבר הכנסת ניצן הורוביץ.

רון חולדאי: זה דבר חשוב מאוד ספציפית.

עפר שלח: מאה אחוז.

עפר שלח: אני רוצה בבקשה לשמוע את יחיאל לסרי, התייחסות לאותן נקודות מזווית ראייה של עיר כמו אשדוד.

עפר שלח: אחר כך אנחנו נעלה את מנהל מינהל החירום במשרד הפנים, אלי רגב, ונתחיל לקבל אולי תשובות.

עפר שלח: יחיאל לסרי, בבקשה.

543: שלום עפר.

543: החברים שלי, גם רון חולדאי, גם חיים ביבס, גם עורסאן יאסין ראש עיריית שפרעם וכמובן בני ביטון מדימונה האירו את עיניכם בסוגיות העיקריות מול השלטון המרכזי.

543: אני מחרה ומחזיק אחריהם ומחזק גם את הדברים האחרונים של רון חולדאי, בעניין זה שאנחנו ערים גדולות, אנחנו ממלאים את ההוראות של השלטון המרכזי ויודעים להסתדר ולתת מענה כמעט לכל בקשה ולכל הנחיה שאנחנו מקבלים.

543: אבל אני כן רוצה לחדד, גם בהמשך לשאלה של חברת הכנסת יוליה מלינובסקי וגם לדברים האחרונים בנוגע למערכת החינוך, אני רוצה לחדד דבר אחד חשוב מאוד.

543: הרי באיזשהו שלב נצא מן המשבר הזה בצורה כזאת או אחרת.

543: אפשר להניח שגם אחרי שתהיה בלימה מסוימת ויחליטו להקל על הסגר הזה ויחזירו את המשק בחזרה אטית לעבודה, אנחנו עדיין נידרש במשך החודשים הארוכים הבאים, אולי שלושה חודשים, אולי חצי שנה, לשמור ולבודד את בני ה-65 ומעלה.

543: זו נקודה חשובה מאוד כי היא זו שעלולה אחר כך למוטט את השלטון המרכזי.

543: להחזיק בני 65 ומעלה בבתים שלהם ולספק את כל הצרכים שלהם – זה דורש לוגיסטיקה מאוד גדולה ומשמעותית כדי לחזור.

עפר שלח: כשאתה מסתכל על האפשרות הזאת, מה אתה צריך היום מהשלטון המרכזי אם באמת תהיה החלטה להתחיל לשחרר בגילאים הצעירים יותר ואילו את בני ה-65 ומעלה להחזיק בבידוד?

543: מה שאני צריך עכשיו, שפיקוד העורף, צבא ההגנה לישראל ייכנס להיערכות מידית במתן מענה לפי גודל הרשויות.

543: למשל באשדוד יש לנו 41,000 אנשים בני 65 ומעלה.

543: הם יישארו בבתים שלהם.

543: כרגע אנחנו דואגים ממש בימים אלה ל-14,000 שהם בלי עורף משפחתי, מתוך 6,000 אנשי רווחה.

543: אבל כשה-41,000 האלה לא יוכלו לצאת החוצה נצטרך לדאוג לכולם, גם לאלה שהם פוטנטיים, שהם חזקים ויכולים לצאת, אבל הם לא יוכלו לצאת כי אנחנו נבודד אותם.

עפר שלח: מכל הרשויות, לך, שלא בטובתך, יש בטח קשר טוב עם פקע"ר בגלל המצב הביטחוני.

עפר שלח: אתה מסונכרן איתם?

עפר שלח: אתה מכיר אותם, את אנשי פיקוד העורף שאמורים לתת לך תשובות?

543: אני מדבר איתם בכל יום.

543: יש נציג שלהם שנמצא אצלי בעיר, אבל הם אומרים לי: אין לנו יכולת לעזור לך.

543: ביקשתי עזרה ברכבים ומתנדבים.

543: אתה יודע כמה קיבלנו?

543: 25 חיילים וארבעה רכבים.

543: אנחנו צריכים 500–600 מתנדבים ולפחות 50 רכבים.

543: לסבר לך את האוזן, עכשיו אנחנו מסתדרים, באמת מסתדרים, אבל בעוד שלושה חודשים, חמישה חודשים, כשיחליטו לבודד בני 65 ומעלה למדינה צריכה להיות תוכנית מגירה.

543: זה מה שאני מנסה לחדד בפני הוועדה המכובדת הזאת, לחשוב על מה יקרה בהמשך הדרך.

עפר שלח: לך גם יש אוכלוסייה חרדית יחסית גדולה למדי.

רון חולדאי: הוא צודק מאוד ועל זה דיברתי בהתחלה.

רון חולדאי: צריך להכין את פיקוד העורף ללוגיסטיקה.

543: מסכים.

543: אמרתי שאני מחרה מחזיק אחריך, רון.

עפר שלח: יחיאל, לך באשדוד גם יש אוכלוסייה חרדית גדולה יחסית לעיר שלא נחשבת חרדית מובהקת כמו ירושלים או בני ברק.

עפר שלח: האם אתה נתקל בבעיות מן הסוג שנתקלות בהן למשל ירושלים או בני ברק?

543: למרבה המזל, הרבה פחות.

543: אנחנו עם 25% מן האוכלוסייה חרדים, מתוך 260,000 תושבים.

543: תעשו את החשבון.

543: מתחילת הדרך, אולי בגלל הרקע הרפואי שלי, נתנו להם תשומת לב מיוחדת מאוד, ולמרות שהם אינם חשופים למדיה החברתית ולתקשורת בטלוויזיה אנחנו דאגנו לתקשורת ברמה האישית של הקלטות.

543: הם לא יכולים לראות את הסרטון אבל הם קיבלו אותו בטלפון בבית, הודעה קולית בלבד.

543: שלחנו לשם אנשים לבתים.

543: אפילו עשינו כריזות ברחובות בשעות אחרי הצוהריים.

543: אני חושב שהצלחנו לא רע בכלל.

543: היום בכל אשדוד, מתוך 260,000 תושבים יש לנו 81 חולים, יחסית בסדר, ו-881 שנמצאים בבידוד.

543: אני חושב שאנחנו שם בשליטה לא רעה.

543: אין לנו את המראות שאנחנו רואים בבני ברק ובירושלים.

543: אני מחכה לראות את התוצאות של הימים הקרובים כי מדובר על הדבקות של לפני עשרה ימים או שבועיים, אבל בגדול אני חושב שאנחנו בשליטה טובה למדי בשלב זה.

עפר שלח: מאה אחוז.

עפר שלח: נעשה עכשיו, ברשותכם, סבב חברי כנסת.

543: בכל זאת אולי תוכל לתת לי לומר עוד משפט אחד בנושא הכלכלי.

543: אני חושב שהתוכנית הכלכלית שהוצגה אתמול בכנסת על ידי שר האוצר וצוותו התעלמה כמעט לחלוטין מן השלטון המקומית, וחבריי עמדו על זה.

543: אני רוצה לסבר לך את האוזן בנוגע לאשדוד.

543: עשינו בדיקה פשוטה מאוד של המשמעות הכלכלית.

543: התקציב שלנו הוא 1.8 מיליארד שקל.

543: התוכנית הכלכלית קובעת שאולי יינתן במשך שלושה חודשים פטור מארנונה, באפריל, מאי, יוני וכן הלאה.

543: בהנחות שנתקבלו אנחנו עלולים להגיע לקיטון בהכנסות ב-2020 בסדר גודל של בין 100–150 מיליון שקל לפחות, וזה בלי נושא המגורים, כי גם במגורים כתוצאה מן האבטלה והקושי בתשלום ארנונה – עשינו שלושה מדרגים.

543: נניח שהעסק יוצא מן המצב הנוכחי ב-1 במאי, ב-1 ביוני וב-1 ביולי.

543: היום אנחנו ב-97% גבייה בארנונה למגורים, שזה חסר תקדים לאוכלוסייה בדירוג סוציו-אקונומי 5.

543: נניח שייצאו ב-1 במאי – אנחנו מעריכים שזה יהיה 92% גבייה; ב-1 ביוני – 85% גבייה; ב-1 ביולי – 80% גבייה.

543: המשמעות היא קיטון של עוד 100 מיליון שקל.

543: כלומר ב-2020, אם התוכנית פועלת כפי ששמענו, אנחנו צפויים לפגיעה בסדר גודל של 250 מיליון שקל בתקציב עיריית אשדוד ל-2020.

543: בנוגע לכוח אדם – בלי קשר, לפני הקורונה הלכנו לתוכנית קיצוצים של 20% מן העובדים שלנו, זה חסר תקדים, בשיתוף פעולה עם ההסתדרות וכולי, הכול בסדר, בשליטה ובשקט, עם פרישה מרצון וכן הלאה.

543: אבל עם כזה קיטון זו תהיה קריסה טוטלית.

543: צריך לתת על כך את הדעת.

543: אני מסכם שני דברים: הנושא של בני 65 ויותר בראייה קדימה, והנושא של החוסן הפיננסי שלנו בראייה קדימה.

543: תודה רבה לכם.

עפר שלח: יחיאל לסרי, תודה רבה.

טליה לנקרי: סליחה, אני מבקשת שנייה, אני בטוחה שתשמחו לשמוע בהתאם להערות שעלו כאן.

עפר שלח: טליה, אנחנו מיד נפנה אליך, אני מבטיח לך.

עפר שלח: בהמשך לדברים האחרונים של יחיאל לסרי, הרי ברור לכולנו שהסגר הכלכלי הזה לא יוכל להימשך לתאריכים שהוא דיבר עליהם: יוני, יולי וכן הלאה.

עפר שלח: זה ברור.

עפר שלח: אנחנו נעשה עכשיו סבב של חברי הכנסת, ואחר כך נשמע שני אנשים: גם את טליה לנקרי, רח"ט עורף במל"ל, וגם את אלי רגב, מנהל מינהל החירום במשרד הפנים.

עפר שלח: ננסה לשמוע תשובות לדברים שנאמרו פה.

עפר שלח: חבר הכנסת יואב סגלוביץ', בבקשה.

יואב סגלוביץ': אעלה ארבע נקודות שאני מקווה שתענו עליהן.

יואב סגלוביץ': הנקודה הראשונה שאתם מתייחסים אליה היא ההחלטה של הממשלה מאתמול להקטין ב-15%, שזה בערך הפוך לנתונים של החולים, בוודאי החולים הקשים.

יואב סגלוביץ': הנקודה השנייה שעלתה פה, אני רוצה לשים את הדברים בצורה הכי ברורה: האם אתם העליתם בשולחנות השונים, גם בממשלה, גם מול המל"ל, שאתם רוצים שפיקוד העורף ייכנס לתמונה?

יואב סגלוביץ': יש להם את כל המכלולים, הם יודעים לעבוד מולכם בחירום בעִתות אחרות.

יואב סגלוביץ': פה כולם מדברים על זה אבל הפיל נמצא בחדר – יש מי שיעשה עבודה טובה יותר.

יואב סגלוביץ': השאלה אם זה עלה מכם בעוצמה.

יואב סגלוביץ': דבר נוסף שהייתי רוצה הוא התייחסות שלכם, אם תוכלו, לגבי סוגיית בתי האבות שנמצאים בגזרתכם.

יואב סגלוביץ': פשוט היה פה אתמול דיון בנושא הקשישים.

יואב סגלוביץ': בצורה קצת בוטה: כולם אומרים שדואגים לקשישים אבל בפועל אין התייחסות עומק לנושא הזה בכלל, לא עושים בדיקות קורונה בתוך הספינות הנייחות האלה, ש-300 כאלה נמצאות בערים השונות.

יואב סגלוביץ': והדבר האחרון, לגבי מה שעלה פה בעניין הודעה לרשויות על חולים בתחומן – אני רוצה להציע משהו.

יואב סגלוביץ': תראו, להתגבר על מכשולים משפטיים בטח אפשר, אבל אפשר לעשות את זה אפילו ברמה הטכנית, אפילו באותה הודעה שמקבלים שאתה חולה קורונה אפשר להוסיף שתי שורות שאומרות: "האם אתה מאשר שייצרו אתך קשר מהרשות המקומית?

יואב סגלוביץ': " בכך יפתרו לפחות ב-90% את הבעיה.

איילת שקד: תודה רבה.

איילת שקד: קודם כול, אני רוצה לחזק את ראשי הערים שנמצאים בקו הקדמי מול התושבים.

איילת שקד: אני יודעת, גם דיברתי היום, יש ראשי ערים מבוגרים שצריכים בעצמם להיות בבידוד ולא פשוט לנהל הכול בשלט רחוק.

איילת שקד: אז קודם כול, שתהיו חזקים בקו הקדמי.

איילת שקד: שמעתי קודם את חיים ביבס.

איילת שקד: עפר שלח, אנחנו די תמימי דעים פה, אני חושבת, שברור שאחרי פסח הממשלה צריכה להתחיל לשחרר את האנשים.

איילת שקד: לשמור עדיין בבידוד כל מי שמעל גיל 65 אבל לשחרר אנשים לשוק העבודה ולהעלות משמעותית את היקף הבדיקות.

איילת שקד: צריך להבין, במשרד הבריאות כרגע עומדים על 6,000 בדיקות ביום.

איילת שקד: אם באמת יצליחו להעלות את זה ל-30,000 אז אין שום סיבה לא לשחרר את המשק, ולהשאיר בבידוד את מי שהוא מעל גיל 65, ולעשות סגר מקומי על ערים נגועות או על שכונות נגועות.

איילת שקד: לא הייתי בהתחלה.

איילת שקד: שאלתי את יואב סגלוביץ' על כל נושא שיפוי הארנונה.

איילת שקד: הבנתי את כל הדיון הארוך.

איילת שקד: רציתי לדעת מחיים ביבס ומראשי הערים האחרים אם הם "סגורים" מול האוצר, אם בשיחות שלהם עם בעלי העסקים הם רואים שהתוכנית הכלכלית שהוצגה אתמול נותנת אוויר לנשימה או שהם חושבים שצריך לעשות צעדים אחרים.

עפר שלח: אני מבקש להעלות עכשיו את טליה לנקרי ואלי רגב.

עפר שלח: יוליה מלינובסקי, תכניסי את ההערות שלך אל תוך השיח איתם, אני לא דואג לך וליכולתך להיכנס לדיון.

עפר שלח: טליה לנקרי, אני רוצה להתחיל איתך.

עפר שלח: נלך שאלה-שאלה לפי מה שנראה לי שהם תחומי האחריות שלך.

עפר שלח: קודם כול לסוגיית פיקוד העורף.

עפר שלח: פיקוד העורף עלה בכמה הקשרים, הן במידי, בצורך של הרשויות לצרכים כמו חלוקת מנות מזון שהולכת וגדלה באופן שהרשויות מתקשות לעמוד בו, לפחות חלקן, והן בראייה קדימה, כפי שעלה מן הדברים של יחיאל לסרי, לקראת אפשרות של בידוד נקודתי אבל נרחב לאוכלוסיות וכן הלאה.

עפר שלח: איפה הדבר הזה עומד?

טליה לנקרי: אתייחס.

טליה לנקרי: ראשית, לפני כשבועיים ויותר קיבל פיקוד העורף מהמל"ל הנחיה לתכנן את הטיפול באוכלוסייה של בני 65 ומעלה.

טליה לנקרי: עשו תוכנית.

טליה לנקרי: שמה של התוכנית הוא "משמרות זהב".

טליה לנקרי: חלק גדול מראשי הערים מכיר את התוכנית הזו.

טליה לנקרי: "משמרות זהב" היא תוכנית של בידוד בית של בני 65 ומעלה, כפי שאמר פה ראש העיר לסרי, כאשר יש להם תמיכה מלאה.

טליה לנקרי: כלומר אדם מקבל אוכל, הוא מקבל תרופות, הוא מקבל תמיכה מנטלית מלאה דרך פיקוד העורף.

טליה לנקרי: פיקוד העורף איגד בתוך הפיקוד עצמו את כלל העמותות שרוצות לעשות טוב כדי שאפשר יהיה לקבל גם את המתנדבים, וקיבל מצה"ל סיוע גדול מאוד, גם של רכבים, גם של כוח אדם.

טליה לנקרי: בשבוע שעבר הנחה ראש הממשלה את צה"ל להפעיל את תוכנית "משמרות זהב".

טליה לנקרי: כדי שאפשר יהיה להפעיל את תוכנית "משמרות זהב" עסקנו בתקציב.

טליה לנקרי: נכון להיום התקציב "נסגר" ופיקוד העורף כבר החל, כחלק מן התהליך שלו אל מול ראשי ערים, לסייע בחלוקת מזון, כפי שנאמר פה על ידי חלק מראשי הערים.

עפר שלח: התקציב כולל את מנות המזון עצמן או רק את החלוקה שלהן?

טליה לנקרי: כן, הוא כולל את תקציב המנות עצמן.

טליה לנקרי: המנות עצמן – זה בהמשך למה שעשה משרד הרווחה עד כה.

טליה לנקרי: אני יודעת גם להגיד את שם החברה עצמה, חברת "מילגם", היא אותה חברה שעושה את האוכל לצוהרונים.

טליה לנקרי: היא יודעת לעשות כמויות גדולות מאוד של אוכל.

טליה לנקרי: כלומר המזון קיים וגם תקציב למזון קיים.

טליה לנקרי: זה לא היה הסיפור, הוא היה קיים מלכתחילה, עד 200,000 מנות מזון, ואפשר עוד להגדיל את זה.

קריאה: מה גם שהם פנויים כעת בגלל הצוהרונים אז יש להם יותר יכולות.

טליה לנקרי: נכון מאוד.

טליה לנקרי: בנוסף אומר פיקוד העורף: אני גם רוצה לחלק מזון קשה, כלומר מזון לשבוע עבור אדם שמתקשה ולתת לו את המזון הזה: חלב עמיד, קופסאות שימורים, דברים כאלה ואחרים כדי לאפשר לו לחיות.

טליה לנקרי: אבל הוא גם רוצה לדבר בטלפון, שלא נהפוך מבידוד לבדידות, שזה גם נושא משמעותי מאוד אל מול אלה שלא מקבלים תמיכה משפחתית.

טליה לנקרי: כלומר הסל הזה הוא סל מלא.

טליה לנקרי: "משמרות זהב" הוא מענה שלם לאוכלוסייה של כמיליון וחצי אנשים, כאשר יש גם את ריכוזי הדיור, גם הם אמורים לקבל מענה דרך "משמרות זהב".

עפר שלח: סדר הכוח של פיקוד העורף, הנוכחי ומילואים, מספיק לדבר הזה או שהוא יצטרך תגבור גם מאגפים צה"ליים אחרים?

טליה לנקרי: הוא צריך תגבור מאגפים צה"ליים אחרים, והוא מקבל תגבור מאגפים צה"ליים אחרים.

טליה לנקרי: כלומר ה-must הוא שנותן את הפקודה המלאה לפיקוד העורף, כולל הרכבים, כולל התקציב הצה"לי, כולל כוח האדם, כולל כל מה שנדרש.

טליה לנקרי: הציגו בפיקוד העורף תוכנית שלמה לנושא הזה.

טליה לנקרי: אני אומרת שוב, אחד הנושאים המורכבים הוא לצאת עכשיו בהסברה ובהנחיה לאנשים בגילאי 65 פלוס להישאר בביתם כאשר הם מקבלים את התמיכה הזאת.

טליה לנקרי: זה דרך הרשויות ודרך ההסברה בתקשורת.

עפר שלח: מי עושה את תוכנית ההסברה הזאת?

טליה לנקרי: פיקוד העורף.

טליה לנקרי: פיקוד העורף גם מקבל תקציב מהאוצר לכל תוכנית ההסברה.

טליה לנקרי: זאת אחריותו מקצה אל קצה.

עפר שלח: כולל בשפות שונות?

טליה לנקרי: כולל בשפות שונות.

טליה לנקרי: יש תוכנית מגירה.

טליה לנקרי: רק צריך להחליט שעכשיו יוצאים ומנחים את האוכלוסייה הזאת להיכנס לבידוד והתוכנית הזאת יוצאת אל הפועל גם כן.

טליה לנקרי: ברגע זה ממש יושבים במשרד האוצר ביחד עם פיקוד העורף.

טליה לנקרי: תיכף אעלה איתם לשיחת ועידה.

טליה לנקרי: נראה שהתקציב "סגור" לחלוטין.

טליה לנקרי: התוכנית מוכנה ממש לדקת קריאה ליציאה לאוויר.

טליה לנקרי: ה-יקל"רים שנמצאים ברשויות המקומיות יידעו גם להגיד את הדברים האלה לראשי הרשויות.

עפר שלח: יקל"רים, למי שלא מכיר, זה יחידת קשר לרשויות.

עפר שלח: זה מהלקחים של מלחמת לבנון השנייה.

טליה לנקרי: נכון מאוד, אדוני.

טליה לנקרי: זה בדיוק הנושא שעולה על הפרק.

טליה לנקרי: אני מניחה שבמהלך היום הנושא הזה יתבהר יותר ואנחנו נראה את זה בתקשורת ונראה את זה בשיח עם הרשויות המקומיות.

טליה לנקרי: זה לא מוציא כמובן את משרד הרווחה.

טליה לנקרי: משרד הרווחה חילק 80,000 מנות במהלך השבוע האחרון לאוכלוסייה שנמצאת באחריותו, צריך גם את זה לומר.

טליה לנקרי: אנחנו פשוט ממשיכים.

עפר שלח: אני לא מטיל ספק במה שאת אומרת אבל שמענו פה ראשי רשויות שאומרים שהם עשו את זה, בין אם על חשבון הרשות ובין אם מתרומות של אנשי עסקים.

עפר שלח: יש איזשהו פער, שיכול להיות שהוא תוצאה של ההתארגנות.

עפר שלח: האם את אומרת שבזמן הקרוב בסופו של תהליך השלטון המרכזי – יהיה הרווחה, יהיה פיקוד העורף – תופס פיקוד מלא על כל נושא חלוקת המזון, כולל הכסף?

טליה לנקרי: זה בדיוק מה שאני אומרת.

רון חולדאי: בשום אופן לא, בשום אופן לא.

רון חולדאי: חברים, עד שאנשי פיקוד העורף ילמדו את מה שמנהל התפעול שלי יודע בקצה הציפורן זה ייקח להם שנה.

רון חולדאי: צריך להכפיף את פיקוד העורף לעיריות.

רון חולדאי: אין פה צורך בפיקוד העורף לבניינים נופלים ולכל הדברים.

רון חולדאי: גם לא צריך לפתוח מוקדים בנוסף למוקדים העירוניים.

רון חולדאי: אנחנו מתורגלים בקבלת הבקשות, אנחנו מתורגלים.

רון חולדאי: יושב פיקוד העורף על יד ראש העיר.

רון חולדאי: ראש העיר רואה ביחד עם פיקוד העורף את הצרכים אבל אנשי העירייה ביחד עם ראש העירייה, אנחנו מנהלים.

טליה לנקרי: אדוני ראש העיר, זה לא סותר.

טליה לנקרי: גם פיקוד העורף, אתה יודע את זה כמעט כמוני אם לא טוב יותר, בסוף לבנת היסוד בטיפול בתושבים היא אך ורק הרשות המקומית.

טליה לנקרי: פיקוד העורף מסייע, הוא לא מחליף את הרשות בשום אופן.

רון חולדאי: אני רוצה שזה יהיה ברור, פיקוד העורף לא לוקח פיקוד על העיר.

טליה לנקרי: הוא לא לוקח פיקוד.

טליה לנקרי: יש לו את כל החבילה והוא מאפשר לרשות המקומית לממש את אחריותה אל מול תושביה.

רון חולדאי: אני שמח שהגדרת את זה עכשיו נכון.

רון חולדאי: קודם אמרת אחרת.

רון חולדאי: אמרת: פיקוד העורף לוקח פיקוד.

רון חולדאי: אמרתי: בשום אופן לא.

יוליה מלינובסקי: אדוני היושב-ראש, שמעת את ההבדלים?

עפר שלח: הדבר עכשיו אושר ויש עליו חותמת פרלמנטרית.

עפר שלח: אלי רגב, השאלה הבאה היא אליך והיא השאלה שעולה מסיפור רשימות החולים, היכולת להעביר מידע לרשויות.

עפר שלח: האם הדבר הזה מצריך איזו עזרה של חקיקה שאנחנו יכולים לתת אותה בכנסת?

עפר שלח: אנחנו מבינים שככל שהרשויות יודעות יותר היכולת שלהן לטפל, גם בבידוד וגם בכל הדברים הנלווים, היא הרבה יותר טובה.

אלי רגב: ראשית, השאלה נכונה והדרישה-הבקשה של ראשי הרשויות היא בהחלט מוצדקת.

אלי רגב: אומר מה עשינו עד עכשיו.

אלי רגב: אני יכול לדבר גם כראש רשות וגם כמנהל מינהל החירום של משרד הפנים כך שאני יכול לראות את זה משתי הזוויות.

אלי רגב: אני ראש הוועדה הקרואה בירכא ומנהל מינהל החירום במשרד הפנים.

אלי רגב: אנחנו עוסקים בעניין הזה.

אלי רגב: החסם כרגע הוא משפטי, כמובן גם של חיסיון רפואי וגם של הגנת הפרטיות.

אלי רגב: אחרי השיח של אתמול בין שני מנכ"לי המשרדים, גם שלנו וגם של משרד הבריאות, סוכם שמשרד הבריאות יעביר את השמות האלה.

אלי רגב: אנחנו כבר התמקדנו בשני מקומות: בבית שמש ובבני ברק, מטעמים ברורים, וראשי הרשויות קיבלו את השמות, בעיקר של החולים משום שאנחנו רוצים להוציא אותם מן הקהילה באופן מובן על מנת לעצור את ההדבקה, אבל קיבלו גם את השמות של המבודדים וכבר מתחילים לעבוד עליהם בשני המקומות האלה.

אלי רגב: יש כרגע בעיה שאנחנו מנסים לפתור אותה, בעיה טכנית, משום שנוהל העברת השמות צריך לעבור בקובץ מוצפן, בגלל הרגישות של העניין, ואנחנו כמשרד הפנים לא יכולים לעשות את זה אלא דרך משרד הרווחה.

אלי רגב: זה משהו פרוצדורלי שאנחנו "נסגור" אותו היום.

עפר שלח: סליחה, אני איתך.

אלי רגב: אני אומר שזה משהו פרוצדורלי שסביר להניח שאנחנו "נסגור" אותו עוד היום.

יוליה מלינובסקי: רגע, סביר להניח או שזה יהיה היום?

יוליה מלינובסקי: אנחנו כבר שומעים, אנחנו פתאום שומעים את השינוי בצליל.

יוליה מלינובסקי: היום, סביר להניח או אתמול?

אלי רגב: אני אומר שוב, אנחנו כמשרד הפנים לא הכתובת "לסגור" את זה משום שזה לא בסמכותנו.

קריאה: זה לכל הרשויות או רק לרשויות ספציפיות?

אלי רגב: אנחנו יכולים לקבל את זה אבל אנחנו לא יכולים להעביר את זה לרשויות משום שאנחנו לא מוסמכים להעביר את זה אלא בנוהל מסוים.

אלי רגב: לכן מצאנו לנכון לעשות את זה דרך מי שכן יכול לעשות את זה, וזה משרד הרווחה.

אלי רגב: ממילא הרשימות האלה עוברות למחלקות הרווחה של הרשויות, בעיקר לגבי המבודדים.

אלי רגב: אני מקווה שנבקיע את העניין הזה היום.

אלי רגב: זה עניין שאמור להיות טכני ואני מקווה שנפתור אותו עוד היום.

משה אבוטבול: זה מה שהסברתי לך, בני ביטון, בתחילת הדיון, שדרך הרווחה זה מעין סוג של פשרה, שבעצם הרווחה זה אנשי המקצוע והם יכולים לפנות ולטפל בדברים האלה.

עפר שלח: לנו ממש לא אכפת מי יודע בעירייה.

משה אבוטבול: בדיוק.

משה אבוטבול: הכוונה לאלה שרגילים כל השנה לטפל בזה.

קריאה: משה אבוטבול, שיהיה פשוט מישהו שיקבל את זה, לא משנה מי.

משה אבוטבול: ברור.

משה אבוטבול: אני רק אומר לך שזה ימנע את משרד המשפטים להתערב בנושא.

קריאה: מצוין.

עפר שלח: טליה לנקרי, אם אפשר, אני רוצה לשאול אותך עוד שאלה שנוגעת לפיקוד העורף, כי שמענו דאגה מסוימת מסוגיית הפרות החוק והסדר, שבהחלט יכולה להיות אם המצב הכלכלי יחריף לרמה שאנחנו נראה הפרות חוק וסדר הרבה יותר מאשר אנחנו רגילים.

עפר שלח: האם זה אפשרי משפטית?

עפר שלח: האם זה מטופל משפטית?

עפר שלח: תגבור של המשטרה – האם זה בכלל על השולחן?

טליה לנקרי: חוק וסדר – אני לא צריכה להגיד את זה ליושבים כאן – הם לגמרי של משטרת ישראל.

טליה לנקרי: ה-פּוֹש של האירוע הזה הוא משטרת ישראל.

טליה לנקרי: את משטרת ישראל אתם מכירים.

טליה לנקרי: אתמול בהחלטת ממשלה הוחלט על תגבור של 700 חיילי צה"ל למשטרת ישראל לטובת אכיפה של התקש"חים, לא של סדר ציבורי.

טליה לנקרי: סדר ציבורי הוא לגמרי של משטרת ישראל.

טליה לנקרי: אני מבינה, לפחות ממה שהם הציגו לנו, יש להם תוכנית לנושא הזה גם כן.

טליה לנקרי: צריך לדבר איתם, לשמוע מהם את הדברים, אבל זה לא קשור לפיקוד העורף.

עפר שלח: רח"ט עורף במל"ל – האם זה נוגע גם בזה?

טליה לנקרי: כן, נוגע.

עפר שלח: הרי בשגרה משרתים חיילים במשטרת ישראל, יש מה שנקרא ימ"לים, יש אלפי חיילים בשירות סדיר שמשרתים במשטרת ישראל.

עפר שלח: אנחנו במצב חירום בהרבה מאוד מובנים.

עפר שלח: אנחנו עלולים להיות במצב חירום בנושא הזה.

עפר שלח: אני שואל האם הנושא עלה על השולחן.

עפר שלח: יכול להיות שלא צריך אותו.

קריאה: בעיקר יש בעיה של סמכויות, מה הסמכויות שבכלל ניתנות להם.

קריאה: לבוא עם נשק?

קריאה: בלי נשק?

טליה לנקרי: נושא הסדר הציבורי לא עלה כמוקד כרגע לטיפול, לא במל"ל, אבל כן עלה לגמרי הנושא של הסמכויות והתגבור של משטרת ישראל לכל הצרכים שלה במסגרת ההתמודדות עם הקורונה.

טליה לנקרי: לגבי אחריות וסמכות – אני מזכירה שהאחריות והסמכות, כרגע החיילים שנמצאים במשטרת ישראל הם חיילים בתנועה.

טליה לנקרי: כלומר אין שום חיילים שעוסקים בסדר ציבורי.

טליה לנקרי: נכון שיש בהסדרה – את זה אני אומרת לכם מתפקידי כרמ"ח הגנה בחטיבת מבצעים לא לפני זמן רב – כן יש יכולת לתת לחייל סמכויות מסוימות של שוטר, למשל של עיכוב, אם יש איזשהו עניין כזה או אחר, אפשר להסדיר את זה.

טליה לנקרי: זה לא עלה על השולחן כמוקד לשיח בהקשר לסדר ציבורי כי זאת משימתה של משטרת ישראל ממילא ביום-יום.

טליה לנקרי: אם תרצה תגבור של הצבא אפשר יהיה לדון בזה ולעסוק גם בסמכויות שיטור למיניהן.

עפר שלח: הבנו.

עפר שלח: מיקי חיימוביץ, בבקשה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני רוצה להפנות שאלה גם אל טליה לנקרי וגם אל ראשי הרשויות.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': הדיון סביב סוגיית המסכות הולך וצובר תאוצה ואנחנו היום בשלב שבו מבינים בישראל שאם כל האוכלוסייה תסתובב עם מסכות אנחנו נצליח בכל זאת לצמצם את מקרי ההידבקות.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני רוצה לדעת האם יש כבר היערכות.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אתמול קיבלנו דיווח על כך ש-10 מיליון מסכות נמצאות בדרך, צריכות להגיע למדינת ישראל.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': האם יש איזו היערכות לגבי חלוקת המסכות האלה לאזרחים?

טליה לנקרי: זאת הנחיה שצריכה לצאת ממשרד הבריאות, להגיד שיש יעילות מלאה לנושא הזה ולראות אם באמת יש הנחיה לעניין הזה.

טליה לנקרי: זאת הנחיה בריאותית לחלוטין, אין לה עניין בשום מקום אחר.

טליה לנקרי: אני לא מכירה הנחיה כזאת של משרד הבריאות.

טליה לנקרי: אני קוראת בכל כיום את הדברים.

טליה לנקרי: רק אתמול יצאה הנחיה על ההיבט של טיהור למרחבים ומה המשמעות של הדבר הזה.

טליה לנקרי: לגבי המסכות עוד לא ראיתי.

טליה לנקרי: אשמח לבדוק.

עפר שלח: מכיוון שזה כבר קרה במדינות אחרות ומכיוון שרוכשים – דווקא על מסכות קיבלנו תשובה אתמול, שמיליוני מסכות אמורות להגיע כבר בשבוע הבא.

איילת שקד: מה שהיא אמרה הוא נכון.

איילת שקד: הבעיה היא שמשרד הבריאות, סיגל סדצקי לא מאמינה שזה הכרחי ונחוץ, למרות שרואים נתונים לפי מחקרים בעולם.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': במשרד הבריאות מתחילים להפנים את החשיבות.

איילת שקד: בעולם רואים נתונים, שזה מוריד הדבקה בין 5%–10%.

איילת שקד: אז משרד הביטחון קנה את המסכות.

איילת שקד: היום משרד הביטחון קיבל, אם אני לא טועה, כמה מיליוני מסכות.

עפר שלח: אני אומר כבר את מה שאגיד בסוף.

עפר שלח: זה הדיון שבו אנחנו מקבלים את התשובות הכי מסודרות מאז שהתחלנו את הוועדה, ואולי לא במקרה.

עפר שלח: היה ויחליטו בישראל, כפי שנעשה במדינות אחרות, ובהינתן שיש מסכות, שתהיה יציאה לעבודה או שחרור של החיים הכלכליים ויורו לאנשים לחבוש מסכות, האם אתם ערוכים לחלוקת המסכות האלה או לשיווק שלהן, למרות שזה לא יהיה בכסף?

עפר שלח: האם יש תוכנית איך הדבר הזה ייראה, בהינתן שמיליוני אזרחים במדינת ישראל ייצאו החוצה עם מסכות?

טליה לנקרי: אתה שואל אותי?

עפר שלח: כן.

עפר שלח: אם התשובה היא לא אצלך, תגידי לי.

טליה לנקרי: אין תוכנית.

טליה לנקרי: בואו נראה קודם שיש לנו מסכות.

איילת שקד: יש.

איילת שקד: שר הביטחון פרסם שהגיעו לישראל 8 מיליון מסכות.

טליה לנקרי: בסדר.

טליה לנקרי: כדאי לראות תוכנית.

טליה לנקרי: אני גם ראיתי את הנתונים האלה, אני מחזיקה אותם אצלי.

טליה לנקרי: אני רק אומרת שבסוף כדי שתהיה תוכנית צריך להתחיל מראשית הצירים של משרד הבריאות, שיש לזה אפקטיביות וזה מה שמנחה משרד הבריאות.

טליה לנקרי: התוכנית לחלוקה בסוף היא, בינינו, לא הסיפור הגדול.

טליה לנקרי: בואו נראה שזאת ההחלטה, בואו נראה שאנחנו מצליחים לחלק לכולם, או לא לכולם, נגיד בצורה דיפרנציאלית אל מול אוכלוסיות שאנחנו מבינים שיש איזשהו פער ואל מול זה לראות.

טליה לנקרי: חברים, יש כרגע פער במקומות כמו דיור מוגן כזה או אחר למיגון מלא לעובדים, אז בואו נפתור את הסוגיה הזאת.

עפר שלח: את צודקת שיש פערים בהרבה מאוד דברים.

עפר שלח: ההצעה של הוועדה היא שתיערכו לזה לפחות במובן התוכניתי, כי כבר ראינו חלוקת מסכות, או כל מיני דברים אחרים – צריך להיות מוכנים לדברים האלה.

עפר שלח: יכול להיות שזה ייפול עליכם מהיום למחר אם זאת תהיה ההנחיה של משרד הבריאות.

טליה לנקרי: אני מקבלת את זה.

טליה לנקרי: נשים את זה על השולחן.

עפר שלח: מאה אחוז.

עפר שלח: אני רוצה לשאול את אלי רגב, למקד אותו עכשיו בסוגיית העובדים הזרים, מבקשי עבודה, תקראו לזה איך שאתם רוצים, בתל אביב כפי שהועלתה במלוא חריפותה על ידי רון חולדאי.

עפר שלח: האם יש לך תשובות בשבילו לעניין הזה?

אלי רגב: לא, לצערי אני לא בקי בתחום הזה ואני לא יודע לענות.

עפר שלח: מי אחראי עליו?

אלי רגב: זה רשות האוכלוסין ולא אנחנו.

עפר שלח: רשות האוכלוסין אחראית בשגרה לדבר הזה.

עפר שלח: כרגע יש בעיה.

עפר שלח: היא הוצגה, ואם תרצה אעלה את רון חולדאי עוד פעם, ותאמין לי שאתה תשמע אותו בלי הזום, במלוא חריפותה, של עשרות אלפי אנשים שאיבדו במכה אחת את מקום עבודתם, שאין להם שום רשת ביטחון סוציאלית כמו שיש לאזרח ישראלי רגיל, שסוגיית הדיור שלהם, הבידוד שלהם, הטיפול הרפואי בהם ואפילו ההסעדה שלהם, שנעשית עכשיו כמעט באלתורים, כל הדבר הזה מונח לפתחנו.

עפר שלח: מי אם לא אתה אמור לתת לו מענה?

אלי רגב: הסוגיות שעלו פה הן יותר סוגיות רווחה, לדעתי, למעט הנושא של הבידוד.

אלי רגב: אנחנו עוסקים כרגע בבידוד אנשים שאין להם יכולת בידוד עצמית.

אלי רגב: אני מוכן לבדוק את זה.

אלי רגב: אנחנו כרגע עוסקים בשתי אוכלוסיות ממוקדות ונוכל להתעסק גם בעניין הזה.

רון חולדאי: גם בידוד חולים וגם בידוד לבידוד.

אלי רגב: עם בידוד חולים אין בעיה כי זה בתיאום גם עם משרד הבריאות והם אמורים להיות במלונות, לא משנה אם זה עובד זר או אזרח ישראלי באופן רגיל.

אלי רגב: כך שאם יש בעיה כרגע של חולים שצריך להוציא אותם מתוך הקהילה אז אנחנו יכולים לעסוק בזה – למרות שלא אני עוסק בזה באופן אישי – ביחד עם פיקוד העורף ומשרד הבריאות.

אלי רגב: יש מלונות לטובת העניין הזה ולא אמורה להיות בעיה לגבי חולים מאומתים.

אלי רגב: לגבי אנשים שזקוקים לבידוד – גם פה אני מוכן לבדוק את הסוגיה הזאת.

אלי רגב: אנחנו התחלנו אתמול לטפל במבודדים בקהילה שהם חסרי יכולת בידוד.

אלי רגב: התמקדנו כרגע בשתי אוכלוסיות מסוימות, אבל לא רק, ונוכל להתמקד גם באוכלוסייה הזאת באותו הקשר של בידוד.

אלי רגב: לגבי בעיות הרווחה והמצוקות האחרות שאתם העליתם, שהן נכונות, כרגע אין לי תשובות לתת.

אלי רגב: אני מוכן לבחון את זה.

עפר שלח: רון חולדאי, מול מי אתה עובד בעניין השאלות האלה?

עפר שלח: כשאתה בא לשלטון המרכזי, עם מי דיברת?

עפר שלח: מול מי אתה עובד על הסוגיות שנוגעות לעובדים הזרים?

עפר שלח: עם מי דיברת בשלטון המרכזי?

רון חולדאי: אני עובד מול שר הפנים, שר הרווחה.

רון חולדאי: אני עובד מול כולם, מנסה בדרכי.

רון חולדאי: הרי אין להם הגדרה חוקית אז אני מתמרן.

עפר שלח: אלי רגב, התחושה היא שזה פשוט נופל בין הכיסאות.

רון חולדאי: זו בדיוק הבעיה.

רון חולדאי: הם אנשים חסרי מעמד.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': זו פצצת זמן מתקתקת.

יוליה מלינובסקי: הם יכולים גם להדביק אחרים.

עפר שלח: זו בעיה מהותית.

עפר שלח: לא רק זה, הם גם מרוכזים במקומות.

עפר שלח: הם לא מפוזרים בתל אביב, הם מרוכזים במקומות.

עפר שלח: אנחנו מכירים את זה מהיום-יום כשאין קורונה.

עפר שלח: במקומות האלה יכולה להיות בעיה על אחת כמה וכמה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': זה גם יכול להידרדר לפשיעה כי המצוקה תהיה כל כך גדולה.

רון חולדאי: אני רוצה להרגיע את כולם.

רון חולדאי: כרגע אני מדבר על צורך בפתרון בעיה כשתהיה.

רון חולדאי: כרגע אין לי בעיה, כרגע אין עדיין מגפה, כרגע אין בעיית פשיעה וגם ההתנהגות בחיי הרחוב היא סבירה לחלוטין.

רון חולדאי: אנחנו רק צריכים לתת את הדעת כי אנחנו מאתרים את הבעיות ואומרים: א', אנחנו רואים משפחות עם ילדים שהולכות להיזרק לרחוב, ב', אנחנו רואים צורך לתכנן את האפשרות לבודד אנשים חולים ולבודד אנשים שאמרו להם להתבודד.

רון חולדאי: לזה אנחנו צריכים לקבל פתרונות, עם אמירה ברורה איפה ואיך עושים את זה.

רון חולדאי: עד היום לא קיבלנו.

קריאה: אבל יש שאלה של מוּכנוּת.

אימאן ח'טיב יאסין: אבל זה רק בתל אביב.

אימאן ח'טיב יאסין: מה עם שאר הערים?

אימאן ח'טיב יאסין: צריך פתרון כולל לכולם, לא רק במקום אחד או בעירייה אחת.

משה אבוטבול: השאלה מופנית גם לגורמים המקצועיים במשרדי הממשלה, אבל בעיקר לראשי הרשויות.

משה אבוטבול: ידוע שבכל רשות – אני מכיר את זה מעברי כראש עירייה במשך שנים – יש הרבה ארגוני חסד מקומיים.

משה אבוטבול: זה מאוד חשוב.

משה אבוטבול: זאת גם ההזדמנות להודות להם, אם צריך.

משה אבוטבול: בכל מקום, באשדוד, בכל עיר ועיר.

משה אבוטבול: האם הם מטים כתף?

משה אבוטבול: האם הם מנוצלים?

משה אבוטבול: האם הם עוזרים בדברים שהם יכולים?

משה אבוטבול: חשוב לי לדעת גם את הנושא הזה, ברשותכם.

משה אבוטבול: אולי נתחיל עם לסרי.

543: אני יכול לספר שבאשדוד אנחנו בקשר עם כל הארגונים האלה, עם כל העמותות.

543: אנחנו משתפים פעולה.

543: הם מורידים מעלינו את העומס בנוגע למנות ולחלוקה שלהן.

543: בסך הכול יש שיתוף פעולה יוצא מן הכלל, לפחות אצלנו באשדוד.

משה אבוטבול: תודה רבה לכם.

רון חולדאי: אבל צריך להבין שכל המקורות שלהם, שהספיקו לימי רגיעה, מידלדלים במהירות ואו-טו-טו הם באים אלינו:

רון חולדאי: תנו לנו כסף כדי לעשות את העבודה.

רון חולדאי: זאת הבעיה במצבי משבר.

משה אבוטבול: וגם גיוס התרומות עכשיו קשה מאוד כי אי אפשר לנסוע לחו"ל.

רון חולדאי: הארגונים האלה מתאימים לווליום מסוים והיום גם הם מתקשים לעשות את מה שהם היו רגילים לעשות מפני שגם להם יש חסרון-כיס.

קריאה: השאלה אם אתם מסייעים להם.

קריאה: למשל, אותם פוטרים אותם מארנונה בתקופה הזאת?

יוליה מלינובסקי: גם כך הם לא משלמים אם זה עמותות.

543: לא, אנחנו לא יכולים.

543: אין לנו סמכות, כפי שרון חולדאי אמר קודם, אין לנו שום סמכות, לא לפטור מארנונה ולא לתת הנחות בארנונה, אלא רק על פי החלטת ממשלה.

רון חולדאי: חבר'ה, מספיק כבר.

רון חולדאי: נניח שארגון כזה משלם לי לארנונה, זה מה שמשפיע על העבודה שלו?

543: זה גם לא מרכיב מרכזי היום, לא מרכיב כזה קריטי.

543: בראייה ארוכת טווח, כפי שאומר רון חולדאי, גם הם כבר לא יחזיקו מעמד ולא יוכלו לסייע לנו.

543: צריך שהמדינה תיקח אחריות ביחד איתנו על כל העתיד, לגבי בני 65 פלוס.

יוליה מלינובסקי: רבותי, השאלות שלי עכשיו הן לכולם ובבקשה תתייחסו.

יוליה מלינובסקי: השאלה הראשונה היא יותר לראשי הרשויות, יותר לחיים ביבס, כי אני מבינה שהוא מרכז את כל העניין.

יוליה מלינובסקי: סביר להניח, פרט לבעיות של ארנונה לעסקים, שעל זה כבר הבנו שיש בעיה, עוד מעט, כפי שאמרת אדוני ראש עיריית אשדוד, עוד מעט גם משפחות שאיבדו עבודה ויקבלו עכשיו לא-ברור-מה לפי תוכנית כלכלית, העדיפות האחרונה תהיה לתשלום ארנונה.

יוליה מלינובסקי: הם יקנו אוכל, הם יקנו דברים חיוניים והארנונה תחכה.

יוליה מלינובסקי: האם אתם לוקחים את זה בחשבון במשא ומתן שלכם עם משרד האוצר?

יוליה מלינובסקי: השאלה הזאת מופנית יותר לחיים ביבס.

יוליה מלינובסקי: כי זה יקרה, זה בוודאות יקרה, אולי פחות בתל אביב אבל באשקלון, באשדוד ובדימונה, בוודאות.

יוליה מלינובסקי: שאלה נוספת, היום ראיתי מכתב של ראש עיריית רמת גן שזועק, צועק, דורש לעשות בידוד, במקרה שלו זה לבני ברק.

יוליה מלינובסקי: אתה יודע, כבר אי אפשר להסתיר, כל אדם שלישי שנבדק בבני ברק נמצא חולה.

יוליה מלינובסקי: איך אתם רואים דבר כזה?

יוליה מלינובסקי: במקרה שלו זה הערים השכנות, רמת גן ובני ברק, אבל אצלכם למשל באשדוד יש לך שכונות שלמות.

יוליה מלינובסקי: אני מבינה שאתה מסתדר שם אבל סביר להניח שיש גם פלגים כאלה או אחרים שדורשים טיפול אחר, למשל בידוד שכונתי.

543: לכן החשיבות של קבלת הרשימות של החולים כדי לדעת.

543: לי באשדוד זה קריטי מאוד כי בסך הכול האוכלוסייה החרדית נמצאת ברבעים מסוימים מאוד.

543: אם אראה את הכתובות של החולים מרוכזים במקום מסוים יכול להיות שאבקש לעשות סגר על מקום מסוים.

543: זה לא המצב כרגע אבל זה חשוב מאוד.

יוליה מלינובסקי: האם אתה רואה את זה כדבר נכון, לעשות מין בידוד שכונתי, מה שחיים ביבס עשה במודיעין?

יוליה מלינובסקי: אני רוצה לשמוע התייחסות לשאלה הזאת מן המל"ל ומשרד הפנים כי ההוראה בעצם צריכה להגיע מלמעלה לדעתי.

יוליה מלינובסקי: לך ברור כי אתה גם כן מבין את זה ואתה גם רופא, ויש לך אגב הרבה חברי מועצה באשדוד שיכולים לסייע בתחום, למרות שעדיין יהיו שם פלגים כאלה ואחרים שלא כל כך יתייחסו.

יוליה מלינובסקי: אלה שתי שאלות.

543: אני חושב שבאשדוד המצב נסבל.

543: אהיה יותר חכם היום כאשר אקבל את הרשימה.

543: אני מעריך שבמספרים האלה, של 81 חולים בכל העיר, אני לא צריך לעשות שם סגר, אבל המידע הזה חשוב מאוד, לעוד יומיים, לעוד שבוע, על פי ההתפתחויות.

543: הוא פשוט קריטי ליכולת שלנו לבלום את התפשטות הקורונה.

יוליה מלינובסקי: אתה לא יודע מה קורה שם כי אין לך שם בדיקות.

יוליה מלינובסקי: רגע, אני לא מסכימה אתך.

יוליה מלינובסקי: אתה לא עושה שם מספיק בדיקות כדי לדעת.

יוליה מלינובסקי: כשבבני ברק התחילו לעשות בדיקות גילו מה שגילו, ואין הבדל באוכלוסייה בשכונה החרדית בבני ברק ובאשדוד.

543: בעיר אשדוד עשינו כמעט 1,000 בדיקות בכל יום בשבוע האחרון ואלה התוצאות: 8–9 חולים ביום.

543: זה בסדר.

543: אני חושב שאנחנו בשליטה.

קריאה: מחזקים את ידיך, יחיאל.

יוליה מלינובסקי: אני מבקשת לשמוע את התשובות מחיים ביבס, זה יותר נכון.

יוליה מלינובסקי: זה גם עלה לגבי בידוד שכונות.

עפר שלח: ג'אבר עסאקלה, ונבקש מחיים ביבס לענות גם על השאלה של יוליה מלינובסקי.

ג'אבר עסאקלה: נושא הבדיקות עולה כל הזמן.

ג'אבר עסאקלה: אני חושב שבחלקי הארץ, בעיקר בפריפריה עדיין יש מחסור בבדיקות ולכן מספר הנגועים לא מדויק היום.

ג'אבר עסאקלה: יכול להיות שבאשדוד המצב סביר.

ג'אבר עסאקלה: אני חושב שבאזורים אחרים – שמענו על שפרעם – כמעט ואין בדיקות.

ג'אבר עסאקלה: הדבר השני שאני לא רוצה שיישאר מאחור, העלינו את זה, הוא עלה על ידי ראש עיריית שפרעם.

ג'אבר עסאקלה: חבר'ה, המועצות החלשות, העיריות החלשות, ש-80%–90% מן ההכנסה שלהן מארנונה היא מארנונת מגורים, הן יצליחו לגבות בקושי 20% עכשיו.

ג'אבר עסאקלה: אם יצליחו לגבות – המוצלחים יגבו אולי 25%.

ג'אבר עסאקלה: למעשה הרשויות האלה יקרסו.

ג'אבר עסאקלה: אנחנו נחזור למצב של לפני כמה שנים, שלא מצליחים לשלם משכורות.

ג'אבר עסאקלה: אני חושב שאת הסיפור הזה צריך מישהו לקחת לידיים.

ג'אבר עסאקלה: אנחנו כוועדה צריכים להציב את זה מול משרד האוצר לטיפול מאוד מאוד דחוף כי זה יקרה, אם לא באפריל אז במאי.

קריאה: לפחות לפי הדירוג הסוציו-אקונומי של הישוב.

קריאה: בדירוגים נמוכים צריך שהמדינה תתערב ותיתן שיפוי.

ג'אבר עסאקלה: נכון.

ג'אבר עסאקלה: דבר אחרון, אני חושב שהעניין של מהגרי עבודה ופליטים הוא נושא משמעותי מאוד.

עורסאן יאסין: אני אומר לך כראש עיריית שפרעם תודה רבה.

עורסאן יאסין: באמת אתה נגעת בדבר כל כך חשוב.

עורסאן יאסין: האוכלוסייה החלשה מאוד מאוד – יש לנו בעיה בקשר לגבייה כי הרוב הם בתים, אין לנו אזורי תעשייה כפי שצריך ואנשים לא עונים, לא משלמים.

עורסאן יאסין: יש לנו בעיה.

עורסאן יאסין: העלית את הנושא הזה, כל הכבוד, אתה נגעת בדבר חשוב מאוד.

עורסאן יאסין: תודה רבה.

ג'אבר עסאקלה: משפט אחרון לגבי מהגרי עבודה ופליטים בתל אביב.

ג'אבר עסאקלה: חבר'ה, יכול להיות שעד עכשיו לא נתגלו.

ג'אבר עסאקלה: גם שם השאלה אם עושים בדיקות.

ג'אבר עסאקלה: ביום שיתחילו לעשות בדיקות אני חושש שאנחנו נגלה מצב אחר לגמרי.

ג'אבר עסאקלה: לכן, אדוני ראש עיריית תל אביב-יפו, עכשיו זה עניין שאתה וכולנו צריכים להיות מוכנים ולא לחכות עד שיתחילו לגלות שם מקרי הדבקה.

ג'אבר עסאקלה: תודה רבה.

עפר שלח: חיים ביבס, אם אתה רוצה לענות תשובה לשאלה הראשונה שהעלתה יוליה מלינובסקי.

בני ביטון: אני אענה לגבי הארנונה, לגבי מה שהיא העלתה, וזה נושא חשוב מאוד.

בני ביטון: אמרתי בפתיח שלי בהתחלה שאת הארנונה אנחנו רוצים שהממשלה תעביר לנו באופן מידי.

בני ביטון: תקבלו החלטה.

בני ביטון: לא לחכות.

בני ביטון: אם אנחנו נחכה לקבלת הארנונה, כפי שאמר חברי יחיאל לסרי, אנחנו נשבוק.

בני ביטון: אני רוצה להעלות הצעה אופרטיבית מאיפה להביא את הכסף.

יוליה מלינובסקי: אתה מדבר עם השלטון המרכזי?

בני ביטון: גם למגורים וגם לכול, בלי יוצא מן הכלל.

בני ביטון: אני רוצה להעלות הצעה אופרטיבית.

בני ביטון: יש הרבה מיליוני שקלים במשרד להגנת הסביבה.

עורסאן יאסין: זה הזמן להוציא מן הרזרבה, זה הזמן.

בני ביטון: יש כסף, עפר שלח.

בני ביטון: יש כסף במשרד להגנת הסביבה בנושא היטל הטמנה.

בני ביטון: תשחררו את הכסף הזה של היטל הטמנה, תעבירו אותו לרשויות המקומיות ואנחנו לפחות בזמן הקצר נפתור את הבעיה.

בני ביטון: הרבה מאות מיליונים של שקלים נמצאים שם ולא יודעים מה לעשות עם הכסף הזה במשרד להגנת הסביבה.

בני ביטון: אם אין לך פתרון – זה בטווח הקצר.

עפר שלח: כרגע אנחנו לא בדיון על מקורות.

איילת שקד: עפר שלח, יש לי שאלה על המסתננים.

איילת שקד: היא לא כל כך לחולדאי, היא יותר למל"ל.

איילת שקד: אשלח אותה למל"ל אבל תרשום אותה, אולי בכל זאת ראש העיר יודע את התשובה.

איילת שקד: אם יש היום מסתננים שרוצים לעזוב מרצון בגלל המצב הקשה, בגלל שאין עבודה, האם יש להם אפשרות לעזוב?

עפר שלח: אין טיסות.

עפר שלח: איך יעזבו?

עפר שלח: אפילו לשחות אסור.

איילת שקד: אני שואלת.

איילת שקד: מוציאים טיסות ייעודיות לצרכים מסוימים.

קריאה: את אומרת: לזרוק אותם.

איילת שקד: אני לא אומרת לזרוק, סליחה.

איילת שקד: אני לא אומרת לגרש.

איילת שקד: סליחה, יש - - -

עפר שלח: ראשית, אל תצעקי עליי.

עפר שלח: שנית, אני מציע שלא ננסה לפתור עכשיו את סוגיית המהגרים הסבוכה, שמוכרת לכולנו, דווקא בהקשר של הקורונה.

עפר שלח: כרגע יש בעיה.

עפר שלח: צריך לטפל בה, ואפילו אם יהיו 1,000 או 2,000 שיעזבו בהקשר הזה, זה לא משנה את הבעיה היסודית שרון חולדאי הציג.

יוליה מלינובסקי: 41,000.

איילת שקד: אני מסכימה.

איילת שקד: אני רק אומרת שאם יש כמה מאות שרוצים לעזוב אז המדינה יכולה לארגן טיסות, בדיוק כפי שעושים את זה לצרכים אחרים.

יוליה מלינובסקי: שלפני כן המדינה תביא גם את האזרחים שלה מחו"ל.

רון חולדאי: חברים, בואו נעזוב את הדיון הזה.

רון חולדאי: לי לא ידוע על כאלה שרוצים לעזוב.

רון חולדאי: אם מישהו יודע על כאלה שרוצים לעזוב נא לתת לי ידיעה על זה.

עפר שלח: יכול להיות שזה לא מגיע אליך בגלל צנעת הפרט.

יוליה מלינובסקי: עכשיו זה הצלת נפשות, חברים וחברות.

עפר שלח: אני רוצה להעלות את סוגיית בתי האבות שהעלה קודם חבר הכנסת סגלוביץ'.

רון חולדאי: אפשר להעלות עוד נקודה אחת?

עפר שלח: רון חולדאי, תתחיל אתה עם זה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': הדיורים המוגנים ובתי האבות.

רון חולדאי: בתי אבות – זה בניהול של משרד הבריאות.

רון חולדאי: לנו אין שום מגע עם בתי האבות.

רון חולדאי: כל הנתונים, כל הניהול וכל הדברים לגבי בתי אבות זה אך ורק משרד הבריאות ולא עיריית תל אביב.

רון חולדאי: אני רוצה להעלות עוד נושא אחד חשוב, שאעלה אותו גם בפני חבר הכנסת הורוביץ אבל אני מציע שגם אתם תעלו אותו.

רון חולדאי: יש דבר שנקרא רפורמה בחינוך המיוחד.

רון חולדאי: במציאות של היום לא ניתן לתכנן לקראת השנה הבאה.

רון חולדאי: הכול תלוי באמירות של המורים.

רון חולדאי: צריך לקבל החלטה מידית שמשהים את הרפורמה בחינוך המיוחד.

רון חולדאי: יש לנו גם השגות על עצם הרפורמה הזו, אבל במציאות הזאת לשנת הלימודים הבאה צריך להשהות את הרפורמה הזאת ולחיות כפי שחיינו במשך כל השנים.

עפר שלח: כאמור, יש ועדה מיוחדת בכנסת שעוסקת ממש בנושא הזה.

עפר שלח: יש עוד חבר כנסת שרוצה להעיר הערה קצרה לסיום?

עפר שלח: אנחנו עומדים לסיים.

יוליה מלינובסקי: אם ביבס חזר אשמח לשמוע את תשובתו.

עפר שלח: הוא לא חזר, מה אעשה.

אימאן ח'טיב יאסין: אני רוצה להפנות משהו כללי לרשויות, שיהיה בסיכום של הוועדה.

אימאן ח'טיב יאסין: הנושא של הארנונה הוא נושא רגיש מאוד וצריך לקחת אותו בחשבון ולפנות למשרד האוצר ולמשרד הפנים בעניין, כי משפחות שקורסות עכשיו בלי הכנסות יהיה להן קשה מאוד לעמוד בעניין עוד מעט.

אימאן ח'טיב יאסין: בנושא הריביות של הבנקים, גם זה זועק לשמיים ואנשים פונים אלינו בתלונות.

עפר שלח: זה רק לא בדיון הנוכחי.

אימאן ח'טיב יאסין: כל הנושא של אמצעי מיגון ברשויות המקומיות – אני מקבלת פניות.

אימאן ח'טיב יאסין: גם לעובדים בתוך הרשויות שנמצאים עכשיו בחזית אין לרשויות אפשרויות לקנות את אמצעי המיגון הנכונים.

אימאן ח'טיב יאסין: זה גם נושא שמצריך טיפול.

אימאן ח'טיב יאסין: הנושא השלישי הוא העובדים הקבלניים, במיוחד בתברואה ובניקיון.

אימאן ח'טיב יאסין: אני יודעת שרוב הרשויות, בחברה הערבית לפחות, יש להן חברות קבלניות ועכשיו הם לא עובדים בצורה סדירה.

אימאן ח'טיב יאסין: זה יכול להביא לזיהום שיגרום למחלות נוספות ואולי גם להתפשטות הקורונה.

אימאן ח'טיב יאסין: נושא הבדיקות הוא נושא מאוד מאוד קריטי, במיוחד בחברה הערבית, שעכשיו התחילו להביא את הניידת הזאת בכל יום למקום אחר.

אימאן ח'טיב יאסין: היא לא תספיק לתת את השירות לכלל האוכלוסייה, ובינתיים עד שהיא תגיע למקומות שצריך לערוך בהם את הבדיקות אז יש עוד נדבקים והמחלה מתפשטת עוד יותר.

משה אבוטבול: אני רוצה להודות לראשי הרשויות.

משה אבוטבול: מגיע להם המון יישר כוח, לכל ראשי הרשויות בכל הארץ שעושים עבודה קשה.

משה אבוטבול: אנחנו מחזקים את ידיכם.

משה אבוטבול: הוועדה היא למענכם פה בעצם.

אימאן ח'טיב יאסין: דבר אחרון לחיים ביבס, למרות שהוא לא נמצא.

אימאן ח'טיב יאסין: אני חושבת שיש צורך בעבודה ממשקית בין ראשי הרשויות והישובים הצמודים שכבר התגלו בהם מספר נדבקים גבוה.

אימאן ח'טיב יאסין: למשל אני יכולה לדבר על יפיע, שהיא בין נצרת למגדל העמק.

אימאן ח'טיב יאסין: במגדל העמק מדווח כבר על 60 מקרים, פרט לאלה שבבידוד.

אימאן ח'טיב יאסין: בנצרת אותו דבר.

אימאן ח'טיב יאסין: יש יחסים יום-יומיים.

אימאן ח'טיב יאסין: כך גם בשפרעם ובטמרה, כך גם בדיר חנא.

יוליה מלינובסקי: גם בבני ברק וברמת גן.

אימאן ח'טיב יאסין: בדיוק.

אימאן ח'טיב יאסין: לכן זו סוגיה שמצריכה טיפול מידי, אחרת תהיה התפשטות לרוחב וגם לעומק ונהיה במצב שאי אפשר לטפל בכול.

עפר שלח: חיים ביבס, אני שמח שאתה שוב איתנו.

עפר שלח: יוליה, 30 שניות שאלה, דקה תשובה.

יוליה מלינובסקי: שאלה.

יוליה מלינובסקי: האם אתה נערך למצב שגם במגורים תאבד ארנונה?

יוליה מלינובסקי: סביר להניח שלאנשים יהיה חשוב יותר לקנות אוכל מאשר לשלם ארנונה.

עפר שלח: השאלה היא האם אתה נערך למצב שבו גם דירות מגורים יפסיקו לשלם ארנונה, פשוט מפני שאנשים ייכנסו למצוקה כלכלית ותשלום ארנונה לא יהיה בהכרח הדבר הראשון שהם ישלמו.

יוליה מלינובסקי: ושאלה שנייה לגבי בידוד של שכונות וערים.

עפר שלח: הוא עשה בידוד של שכונה, הוא סיפר לנו קודם.

יוליה מלינובסקי: איך הוא רואה את זה והאם הוא מקדם את זה מול מל"ל?

יוליה מלינובסקי: כי זה פתרון.

עפר שלח: אני מבקש לענות רק לשאלה הראשונה ואנחנו נסכם.

חיים ביבס: בסדר גמור.

חיים ביבס: לגבי הארנונה למגורים – ברור, אנחנו רואים ביטולים.

חיים ביבס: יהיה לנו תהליך מאוד מאוד לא פשוט לגבות את זה בחודשים הבאים, בטח ובטח אחרי שהכול ייגמר.

חיים ביבס: גם זה על הפרק.

חיים ביבס: לכן בנושא של שיפוי הארנונה העסקית עמדתנו מאוד ברורה ונחרצת.

חיים ביבס: גם ייצא מכתב מסודר היום של כל ראשי הרשויות שאומר: רבותי, שיפוי מלא.

חיים ביבס: הבטחתם 3 מיליארד שקל, תורידו את ה-6%, תנו את ה-2.82 מיליארד שקל.

חיים ביבס: אם מישהו מתכוון "לעשות עלינו סיבוב" – אנחנו במצב שלא נהסס.

חיים ביבס: נמצא פה גם יושב-ראש פורום ה-15, גם פורום ערי פיתוח, גם ראשי רשויות מן המגזר וגם בכלל.

חיים ביבס: לא נהסס אם צריך גם לעצור את השלטון המקומי היום.

חיים ביבס: לא ישחקו איתנו משחקים.

חיים ביבס: נגמרו המשחקים.

חיים ביבס: אנחנו סוחבים את האלונקה הזאת למעלה משנה לבד ולא ניתן לפקידים "לעשות עלינו סיבוב", לא במשרד האוצר ובטח לא במשרד הפנים.

עפר שלח: תודה רבה.

עפר שלח: הדברים ברורים.

עפר שלח: אני רוצה לסכם.

עפר שלח: ראשית, אני רוצה להודות באמת לכל ראשי הרשויות וגם לנציגי המל"ל ומשרד הפנים.

עפר שלח: זה היה, ולא בכדִי, אמרתי את זה קודם, הדיון הכי מדויק שלנו.

עפר שלח: שאלנו שאלות, קיבלנו תשובות.

עפר שלח: היה ברור שיש פה אנשים שהרגליים שלהם הן על הקרקע, שעוסקים בדברים.

עפר שלח: זה היה דיון מדויק.

עפר שלח: חוץ מלהודות לכם, אני לוקח את זה למישור של מסקנות הוועדה.

עפר שלח: 1.

עפר שלח: לא רק שצריך ליישב את המחלוקות.

עפר שלח: אני טוען שהוועדה רואה שכל שקל שמושקע בשלטון המקומי שווה אחר כך אני לא יודע כמה שקלים במורד הדרך, כי השלטון המקומי יודע לפתור בעיות.

עפר שלח: אני מחבר לזה את סוגיית המידע.

עפר שלח: צריך לזרום אליו המידע.

עפר שלח: אם יש קשיים משפטיים, אם צריך את הוועדה בשביל להתגבר עליהם, אנחנו נתגבר עליהם.

עפר שלח: כל מידע, כל כסף, כל הסדרה שבאה לשלטון המקומי עוזרת לשלטון המרכזי לפתור בעיות.

עפר שלח: על אחת כמה וכמה הידע שלכם ברור, היכולות שלכם ברורות.

עפר שלח: 2.

עפר שלח: סוגיית מהגרי העבודה – התחושה שלנו היא שהסוגיה נופלת לחלוטין בין הכיסאות.

עפר שלח: במובן הזה – אני לא יודע אם רון חולדאי עוד על הקו – אנחנו נעשה את הבירורים שלנו, לנסות ולראות, לקשור פה קצוות שהוועדה תנסה לקשור בשבילכם.

עפר שלח: אם לא נמצא את זה אנחנו נתכנס פה לדיון נוסף בסוגיה הזו ממש.

עפר שלח: אני שונא את הביטוי "פצצת זמן" ביחס לדבר הזה, אבל זה בהחלט יכול להיות כך.

עפר שלח: 3.

עפר שלח: המל"ל מדבר על תוכניות בפיקוד העורף וכן הלאה.

עפר שלח: הצבא הוא ארגון מסודר, תוכניות הוא יודע לעשות.

עפר שלח: צריך לעשות באחריות המל"ל ומשרד הפנים את התפירה של זה אל תוך הרשות המקומית, מתוך הכרה בדברים שאמר רון חולדאי קודם, שהרשות המקומית בסופו של דבר מנהלת את האירוע.

עפר שלח: פיקוד העורף נותן לה כוח, נותן לה חיילים, נותן לה רכבים, נותן לה כל מה שצריך, אבל היא זאת שהידע הוא שלה.

עפר שלח: 4.

עפר שלח: יש להיערך לסוגיית המסכות.

עפר שלח: מסכות כנראה כבר יש.

עפר שלח: ביום אחד קרוב לוודאי תהיה פה החלטה.

עפר שלח: את הדבר הזה יצטרכו לחלק ולהוביל אותו.

יוליה מלינובסקי: לחלק, לא למכור.

עפר שלח: הערך שלו, אם המדינה תעשה את זה על חשבונה, הערך של זה שאנשים יחזרו לעבוד – בחמש דקות עבודה של המשק כיסינו את כל הדבר הזה, חד וחלק.

קריאה: נפל בין הכיסאות הנושא של הירידה בגביית ארנונה ברשויות החלשות.

עפר שלח: המדינה צריכה לכסות הכול.

עפר שלח: אני שוב מודה לכולם.

עפר שלח: אנחנו מתכנסים פה שוב ב-12:00.

עפר שלח: תודה רבה לכולם.