הוועדה המיוחדת להיערכות מערכת החינוך והחינוך המיוחד, לרבות לשנת הלימודים הבאה, כנסת 23, פרוטוקול מספר 3, 2020-03-30 12:00

ניצן הורוביץ: צוהריים טובים לכולם, שלום לכולם מהכנסת.

ניצן הורוביץ: אנחנו בישיבה של הוועדה המיוחדת לענייני היערכות מערכת החינוך, ישיבה שנייה, אני לא יודע עוד כמה זמן הוועדה הזאת תימשך בראשותי, זה תלוי בקואליציה.

ניצן הורוביץ: בכל מקרה, אנחנו לא מבזבזים את הזמן.

ניצן הורוביץ: היום הדיון השני שאנחנו מקיימים בוועדה, והוא יעסוק בנושא החינוך המקוון.

ניצן הורוביץ: בתחילת הדיון יצטרף אלינו מנכ"ל משרד החינוך, שמואל אבואב, שכבר נמצא איתנו בזום מהמשרד.

ניצן הורוביץ: שלום שמואל, צוהריים טובים לך.

שמואל אבואב: שלום וצוהריים טובים.

ניצן הורוביץ: תודה שאתה איתנו.

ניצן הורוביץ: אחר כך יצטרפו רבים אחרים, יש לנו הרבה מוזמנים: אנשי משרד החינוך מורים, רשויות מקומיות, ראשי ערים, תלמידים, מורים, אנשי טכנולוגיה וכו'.

ניצן הורוביץ: אני מקווה שנצליח לשמוע את כולם, כי זה נושא גדול.

ניצן הורוביץ: הדיון שאנחנו מקיימים כאן היום בכנסת מתקיים בעוד עשרות פרלמנטים בעולם.

ניצן הורוביץ: זאת בעיה שכל העולם מתמודד אתה היום.

ניצן הורוביץ: קיבלנו את הנתון הזה הבוקר ממרכז המחקר והמידע של הכנסת.

ניצן הורוביץ: 186 מדינות בעולם עם יותר מ-1.5 מיליארד תלמידים סגרו את בתי הספר ומערכות החינוך.

ניצן הורוביץ: זאת אומרת, הבעיה שאנחנו מתמודדים אתה קיימת כמעט בכל מדינה ומדינה, ובטח במדינות המתקדמות, שיש בהן מערכת או הבנה או מוכנות של למידה מרחוק.

ניצן הורוביץ: אני חייב דווקא לומר, לפי הסקירה של הממ"מ, שהמדינה שהכי ערוכה ומקיימת את זה בצורה אולי הכי טובה, לפחות לפי הנתונים, זו דווקא סין.

ניצן הורוביץ: יש שם פשוט תמיכה ממשלתית קודמת בדיגיטציה של חומרי לימוד.

ניצן הורוביץ: יש שורה של חברות עסקיות שעוסקות בחינוך דיגיטלי, ויש גם מסורת סינית מאוד ותיקה של גישות פדגוגיות, שמטפחות שינון ולמידה עצמית, וכל זה היה הבסיס למה שהם הפעילו בתקופת הקורונה.

ניצן הורוביץ: אז אפשר גם ללמוד מהם.

ניצן הורוביץ: עוד מדינות שעושות את זה בצורה טובה זה פינלנד וגם מדינות שונות בארצות-הברית, אבל לא כולן.

ניצן הורוביץ: בקיצור, אנחנו בדיוק באותה דילמה שהיום יש להמון מדינות ולהמון מערכות חינוך בעולם, איך לקיים את הלמידה הזאת מרחוק בצורה טובה, איך לתת בה תכנים ראויים, איך להגיע לאנשים שאין להם גישה מרחוק למערכות אינטרנטיות, לציוד מחשבים וכו', ובארץ יש לנו כמה וכמה מגזרי אוכלוסייה כאלה, ואיך מבטיחים את זה לאורך זמן – על כל השאלות האלה אנחנו ננסה לענות היום בוועדה.

ניצן הורוביץ: יש המון שאלות שמגיעות מהציבור.

ניצן הורוביץ: אני רק אגיד שאת הדיון הזה אנחנו מעבירים גם בערוץ הכנסת, אפשר לראות שידור ישיר, וגם בעמוד הפייסבוק שלי, ושם גם אפשר לרשום שאלות, ומדי פעם בדיון אני אקרא שאלות שמגיעות מהציבור דרך הפייסבוק.

ניצן הורוביץ: כאמור, אנחנו נתחיל עם מנכ"ל משרד החינוך, שמואל אבואב.

ניצן הורוביץ: שמואל, אולי בהתחלה גם כמה מילים כלליות לפני הלימוד המקוון על ההיערכות שלכם, מערכת החינוך עכשיו בתקופת הקורונה, איך אתם מסתדרים, ואחר כך אולי ספציפית על החינוך המקוון שהוא מוקד הדיון שלנו היום.

ניצן הורוביץ: בבקשה, שמואל.

שמואל אבואב: צוהריים טובים לאדוני היושב-ראש ולכל משתתפי הדיון בוועדת החינוך של הכנסת.

שמואל אבואב: ביום שישי, ה-13 במארס, הוחלט לסגור את מערכת החינוך במדינת ישראל, וביום ראשון, הסמוך לכך, ב-15 במארס, המורים התחילו ללמד לימוד מקוון.

שמואל אבואב: אנחנו מדברים על 2.3 מיליון ילדים ששינו את שגרת לימודיהם בבית-הספר, 180,000 עובדי הוראה, 5,100 בתי ספר, 20,000 גנים וכמעט 75,000 כיתות, שהיו מורגלים כולם בשגרת לימודים, ועברו בבת אחת, מיום שישי ליום ראשון, לשגרה אחרת.

שמואל אבואב: פתחת, אדוני היושב-ראש, בסקירה עולמית, ובכל יום אנחנו חלק ממערך מנטר של שיתוף פעולה של מדינות העולם.

שמואל אבואב: ידעתי על 184 מדינות ששגרת הלימודים חדלה בהן והן סגרו את כל מוסדות החינוך.

שמואל אבואב: יש מדינות מעטות, מעטות בלבד שממשיכות שגרה של לימודים מרחוק באופן מערכתי.

שמואל אבואב: באיזו שיטה מערכת החינוך במדינת ישראל עובדת בלמידה - - - המורים והגננות?

שמואל אבואב: שלא נשלה את עצמנו ונשוב ונקבע את זה יותר ויותר בתודעה שאין למידה מרחוק ללא אנשי החינוך.

שמואל אבואב: צריך להביע הערכה גדולה על המעבר החד שהמורים עשו.

שמואל אבואב: הם מורגלים בלמידה בד' אמות הכיתה, הם מורגלים בלמידה בשיעורים כפי שהמערכת עובדת 70 שנה, ובתוך ימים ספורים הם עברו ללמד מרחוק.

שמואל אבואב: המרכיב השני בנוי על הקשר של המורה ועל שגרת לימודים מביתו.

שמואל אבואב: זה הנדבך השני, מערכת של שידורים לאומית.

שמואל אבואב: בנינו בתוך שבועיים 30 אולפנים בתל-אביב, בכפר סבא ובהרצליה, ומיום ראשון, כשהתחלנו את שגרת הלימוד מרחוק, הצלחנו לשדר שיעורים מקוונים בנוסף לעבודת המורים, מכיתה א' ועד י"ב, בעברית ובערבית.

שמואל אבואב: היינו צריכים לגייס מיידית מורים, ליצור את האולפנים ולייצר סדר-יום נוסף לסדר-היום של המורים.

שמואל אבואב: בכל יום אנחנו שולחים את מערכת השידורים להורים ולמורים, ותיכף נדבר על ההיקפים של הצפיות.

שמואל אבואב: הזירה השלישית אלו אתרים שיש בהם חומר מקוון, שיש בהם חומר דיגיטלי, כשהתלמידים יכולים להיכנס לאותם 24 אתרים ולעשות שימוש מחובר לתכנים הלימודיים, לא רק לחומרי העשרה והרחבת הידע והדעת, אלא לחומרים מקוונים שקשורים לתוכניות הלימוד.

שמואל אבואב: והזירה האחרונה, שעל פיה בנויה האסטרטגיה של למידה מרחוק, זה טיפ המורה.

שמואל אבואב: כל מורה מכל מקום יכול להיכנס למרחב הפדגוגי, להיכנס לתיק המורה, להקליד את שכבת הגיל, את תוכנית הלימוד והיא נפרסת לפניו.

שמואל אבואב: מה הצלחנו בשבועיים ויומיים שחלפו מאז סגירת מערכת החינוך?

שמואל אבואב: כפי שאמרתי, הקמנו את האולפנים, שידרנו מהם ואנחנו משדרים מהם בזמן שאנחנו מדברים פה, עד עכשיו כ-800 שיעורים.

שמואל אבואב: בכל יום צופים ונכנסים לשידורים האלה כ-500,000 תלמידים.

שמואל אבואב: היכן אפשר לצפות?

שמואל אבואב: בטלפון, במחשב וגם בטלוויזיות, כשהצלחנו להגיע להסדרים עם חברת פרטנר, עם חברת סלקום, וכעת על המדוכה, ואני מקווה שבתוך יום זה ייסגר, גם חברת הוט, כך שלילד יש שלוש זירות, שלושה מקומות שבהם הוא יכול לצרוך את שגרת הלימודים: פלאפון, מחשב וטלוויזיה.

שמואל אבואב: המורים שנרתמו במלוא העוצמה בכדי להעביר את השידורים הם כ-500 מורים.

שמואל אבואב: הזירה השנייה, כפי שאמרתי, זו זירת התוכן הדיגיטלי.

שמואל אבואב: כמה נכנסו לאותם אתרים?

שמואל אבואב: במצטבר, עד יום האתמול, 12 מיליון כניסות, בממוצע 1.2 כניסות ביום לאותם אתרים, וכאשר מדברים במשתמשים בודדים זה כ-520,000 תלמידים נכנסים לאתרים האלה מדי יום.

שמואל אבואב: ניסינו, זה לא פשוט וזה מורכב לעבור את המעבר הזה, לא לפספס את האוכלוסיות הייחודיות.

שמואל אבואב: לכן בחברת המיעוטים, בחברה הערבית, הקמנו אולפנים גם בערבית.

שמואל אבואב: לא אמרנו: עד השעה 14:00 לומדים את השפה הזאת ומשעה 14:00, משמרת שנייה, לומדים את השפה השנייה.

שמואל אבואב: מדי one.

שמואל אבואב: למרות הקושי והמורכבות הקמנו אולפנים דוברי שפה, ומורים דוברי השפה הערבית מתייצבים ומעבירים את השיעורים.

שמואל אבואב: החברה החרדית – אתגר גדול מאוד – הם לא משתמשים בתשתית המקוונת של המחשבים.

שמואל אבואב: לא אמרנו שזו בעייתם ואין לנו פתרון, ניגשנו מיידית ללמידה מקוונת באמצעות הפלאפונים, ותיכף אני אסביר את המספרים.

שמואל אבואב: האוכלוסייה השלישית, אוכלוסייה של ילדים במצוקה – מצאנו את עצמנו עם 2,000 ילדים שאין להם משפחה, הם באו לארץ בפרויקט נעל"ה, עוד מאות ילדים אחרים שאין להם עורף משפחתי, הם היו בשגרת חייהם בכפרי הנוער ובפנימיות, ונאלצנו להשאיר את כפרי הנוער ואת הפנימיות, שנכון להיום יש בהם 2,265 ילדים.

שמואל אבואב: חלק מילדי נעל"ה שבו לביתם בחו"ל, החלק האחר נותר פה בפנימייה.

שמואל אבואב: ואותם ילדים שלא יכולים להישאר בבית כי אין להם עורף, או ילדים שראינו שדברים לא טובים קורים להם, הפנינו אותם מחדש לכפרי הנוער והפנימיות.

שמואל אבואב: האוכלוסייה הבאה זו אוכלוסיית החינוך המיוחד, ועוד נייחד לה דברים נוספים.

שמואל אבואב: אם אני מסכם את הפרק הזה, בנינו את כל המהלך על מורים, על אולפנים משדרים, על אתרים מקוונים ועל תיק מורה נגיש לכל מורה בכל רגע נתון שייחשף לכל התוכניות עצמן.

שמואל אבואב: דיברתי על אוכלוסיית החרדים.

שמואל אבואב: קווי הטלפון הייעודיים הם התחליף לאינטרנט של הציבור האחר.

שמואל אבואב: כ-200,000 תלמידים משתתפים בשיעורים טלפוניים.

שמואל אבואב: יש כ-12,000 חומרי למידה, או שמורה מעביר און-ליין בטלפון את השיעור או שיש שיעורים מוקלטים.

שמואל אבואב: בנוסף לעובדה שדיברתי על ילדים בכפרי הנוער, המשכנו להפעיל 14 מרכזי חירום שבהם יש 250 ילדים, פתחנו 129 מועדוניות בכדי - - - ילדים במצוקה, הילדים שקשה להם לקחת חלק בפעילויות, ב-45 רשויות, שבהן יש 2,000 ילדים.

שמואל אבואב: החינוך המיוחד זה האתגר הגדול והרגיש שמעסיק אותנו מאוד מאוד, איך הילדים שנמצאים בשגרת ימיהם במוסדות החינוך המיוחד ובכיתות של החינוך המיוחד, וכרגע נמצאים בד' אמות ביתם – איך אנחנו מאפשרים לשמור על קשר, איך אנחנו מאפשרים טיפול מרחוק, איך מאפשרים הפגה, שהילדים האלו באים למרכזים, ואיך יוצרים מוקד שאפשר לפנות אליו.

שמואל אבואב: על כל הדברים האלה עוד נרחיב, אם תרצה, אדוני היושב-ראש, עם אנשי החינוך המיוחד נמצאים אתי.

שמואל אבואב: הזירה הבאה היא הזירה של השירות של הייעוץ החינוכי והפסיכולוגי.

שמואל אבואב: 2,631 יועצים חינוכיים קיבלו הודעות מהמורים.

שמואל אבואב: למה הקשר של המורים והלמידה מהמורים היא כה חיונית והיא לא תסולא בפז?

שמואל אבואב: אין שום תחליף, לא באולפנים ולא בשיעורים מקוונים, לקשר הבלתי אמצעי שיש למורה.

שמואל אבואב: עצם העובדה שהמורה בבוקר יוצר שגרת למידה אצל הילד, הוא יכול גם לנטר ולעלות על בעיות שיש לילדים.

שמואל אבואב: אספנו 33,000 בעיות שנוצרו אצל ילדים: מצוקות של חרדה, של מצב כלכלי של ההורים, מצוקה משפחתית, מצוקה של בדידות.

שמואל אבואב: ולכן כל המערך של השירות של הייעוץ החינוכי והפסיכולוגים עושים את זה בצורה מנוטרת, בצורה מקוונת, בשיחות, מכוונים גם את ההורים.

שמואל אבואב: הפניות הגיעו אלינו, הן מאנשי חינוך, הן מהורים, ולכן פרסנו את המערך הזה בכדי לתת מענה עד כמה שניתן.

שמואל אבואב: והזירה האחרונה, ובזה אני מסכם, אדוני היושב-ראש, זאת הזירה ההתנדבותית והפעילותית של בני הנוער.

שמואל אבואב: זו שעתם המשמעותית והחשובה של בני הנוער, לא רק להיות ספונים בבעיות הקורונה, אלא דווקא לגלות גילויים של מנהיגות ואחריות חברתית, ולכן פנינו לכל תנועות הנוער לעשות שינוי בדרכי הפעלת תנועות הנוער, לעבור לפעולות מקוונות, שכל מדריך ייצור קשר עם החניכים שלו ויעביר פעולות בצורה מקוונת.

שמואל אבואב: בני הנוער נרתמו להפעיל את כל המערך, יחד עם הש"שינים בשנת השירות – את כל המערך של העובדים החיוניים.

שמואל אבואב: ביותר מ-60 מקומות היום בארץ יש מערך שמחזיק את הילדים של אותם עובדים חיוניים, שנדרשים להתייצב יום-יום למשמרת העבודה בבתי החולים ובמערכת הבריאות, והם מפעילים את כל המערך הזה.

שמואל אבואב: בני הנוער יוצרים קשר עם קשישים ומלווים אותם.

שמואל אבואב: מי שצריך קניות, מי שצריך תרופות ומי שצריך סעד וקשר, בני הנוער עושים את זה, ואפשר לגולל יריעה גדולה ורחבה מהעשייה של בני הנוער.

שמואל אבואב: כל האתגר הגדול הוא איך בבת אחת לעבור משגרת חיים שכולנו מורגלים בה למצב שכולם נמצאים בבתים, ובכל זאת מניעים גלגלים של שגרה גם במצב של חירום.

שמואל אבואב: סוג של שגרת לימודים מסוימת, לא בת השוואה לשגרה שאנחנו מורגלים בה, סוג של סדר-יום חברתי, סוג של מתן מענה, עד כמה שניתן וצריך.

שמואל אבואב: ובזה אני אסיים, וזה מערך הבגרות.

ניצן הורוביץ: היות שלא תהיה אתנו כל הדיון ונשחרר אותך לענייניך הדחופים, יש לנו פה כמה שאלות.

ניצן הורוביץ: אני אתחיל עם שתי שאלות.

ניצן הורוביץ: אחר כך אם יצטברו שאלות, אולי אפילו נעלה אותך לקראת הסוף, אם תהיה איזו שאלה שנחשוב שאתה יכול לתת לה תשובה, למרות שיהיו אנשים מהמשרד תיכף פה בהמשך.

ניצן הורוביץ: שאלה ראשונה, וזה דבר שחוזר על עצמו בהמון פניות ציבור שאנחנו מקבלים בנושא הזה, זה פתרונות או היעדר פתרונות ספציפיים לאוכלוסיות שיש להן פער דיגיטלי.

ניצן הורוביץ: זאת אומרת, אתה דיברת על טלוויזיה בעיקר, אבל למשל אם אנחנו מדברים על המגזר הבדואי, דומה שיש שם קושי גדול בנושא הזה.

ניצן הורוביץ: האם תוכל יותר לפרט איך אתם עושים את החינוך המקוון או את הלמידה מרחוק?

ניצן הורוביץ: התייחסת לזה, אבל תן קצת יותר פרטים, כי זה חוזר על עצמו בכל השאלות של הציבור אלינו, שמרגישים שאין מענה מספיק לאוכלוסיות שאין להן גישה למחשבים, לאינטרנט ולדברים מהסוג הזה.

ניצן הורוביץ: אני רק אביא פה למשל נתון שיש לנו בנושא הזה.

ניצן הורוביץ: ב-24% ממשקי הבית בישראל אין חיבור לאינטרנט, ב-15% אין מחשב.

ניצן הורוביץ: למשל במשקי בית יהודים – 78% מנויים לאינטרנט, לעומת 48% במשקי בית ערבים.

ניצן הורוביץ: איך מסדרים את העניין הזה?

ניצן הורוביץ: שאלה נוספת שהיא לא בעניין החינוך, הלימוד מרחוק, אבל בכל זאת אני חייב לשאול אותך, כי היא שאלה מרכזית.

ניצן הורוביץ: מה הצפי שלך לגבי חידוש הלימודים בכלל במערכת החינוך?

ניצן הורוביץ: אתמול אמר מנכ"ל משרד הבריאות שהוא חושב שאחרי פסח לא יתחדשו הלימודים.

ניצן הורוביץ: אנחנו מדברים על חידוש לימודים רק בספטמבר, אם כך.

ניצן הורוביץ: אלה שתי השאלות.

ניצן הורוביץ: תענה וחברי כנסת נוספים ישאלו.

ניצן הורוביץ: תודה.

שמואל אבואב: אדוני היושב-ראש, באשר לשאלתך הראשונה על הפער הדיגיטלי בכלל - - - בפרט.

שמואל אבואב: כאשר אנחנו נמצאים כאן בדיון אנחנו צריכים להבין שבפזורה, הבדואים, יש 70,000 אזרחים, 23,000 ילדים שנמצאים בכפרים לא מוכרים.

שמואל אבואב: אלה מקומות שבהם אין הכרה של המדינה ואין יכולת לבצע שם בנייה, ואפשר לדון על זה יום שלם.

שמואל אבואב: אותה אוכלוסייה שמעסיקה אותנו מאוד מאוד מאוד בשגרה, לא רק במצב החירום, עבורה יצרנו שינוע והבאה שלהם למוסדות חינוך, והקמה של בתי-ספר במוסדות חינוך בקרוונים, כי לא ניתן לבנות בנייה קונבנציונאלית.

שמואל אבואב: בהיעדר תשתית, בהיעדר יכולת להשוות ולצמצם את הפערים, זוהי תמונת המצב.

שמואל אבואב: אין מה להתעלם ממנה, אין מה להכחיש אותה.

שמואל אבואב: הדבר היחיד שניתן לגשר במצב של הפערים הבלתי נתפסים באותה אוכלוסייה, זה באמצעות הפלאפונים או באמצעות טלוויזיות שעובדות על ידי גנרטורים.

שמואל אבואב: אין לנו דרך אחרת, כי אין שם תשתית אינטרנטית, ולכן זוהי תמונת המצב.

אורלי פרומן: האם יש לכם תמונה באילו יישובים, בתוך היישובים לאלה משפחות אין נגישות, אין אינטרנט?

שמואל אבואב: כשהבאתי את הנתונים, נתתי מתוך הזיכרון שלי, ששליש מהבדואים בדרום, ונדמה לי היום בהיקף של כ-250,000 שנמצאים בפזורה, במקומות שלא ניתן לבנות בהם, וזה מעסיק את החברה הישראלית עשרות שנים.

שמואל אבואב: בתוך כך מתוך הזיכרון שלי – הנתונים לא לפניי – יש כ-23,000 ילדים.

שמואל אבואב: והיכולת שלנו לתת מענה זה בפלאפונים, זה בטלוויזיות.

שמואל אבואב: אם יצליחו להסדיר מצב של מחשבים, זה יפתור את הבעיה.

שמואל אבואב: כרגע זה המצב.

שמואל אבואב: אני לא מתעלם ממנו, ואני לא רוצה ליצור פה תמונת מצב מיופה, ואני לא רוצה ליצור מצב לא מציאותי.

שמואל אבואב: זוהי תמונת המצב.

שמואל אבואב: באשר לחידוש הלימודים.

שמואל אבואב: אנחנו עובדים בעבודה צמודה עם ארגוני המורים.

שמואל אבואב: אנחנו עובדים צעד אחר צעד בניסיון גדול לאחדות פעולה.

שמואל אבואב: זה לא פשוט.

שמואל אבואב: זה מורכב.

שמואל אבואב: יש תפיסות שונות, אבל בסך הכול אנחנו עושים מאמץ גדול בכדי לייצב את השגרה הזאת בתנאים כל כך מורכבים.

שמואל אבואב: איש לא יכול לשער מתי חוזרים ללימודים, ולכן אנחנו נערכים לכל החלופות.

שמואל אבואב: חלופה מס' 1, שלא יחזרו ב-19 באפריל, כפי שמתוכנן, בתום חופשת הפסח.

שמואל אבואב: שגרת הלימודים הנוכחית של למידה מרחוק, תוך גיוס גדול ומשמעותי של המורים והגננות, והם מגויסים לזה בכל מאודם.

שמואל אבואב: אני לא אומר את זה לתפארת המליצה, אני לא אומר את זה כמס שפתיים.

שמואל אבואב: זה מעורר הערכה רבה לראות את כל הגילויים העצומים, כשמורים בתנאים מאוד מאוד קשים, כשיש להם משפחה, יש להם חרדות ויש להם קשיים, מצליחים מהבית לייצר שגרת לימודים.

שמואל אבואב: אני מעריך, עם יסוד איתן להאמין בכך, שזה יימשך.

שמואל אבואב: כאשר יחזרו ללימודים, נתחיל בבגרות.

שמואל אבואב: אנחנו נערכים לכך, אם משרד הבריאות יאות להעניק לנו את האפשרות לקיים את מבחני הבגרות, בכדי שלא יהיה מצב שהבגרות יורדת לטמיון, שאפשר לקיים אותה עד כמה שניתן.

שמואל אבואב: בעת הזאת, משרד הבריאות, אני לא רוצה לדבר בשמו, אבל על פי הנתונים והשיחות היומיומיות שלנו אתם, אני מעריך בהערכה שלי כרגע, והם יהיו אמונים לתת את הנתונים המוסמכים, שניתן יהיה לקיים יחידות של מבחן של בגרות, באינטרוולים, בפעימות של 10 תלמידים.

שמואל אבואב: מאוד קשה לייצר את זה, אבל אני מאמין שבהתגייסות הגדולה של כולם, נצליח לתת מענה.

שמואל אבואב: אם יחזרו ללימודים, זה יהיה בהדרגתיות.

שמואל אבואב: נצטרך מצד אחד לעסוק במשקעים ובקשיים ובחוויות שהילדים עברו מהתרועעות וקשר לשגרת חיים של הימצאות לבד בתוך הבית.

שמואל אבואב: נצטרך לעשות את זה בהדרגתיות, נצטרך לעסוק באתגר של השלמת חומר הלימוד, ונצטרך גם להביא אותם לפעילות מפיגה והנאתית בקיץ.

ניצן הורוביץ: אני לא רוצה להחזיק אותו עוד הרבה זמן, אז כמה שאלות קצרות של חברי הכנסת.

ניצן הורוביץ: ביקש יוסף ג'בארין.

ניצן הורוביץ: בבקשה.

יוסף ג'בארין: שלום, שמואל, תקופה קשה עוברת על כולנו.

יוסף ג'בארין: אנחנו מאוד מודאגים מחוסר השוויוניות כרגע בהתמודדות עם המצב.

יוסף ג'בארין: אנחנו יודעים כיום, לפי הנתונים שיש לנו, הנתונים שקיבלנו מוועדת המעקב לענייני חינוך בציבור הערבי עם ראשי רשויות מקומיות – ההערכה שלהם שכ-50%, ממש חצי מהתלמידים הערבים, לא יכולים לקבל את כל השירותים המקוונים, בין אם זה בגלל היעדר תשתיות אינטרנט ובין אם זה בגלל שאין להם מחשוב או אולי מספיק מכשירי פלאפונים בבית.

יוסף ג'בארין: אני חושב שהסוגיה התקציבית, עם כל הכבוד, ניתן להתגבר עליה.

יוסף ג'בארין: אם אנחנו מדברים על 100,000 תלמידים, 100,000 מחשבים, זה אולי כ-150-100 מיליון.

יוסף ג'בארין: ניתן להתגבר על זה, במיוחד כשאנחנו רואים שזה לא מתקרב לסוף.

יוסף ג'בארין: זו השקעה נדרשת לדעתי בעת הזאת.

יוסף ג'בארין: לגבי הנגשת הפורטלים, האתרים, גם זה לדעתי נושא בוער וצריך מייד להקדיש משאבים להנגשה בשפה הערבית.

יוסף ג'בארין: זו בעיה שממשיכה עד היום.

יוסף ג'בארין: חלקיות התוכניות בשפה הערבית היא גם בולטת.

יוסף ג'בארין: אגב, אני חושב שצריך לפתוח גם אולפן הקלטה בצפון, כדי שיהיה קרוב יותר למחנכים הערבים, שלא יצטרכו לנסוע לתל-אביב, ולכן זה גם נושא חשוב.

יוסף ג'בארין: הנושא החשוב בהקשר הזה לגבי טלוויזיה.

יוסף ג'בארין: טלוויזיה – במיוחד התחנות הפרטיות, זה לא מגיע לכל היישובים הערביים.

יוסף ג'בארין: אני חושב שצריכים להיות יצירתיים.

יוסף ג'בארין: יש לפחות שתי תחנות טלוויזיה בערבית שנכנסות לכל בית, תחנת הַלָא, תחנת מוסאוא.

יוסף ג'בארין: לדעתי צריך לחשוב איך גם אליהם מכניסים את התכנים האלה.

יוסף ג'בארין: דיברתי איתם, הם בהחלט מוכנים וזה בהחלט אפשרי.

יוסף ג'בארין: אנחנו מודעים לקשיים, אנחנו כמובן מחזקים את ידיכם בשעה הקשה הזאת, אבל חשוב לנו שהזכות לחינוך תינתן לכל התלמידים באופן שוויוני ונגיש.

יוסף ג'בארין: אני באמת פונה אליך כדי להשקיע את כל המאמצים ואת כל המשאבים כדי שהתלמידים הערבים יקבלו את חלקם בתקופה הקשה הזאת.

ניצן הורוביץ: תודה.

ניצן הורוביץ: אנחנו נאסוף כמה שאלות, שמואל, ותענה בסוף.

ניצן הורוביץ: זה היה חבר הכנסת ד"ר ג'בארין.

ניצן הורוביץ: חברת הכנסת עומר ינקלביץ'.

עומר ינקלביץ': תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

עומר ינקלביץ': ראשית, אני יודעת שאנחנו קצרים בזמן, אבל חשוב לי להודות גם למנכ"ל, גם למורים, גם לצוותים.

עומר ינקלביץ': ברור לי שנעשית פה עבודה.

עומר ינקלביץ': זה לא ברור מאליו.

עומר ינקלביץ': אנחנו רוצים כולנו להודות לכם.

עומר ינקלביץ': אני רוצה שנייה ללכת לצד השני.

עומר ינקלביץ': יש לי ברוך השם חמישה ילדים בבית, אחת לפני בגרויות, כולם לומדים, אחד באוניברסיטה בכלל, אבל כולם כל הזמן סביב המחשבים.

עומר ינקלביץ': דבר ראשון, יש בתים שאין בהם מחשבים וגם אין בהם טלפונים לילדים, וצריך לראות איך נערכים, איך מסייעים ואיך עוזרים.

עומר ינקלביץ': דבר שני, יש פה איזה הצפה, צריך לעשות סדר בברדק.

עומר ינקלביץ': הם מקבלים כל היום חומרים, לינקים, הווטסאפ מלא בחומרים, שולחים להם חומרים להדפיס, לא לכולם יש מדפסות בבתים, יש איזה הצפה קטסטרופלית.

עומר ינקלביץ': יש פשוט הורים שמתקשרים ואומרים: אני מרים ידיים, אני פורש, שהילדים יסתדרו, יעשו – יעשו, לא יעשו – לא יעשו, אני לא עומד בטירוף הזה.

עומר ינקלביץ': עוד פעם, אני לא באה חלילה בביקורת, אלא מנסה לראות איך מייעלים את הדבר הזה ואיך מייצרים הנחיה, אולי אפילו הנחיה שתאמר שפעם בשבוע מוציאים איזו הנחיה או טבלה מסודרת.

עומר ינקלביץ': גם ההצפה הזאת מייצרת לחץ קטסטרופלי.

עומר ינקלביץ': נקודה אחת.

עומר ינקלביץ': נקודה שנייה - - -

ניצן הורוביץ: תיכף יהיו אנשים נוספים מהמשרד ספציפית לגבי דברים יותר פרטניים, גם לי יש פה עוד כמה שאלות לגבי הזום.

ניצן הורוביץ: יהיו פה סמנכ"ל טכנולוגיה, שמשרד החינוך מעלה אותו, ואת השאלות היותר פרטניות נשאיר להם.

עומר ינקלביץ': בנוגע לבגרות שאדוני דיבר עליה, גם פה חייבים להבין מה קורה עם הבגרויות – הן לומדות בעומס נוראי, הן לא מצליחות לעמוד בקצב.

עומר ינקלביץ': הן בלחץ.

עומר ינקלביץ': הן מנסות לשאול שאלות, אין להן תשובות.

עומר ינקלביץ': צריך להבין מה קורה עם הבגרויות האלה, כי גם ברמה הנפשית יש לחץ קטסטרופלי על הילדים.

עומר ינקלביץ': דבר נוסף שחשוב לי לומר בנוגע לילדים עם הצרכים המיוחדים.

עומר ינקלביץ': נאמר לנו במשרד שתצא תוכנית, תצא הנחיה מסודרת לגביהם.

עומר ינקלביץ': זה לא יצא לפועל, אין להם תוכנית ללמידה מרחוק.

עומר ינקלביץ': צריך לבדוק את זה.

עומר ינקלביץ': במשרד של אדוני אמרו לנו שאמורה לצאת תוכנית ולא יצאה עדיין.

עומר ינקלביץ': אנחנו רוצים להבין מה קורה עם הדבר הזה.

עומר ינקלביץ': לגבי החרדים, חשוב לי לומר, מכיוון שאני מקבלת אין-סוף פניות, אתם עושים היערכות נפלאה, אבל צריך לעשות מעקב מה קורה שם.

עומר ינקלביץ': אנשים לא באמת מבינים איך להתנהל, אין לכולם טלפונים חכמים.

עומר ינקלביץ': יש שם כאוס מסוים וצריך לעשות מעקב, לתת הנחיות מסודרות.

עומר ינקלביץ': אני מניחה שבכל אוכלוסיות המיעוטים זה קורה.

עומר ינקלביץ': אני מקבלת אין-סוף פניות, אין להם טלפונים, אין להם מחשבים, צריך לסייע ולעזור, גם אצל הערבים וגם אצל הבדואים.

עומר ינקלביץ': צמצום הפערים פה הולך ויגדל, ויש חשש מהדבר הזה.

עומר ינקלביץ': אנחנו צריכים לראות איך אנחנו מבקרים את הגלישה המוגזמת באתרי האינטרנט, וגם את הביקורת לאיזה אתרים הם נכנסים.

שמואל אבואב: התכוונת להרחבת הפערים.

עומר ינקלביץ': שאלה נוספת.

ניצן הורוביץ: עומר, עומר, עומר.

ניצן הורוביץ: די.

ניצן הורוביץ: תאפשרי - - -

עומר ינקלביץ': האחרונה.

עומר ינקלביץ': מה קורה לגבי הילדים המבודדים?

עומר ינקלביץ': האם יש להם שירות פסיכולוגי שעובד איתם, יועץ שעובד איתם?

עומר ינקלביץ': בסוף הם נמצאים במציאות לא פשוטה.

עומר ינקלביץ': תודה רבה.

ניצן הורוביץ: לא על כל דבר המנכ"ל יצטרך לענות, יש לנו כאמור גם אנשים ספציפיים במשרד שיתייחסו.

ניצן הורוביץ: רק דברים, אני אומר לחברי הכנסת, למנכ"ל, מבחינת מדיניות-על ולא דברים יותר טכניים או פרטניים קטנים, כי כאמור אנחנו רוצים להמשיך את הדיון, להיכנס יותר לעומק.

ניצן הורוביץ: חברת הכנסת אורלי פרומן.

אורלי פרומן: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

אורלי פרומן: שלום אדוני המנכ"ל, קודם כול, יישר כוח גדול.

אורלי פרומן: חיזוק אישי ממני אליך על ניהול המערכת בשעה כל כך קשה לחברה הישראלית.

אורלי פרומן: לך, לצוות שלך, ולכל אנשי החינוך באשר הם ברחבי הארץ, יישר כוח גדול ותודה רבה.

אורלי פרומן: יש לי חמש שאלות קצרות.

אורלי פרומן: מחר מתחילה חופשת הפסח, זו חופשה שהיא טרום חול המועד, וכבר אין לנו גם בית-ספר של החגים, האם המערכת המקוונת תמשיך לעבוד גם בתקופה זו, טרום חול המועד?

אורלי פרומן: שאלה שנייה, לגבי הנושא של הנגשת הלימודים לתלמידים משולבים, פירוק החומר והנגשה.

אורלי פרומן: שאלה שלישית, יחידות קידום נוער ותוכנית היל"ה – מדובר פה בנוער בסיכון, שהטיפול בו חייב להמשיך ולהיות רציף.

אורלי פרומן: אני יודעת שעובדי קידום נוער לא הוגדרו כעובדים חיוניים ברשויות המקומיות ולא הוחרגו במסגרת ה-30%.

אורלי פרומן: עם זאת, יש חשיבות גדולה מאוד להמשיך ולטפל בנוער בסיכון.

אורלי פרומן: שאלה רביעית, נושא ארגוני הנוער במובן הכי רחב – כל הארגונים יש להם תפקיד מאוד מאוד חשוב בתקופה הזאת, זה לא רק לימודים, זה גם הפגה, גם קשר אישי.

ניצן הורוביץ: הוא אמר.

אורלי פרומן: כן, אבל הגיעו אליהם רק 20% מהמקדמה במקום 70%, שכבר יכולה להגיע בתקופה כזאת, כדי שהם יוכלו להמשיך ולפעול ולהשלים את מערכת החינוך הפורמלית.

אורלי פרומן: והשאלה האחרונה זה לגבי גני הילדים – איך זה עובד?

אורלי פרומן: איך עוברים החומרים גם לילדים טרום קרוא וכתוב, כל הפעילויות, גם לגיל הרך וגם לגני הילדים, גילאי שלוש עד שש?

אורלי פרומן: תודה רבה ובהצלחה.

ניצן הורוביץ: חבר הכנסת טאהא, יש לך שאלה שעוד לא נשאלה?

ניצן הורוביץ: אני רוצה לאפשר למנכ"ל להשיב.

וליד טאהא: אני אתמקד ובקצרה.

וליד טאהא: שלום, שמואל.

וליד טאהא: אני רוצה לשאול בהמשך לשאלתו של ג'בארין לגבי פתיחת אולפן בצפון.

וליד טאהא: האם נבחנה אפשרות לפתוח אולפן גם בדרום?

וליד טאהא: זו שאלה אחת.

וליד טאהא: הנושא השני, לגבי התלמידים של היישובים הלוא מוכרים.

וליד טאהא: אנחנו יודעים שזאת סוגיה משל עצמה.

וליד טאהא: למעשה תלמידים אלה כמעט ולא מקבלים את שירות הלמידה מרחוק, כי עבורם זה בלתי אפשרי.

וליד טאהא: השאלה לגבי היישובים המוכרים, גם בנגב וגם בשאר המקומות במדינה, שהנתונים שם אומרים שכמעט מחציתם, אין להם תשתית לקבל את השירות הזה, השאלה, האם יש בידיכם נתוני אמת על פילוח אחוזי ההשתתפות של התלמידים, גם בדרום, גם במרכז הארץ, גם בצפון, ולכל האוכלוסיות, לא רק לאוכלוסייה הערבית?

וליד טאהא: אז נדע איפה הבעיה הספציפית בעניין.

וליד טאהא: תודה.

ניצן הורוביץ: נעצור כאן בשלב הזה בשאלות.

ניצן הורוביץ: אני רק אדגיש פה נושא שגם עולה בכל השאלות שאנחנו מקבלים דרך הפייסבוק.

ניצן הורוביץ: קיימנו את הדיון הראשון בנושא החינוך המיוחד, ובעקבות הדיון וגם בעקבות הרבה פניות, אני חושב שיצאו הנחיות שהחריגו את ילדי החינוך המיוחד והמטפלים מבחינת הוראות הסגר.

ניצן הורוביץ: אני מקבל פה הרבה שאלות על כך שזה לא באמת מתבצע.

וליד טאהא: התחילו עם זה?

ניצן הורוביץ: כן, התחילו.

ניצן הורוביץ: אולי נבין ממך בנושא החינוך המיוחד.

ניצן הורוביץ: חופשת הפסח, ששאלה חברת הכנסת פרומן, גני הילדים ופילוח אוכלוסיות.

ניצן הורוביץ: אם אתה יכול, בקצרה, ונשחרר אותך.

ניצן הורוביץ: תודה.

שמואל אבואב: תודה.

שמואל אבואב: נשיב לד"ר ג'בארין באשר לאוכלוסייה הערבית והבדואית.

שמואל אבואב: אני חוזר ואומר: זה נשמע פשוט, אבל זה היה מאוד מורכב לעמוד על העיקרון שהאולפנים ישדרו בערבית.

שמואל אבואב: אפשר היה לתרגם הכול, את כל המורים בעברית, ועמדנו על העיקרון שהמורים של החברה הערבית יתייצבו, הם יעבירו את השידורים והם ילמדו.

שמואל אבואב: יש בזה מסר גדול, ואני גם מעריך ואני עוקב אחרי הדברים – אני מעריך ש-70% היום באוכלוסייה הערבית נמצא במערך של למידה בחומרים המקוונים.

שמואל אבואב: אני אבדוק, לא רק אבדוק, אני אעשה מאמץ גדול שההקלטות תתבצענה גם בצפון וגם בדרום, בכדי להנגיש לאותם מורים.

שמואל אבואב: אני פוגש אותם באולפנים, אני מעריך אותם מאוד, אני מתקשר אליהם בכדי לעודד אותם להגיע בביטחון, הם לא מורגלים בזה, ולהתייצב בפני מערכת החינוך הערבית ולהביא את אופן הלמידה של החברה הערבית.

שמואל אבואב: אנחנו צריכים להתמיד בזה, דיברנו על זה לא פעם, ואני מאוד שמח שזה בא לידי ביטוי.

שמואל אבואב: באשר לבגרות.

שמואל אבואב: מה היינו צריכים לעשות?

שמואל אבואב: הבגרות מורכבת מ-270 בחינות, שהן גמורות ב-1 במארס, והן נמצאות בכספת.

שמואל אבואב: היינו צריכים לקחת את כל 270 המבחנים האלה ולאסוף עשרות אנשים, ואני אומר עוד פעם, לא כמס שפתיים, הם עבדו לילות כימים בכדי ליצור מיקוד.

שמואל אבואב: לקחו את כל המבחנים, אי-אפשר לשנות אותם, אי-אפשר להכין אותם מחדש, כי זה התהליך בכדי שלמבחן יהיה תוקף.

שמואל אבואב: אני לא רוצה להאריך, יצרנו מיקוד ב-270 מקצועות, שלחנו אינטרוול אחד ביום ראשון, אינטרוול שני ביום חמישי ושינינו את המיקוד ומיקדנו אותו.

שמואל אבואב: יש עוד תקלות, נטפל בהן.

שמואל אבואב: שינינו את לוח הבגרות.

שמואל אבואב: אנחנו צריכים להעביר בסוף את כל הילדים את הבגרות, ואני מקווה שנעמוד בזה.

שמואל אבואב: באנו בדברים עם הצבא, הצבא נאות לבקשה שלנו לדחות את השירות הצבאי, לא לסוף יולי, אלא למהלך אוגוסט בכדי לאפשר לתלמידים להגיע לבגרות.

שמואל אבואב: באשר לנושא של המרחבים הפדגוגיים, ששאלה עליהם חברת הכנסת עומר ינקלביץ'.

שמואל אבואב: לכל מורה, ואני אומר את זה בזהירות, כי תהיינה תקלות – כל מורה שמעוניין לפתוח מרחב פדגוגי, אנחנו מעמידים לו את האפשרות לעשות את זה דרך פורטל ההוראה או דרך המוקד שלנו, שמכוון, או דרך הרכז הבית-ספרי.

שמואל אבואב: אנחנו מעמידים שש אפשרויות לכל מורה להביא את זה לידי ביטוי, ואנחנו רואים אלפי מורים לומדים ומצטרפים ללמידה בצורה מקוונת.

שמואל אבואב: באשר לשיטת הלמידה, המורה עצמו יוצר את סדר-היום, קובע מה ילמדו, באיזו טכניקה ילמדו ומייצר סדר-יום.

שמואל אבואב: גם אם זה עמוס, עדיף מאשר שתהיה נטישה ועזיבה ואי-קשר עם הילדים.

שמואל אבואב: ננסה לאט לאט את האובר הזה למתן ולאזן, אבל טוב מאמץ יתר ודאגת יתר מאשר עזיבת הילדים.

שמואל אבואב: באשר לשאלתה של חברת הכנסת אורלי פרומן.

שמואל אבואב: המורים במאמץ גדול מאוד ניאותו להמשיך את הלמידה עד יום שישי הזה.

שמואל אבואב: ביום שלישי המורים אמורים לצאת לחופשה, הם ניאותו להמשיך את שגרת הלימודים עד יום שישי.

שמואל אבואב: בשבוע הבא ליל-הסדר, אחר כך חול המועד, בחול המועד אנחנו ממשיכים לשדר דרך האולפנים ואנחנו יוצרים לזה ממד של הפגה, מעין קייטנת צללים, בכדי לאפשר אופי למידה, אבל גם אופי של פנאי, ועניין, וחוויה וכל מה שקשור בזה לאוכלוסיות המתקשות.

שמואל אבואב: אורלי, אנחנו מקליטים עכשיו שיעורים ייחודיים לתלמידים של אתגר ומב"ר.

שמואל אבואב: המורים מגיעים כי החומר הרגיל לא תמיד מותאם עבורם, ובכדי לבטא ביטוי של היכולת שלהם, להביא את עצמם לכדי בגרות או להצלחה לימודית, אנחנו מתחילים את כל המערך הזה וננגיש להם עד כמה שניתן.

שמואל אבואב: כפי שאמרתי, ואני לא רוצה לחזור, תנועות הנוער וארגוני הנוער מגויסים לסדר-היום החדש, המקוון.

שמואל אבואב: באשר לתקציבים, אנחנו כולנו צריכים לזכור שאנחנו שנה וארבעה חודשים בתקופה של בחירות.

שמואל אבואב: בתקופה שכזאת הכללים הנקוטים הם כללים שונים לחלוטין – אין תקציב שוטף, אין ועדת כספים שעבדה בכנסת בחודשים האחרונים, ולכן אנחנו נמצאים בסד מאוד מאוד מורכב, עם כל הכללים הנדרשים בזמן בחירות.

שמואל אבואב: בדרך כלל הכללים נקבעו לזמן של מספר חודשים בודדים.

שמואל אבואב: אנחנו נמצאים שנה וארבעה חודשים בזה, וצריך להתגבר על זה.

שמואל אבואב: גני הילדים בתוך המערך כולו, עם מאמץ גדול של כולם.

שמואל אבואב: ניסיתי בתמציתיות, בשביל לא להאריך.

ניצן הורוביץ: שמוליק, לסיום החינוך המיוחד.

ניצן הורוביץ: ההחרגה של תלמידי החינוך המיוחד, דנו בזה בדיון קודם, הייתה איזו התפתחות.

ניצן הורוביץ: מה קורה עם זה בתכל'ס?

עומר ינקלביץ': האם יש תוכנית?

שמואל אבואב: מה אנחנו מכוונים בחינוך המיוחד, תחת המגבלות המאוד-מאוד מחמירות של משרד הבריאות?

שמואל אבואב: 1.

שמואל אבואב: כל מוסדות החינוך המיוחד שסגרו את שעריהם, ממשיכים בקשר עם הילדים, בקשר מקוון; 2.

שמואל אבואב: הילדים שזקוקים לטיפול בריאותי, אנחנו מפעילים דרך חברה עם המינון בכל מקום, עם האפשרות בכל מקום, מתן שירות בריאותי לאותם ילדים, שזה הטיפול הפולשני, ואני לא רוצה עכשיו להאריך בכל התיאורים; 3.

שמואל אבואב: מוקד מוניציפאלי יישובי, שיוכל לאפשר למשפחות לפנות; הזירה הבאה, הרביעית, היא זירה של מתן מענה להפוגה של ילדים.

שמואל אבואב: ילדים – יתואם אתם, הם יבואו עם ההורים באופן פרטני, משום שאי-אפשר לקבץ קבוצה, ובהדרגתיות יוכלו להגיע להפגה, לסוג של טיפול במרכזים מוניציפאליים.

שמואל אבואב: זה מורכב, זה קשה, אבל אין ברירה.

שמואל אבואב: אין ברירה וצריך לגייס את כולם להבנה עד כמה להורים קשה להחזיק את הילדים.

שמואל אבואב: אנחנו לא נמצאים בשגרה, ואני אומר את זה לא סתם, כי אנחנו צריכים פה לגלות גילויים של גמישות והבנה לאותם גופים מטפלים, עם כל החרדה שיש לכל אחד.

שמואל אבואב: קל להגיד את זה כאן, ואני מבין את החרדה שיש לאנשי החינוך, אבל, רבותיי, אין לנו ברירה, אנחנו צריכים לאפשר להורים ליצור סוג של התרעננות, סוג של טיפול לילדים האלה, ולכן נעשה את זה תחת הכללים המאוד מקפידים של משרד הבריאות – ילד לבד, צוות במרחק הדרוש, בכדי לאט לאט להקל על הדברים.

ניצן הורוביץ: תודה, תודה, מנכ"ל משרד החינוך שמואל אבואב, שהיית אתנו והקדשת את הזמן.

ניצן הורוביץ: יישר כוח בשם כל חברי הוועדה.

עומר ינקלביץ': תודה רבה.

אורלי פרומן: תודה.

ניצן הורוביץ: תמסור גם לעובדי המשרד, אנחנו מאוד מעריכים את הדברים ונמשיך בשיתוף פעולה אתכם.

ניצן הורוביץ: תודה.

ניצן הורוביץ: ועכשיו אנחנו עוברים לדיון יותר דינמי, ונקציב שלוש דקות לכל דובר, ונעשה פה ריץ'-רץ'.

ניצן הורוביץ: אני מדגיש שוב, הדיון היום הוא על החינוך המקוון, מחר יש לנו דיון ספציפי על בחינות הבגרות.

ניצן הורוביץ: פה כבר המנכ"ל התייחס ואמר גם דבר חשוב, שהצבא הסכים לדחות את הגיוסים לאוגוסט בגלל נושא הבגרויות.

ניצן הורוביץ: והבגרויות, ככל הנראה, יאפשרו לקיים אותן בקבוצות של עד עשרה תלמידים.

ניצן הורוביץ: זה חשוב, ואנחנו נפרט בדיון מחר.

ניצן הורוביץ: היום זה על נושא החינוך המקוון.

ניצן הורוביץ: יפה בן דוד, מזכ"לית הסתדרות המורים אתנו.

ניצן הורוביץ: בבקשה, יפה.

ניצן הורוביץ: שלום, יפה, צוהריים טובים.

יפה בן דוד: צוהריים טובים לכם.

ניצן הורוביץ: יפה, רק שאלה מנחה.

ניצן הורוביץ: אני מבין שהגעתם להסדר בנושא שכר המורים שמעבירים את הלימוד המקוון.

ניצן הורוביץ: עד מתי ההסדר הזה חל ומה הולך להיות אחרי פסח?

יפה בן דוד: שלום לכולם, אני אענה על שאלתך.

יפה בן דוד: קודם ברשותך, אני רוצה לומר מספר מילים.

יפה בן דוד: הנושא של הלמידה מרחוק – עובדי ההוראה השקיעו שנים, וגם משרד החינוך, בנושא של השתלמויות רבות, כדי להיות מוכנים לעת הזאת.

יפה בן דוד: לכן עובדי הוראה הפעילו בצורה מאוד - - - ובזמן כל כך קצר ותפעלו את כל הנושא של כל הלמידה מרחוק.

יפה בן דוד: אני שמחה גם להצטרף לדבריו של מנכ"ל משרד החינוך.

יפה בן דוד: אין תחליף לעבודתם של הגננות ושל המורים, של כלל צוותי ההוראה.

יפה בן דוד: שום אולפן לא יוכל להחליף ושום חברה לא תוכל להחליף את עבודתם.

יפה בן דוד: מה נוצר כתוצאה מהלמידה מרחוק?

יפה בן דוד: מה האפקטיביות שנתנה הלמידה מרחוק?

יפה בן דוד: קודם כול, החשיבות, בראש ובראשונה, של הקשר האישי וההיכרות המוקדמת של עובדי הוראה עם התלמידים.

יפה בן דוד: השמירה של הרצף הלימודי, השמירה כמובן על שגרת החירום בבתי ההורים, הפחתת הפגיעה בשגרת הלימודים, מתן מענה רגשי לתלמידים, שמירה גם על קיום מסגרת חינוכית אלטרנטיבית, כמובן התמיכה והחיזוק בחוסן הנפשי.

ניצן הורוביץ: יפה, אנחנו קצרים בזמן, תנסי לענות על השאלות שעולות לגבי מה קורה עכשיו ובשבועות הקרובים, בפסח ואחרי פסח.

יפה בן דוד: סיכמתי את כל הנושא של הלמידה מרחוק.

יפה בן דוד: יש הסכם.

יפה בן דוד: ההסכם מדבר על התקופה עד פסח.

יפה בן דוד: אני שמחה קודם כול, שגם האוצר היום מבין את מה שהוא לא הבין בתחילה, את הערך ואת האפקטיביות של הלמידה מרחוק, והיום כולם מבינים.

יפה בן דוד: וזה המקום גם להודות להורים על ההערכה הרבה והעצומה שלהם כלפי צוותי הוראה, שלצערי לא תמיד נמצאת בשגרת היום, אבל אני סמוכה ובטוחה שזה ימשיך להיות כפי שהיה בלמידה מרחוק - - - גם בעתיד.

יפה בן דוד: ולכן הלמידה מרחוק, כולם מבינים שהיא צריכה להימשך גם אחרי פסח.

יפה בן דוד: יצטרכו לעשות הסכם נוסף, לדון בכל הנושא של השכר.

יפה בן דוד: יתנהל משא-ומתן, כפי שאמרתי, עם האוצר, בנושא של השכר של עובדי הוראה לגבי הלמידה מרחוק.

יפה בן דוד: אני חוזרת ואומרת שהחשיבות הגדולה שלא תהיה פגיעה בשכרם של עובדי ההוראה.

יפה בן דוד: שכרם של עובדי הוראה גם כך נמוך, ואסור לנו לפגוע בצוות ההוראה המסור והיקר שעושה עבודת קודש ביום-יום ובמיוחד בשעה הקשה הזאת של כולנו.

ניצן הורוביץ: האם יש לחברי הכנסת שאלות ליפה בן דוד?

יוסף ג'בארין: יפה, אני שוב מחזק את ידיכם בצוות החינוך, המחנכים, המורים, היועצים.

יוסף ג'בארין: אני רק אפנה את תשומת ליבך לפניות רבות שאני מקבל מאנשי החינוך הערבים לגבי בעיות בתקשוב וחוסר נגישות של תוכניות בשפה הערבית, ולכן אני מרגיש שהם, לא הייתי אומר בפניקה, אבל אני מרגיש את הקושי שלהם כרגע עם היעדר שוויוניות בהנגשת החומרים גם בשפה הערבית.

אורלי פרומן: יפה, קודם כול, תודה רבה, תודה לך ותודה לכל הצוותים ואנשי החינוך.

אורלי פרומן: לא נחזור על השאלות שהפנינו למנכ"ל משרד החינוך, הן גם רלוונטיות לצד שלכם, כדאי לשים לב.

אורלי פרומן: אני מבקשת שוב, בהמשך לדיון שנערך בשבוע שעבר, לשים דגש על הילדים המשולבים במערכת, אלו שנמצאים במערכות הרגילות.

אורלי פרומן: לילדי החינוך המיוחד יש מענה אחד, אבל לילדים המשולבים, גם בנושא של בגרויות, גם למידה מקוונת – כל הטיפול שלהם.

אורלי פרומן: לא לשכוח אותם.

ניצן הורוביץ: כן, יפה.

יפה בן דוד: קודם כול לשאלה ולהערה שהעלה חבר הכנסת - -

ניצן הורוביץ: חבר הכנסת ד"ר יוסף ג'בארין.

יפה בן דוד: - - בנושא של החברה הערבית.

יפה בן דוד: יש הרבה תוכניות שעובדי ההוראה אצלנו המציאו, היצירתיות שלהם.

יפה בן דוד: זה המקום ליצירתיות של עובדי הוראה שהכינו בעצמם את כל התוכניות.

יפה בן דוד: וכן, נכון, יש מקומות שעדיין זה לא עובד.

יפה בן דוד: כבר ציינתם את הנקודות, העליתם את זה גם בפני המנכ"ל, והמנכ"ל אמר שהוא ימצא את הפתרונות גם לכך.

יפה בן דוד: זה פתרונות שמן הסתם צריך משרד החינוך למצוא.

יפה בן דוד: בנושא של אורלי, מה שדיברת על הילדים המשולבים.

יפה בן דוד: יש מענה גם לילדים המשולבים, אני יכולה להעיד גם על עצמי באופן אישי, גם הילדה שלי היא גננת שילוב, וגם היא מכינה תוכניות לילדים ונמצאת אתם בקשר מאוד אישי.

יפה בן דוד: בפרט הילדים האלה, כל כך זקוקים לתמיכה הרגשית, אפילו יותר מהלימודי.

יפה בן דוד: הקשר הזה מאוד מאוד מאוד חשוב להם, עם צוותי ההוראה.

יפה בן דוד: גם צוותי ההוראה של החינוך המיוחד עושים עבודה נפלאה.

יפה בן דוד: בכלל, אני חושבת שכולנו, כל עם ישראל היום, כל מדינת ישראל היום צריכה להוקיר תודה ענקית לצוותי ההוראה.

אורלי פרומן: בהחלט.

אורלי פרומן: פתחנו בזה, ועדיין אנחנו רוצים לוודא שעד אחרון הילדים מקבל את מה שהוא צריך לקבל, ואנחנו מודים עד לאחרון המורים.

ניצן הורוביץ: רק אני אדגיש פה את הנקודה, יפה בן דוד, שאמרת שלגבי מה שקורה אחרי פסח עדיין אין הסכם עם המורים.

ניצן הורוביץ: אין הסכם.

עומר ינקלביץ': הרי הושלם הסכם השכר ביניכם, נכון?

עומר ינקלביץ': אם אני לא טועה.

יפה בן דוד: עד פסח.

ניצן הורוביץ: רק עד פסח.

עומר ינקלביץ': זאת אומרת שאין היערכות בכלל לאחר הפסח?

יפה בן דוד: נושא השכר הוסדר, כולל חופשת הפסח – למידה מרחוק.

עומר ינקלביץ': זאת אומרת שאתם לא נערכים בכלל לקראת הפסח.

עומר ינקלביץ': זאת אומרת, אחרי הפסח יש מצב שאנחנו נתקעים, הלימודים המקוונים ייתקעו ונהיה בסיטואציה שהיינו בה לפני שבועיים.

עומר ינקלביץ': זה מה שאת אומרת לנו בעצם?

יפה בן דוד: לא.

יפה בן דוד: המגעים נמשכים עם האוצר.

יפה בן דוד: האוצר היום, כפי שאמרתי, מבין את החשיבות של הלמידה מרחוק.

יפה בן דוד: כמובן כולנו רוצים וחפצים להמשיך את הלמידה מרחוק.

יפה בן דוד: רק בנושא של הסוגיה של השכר יצטרך להתנהל משא-ומתן עם האוצר, ואני מקווה שבזמן הקרוב אכן יתנהל המשא-ומתן ונסגור גם הסוגיה הזאת.

ניצן הורוביץ: תודה ליפה בן דוד.

ניצן הורוביץ: אני רק אוסיף ואני אחזק אותך בכך שאין שום ספק שמורים שמלמדים בלימוד מרחוק צריכים לקבל שכר.

ניצן הורוביץ: והרעיון הזה שעלה – אנשים השמיעו אותו, כולל אנשים בכירים – שהיות שזה מהבית, וזה מהמחשב, לא צריך לשלם שכר, זה מופרך.

ניצן הורוביץ: לפעמים דווקא העבודה שמורה משקיע בלמידה מרחוק ובהכנה של מערך השיעור זה יותר ממה שהוא משקיע בשיעורים הרגילים שהוא כבר מוכן אליהם וכו'.

ניצן הורוביץ: לכן צריך לשלם את השכר כמו שצריך - -

עומר ינקלביץ': יש לנו נציג אוצר?

ניצן הורוביץ: - - ולא לעשות זילות במעמד המורה.

ניצן הורוביץ: לנוכח דברייך גם נקרא בסיכום פה להאיץ את המגעים אתכם, כדי שלא נשאיר את הסיפור של אחרי הפסח פתוח, ואז נגמור את החופש ושוב לא יהיה הסכם, ושוב יצטרכו כמה ימים בשביל לחדש את זה, עד שיסגרו אתכם את ההסכם.

ניצן הורוביץ: את זה צריך לעשות כבר בהקדם.

וליד טאהא: שההסכם יכלול גם את המוכר שאינו רשמי ולא רק את החינוך הרשמי.

עומר ינקלביץ': ברור.

אורלי פרומן: תמיד מדברים על כל המערכת.

ניצן הורוביץ: כן, על כל המערכת.

ניצן הורוביץ: תודה ליפה בן דוד.

ניצן הורוביץ: עכשיו אנחנו רוצים לשמוע את ד"ר עופר רימון, שהוא סמנכ"ל תקשוב, טכנולוגיה ומערכות מידע במשרד החינוך, ואחראי על מערך התקשוב והלמידה מרחוק.

ניצן הורוביץ: אתה בעצם איש המקצוע שלנו, ואתך אפשר יהיה יותר לרדת לפרטים.

ניצן הורוביץ: כבר עולה שאלה טכנית, אבל היא חוזרת על עצמה הרבה.

ניצן הורוביץ: היות שהמורים מקיימים את זה בזום אישי, אז המגבלה בזום היא 40 דקות.

ניצן הורוביץ: זאת אומרת, הלימוד המקוון מתנתק אחרי 40 דקות, והבקשה כאן היא לתת למורים את המייל הארגוני של משרד החינוך, כדי שלא כל אחד יצטרך לפתוח שיחה בזום ויתנתק לו אחרי 40 דקות.

ניצן הורוביץ: זה נראה לי די מובן מאליו, אבל זו אחת מהמון שאלות שעולות.

ניצן הורוביץ: אולי תיתן אתה בכמה משפטים, אבל באמת בקצרה, את הזווית שלך, ואז נשאל שאלות בהתאם.

ניצן הורוביץ: אני אפנה גם כמה שאלות שהצופים בפייסבוק מעלים.

ניצן הורוביץ: בבקשה.

עופר רימון: ניצן, אני דווקא חושב שיהיה נוח להתחיל מהשאלה ששאלתם על העבודה של המורה מהבית.

עופר רימון: אנחנו מתחילים להבין מה התפקיד של המורה העתידי במערכת החינוך.

עופר רימון: אנחנו הבנו את זה כבר לפני 20 שנה.

עופר רימון: התפקיד שלו לא יורד כשהוא עובר ללמידה מרחוק, התפקיד שלו גדל.

עופר רימון: אסביר למה.

עופר רימון: כבר יותר מעשר שנים אפשר לקבל כמעט את כל התכנים בכל מקצוע, גם באוניברסיטה, גם במערכת החינוך – לקבל הרצאות מוקלטות, אוניברסיטות כמו קורסרה או אֶדֶקְס עם פלטפורמות אחרות מאפשרות אין-סוף דרכים של למידה מרחוק.

עופר רימון: ועדיין, אם תבדוק בקורסרה, כמה אנשים מתחילים קורס וכמה מסיימים אותו, זה פחות מ-10%.

עופר רימון: כשאנחנו התחלנו להיעזר בפלטפורמות כאלה, הבנו שבמאה ה-21, התפקיד של המורה זה לא לעמוד מול הכיתה ולהרצות, יש לו עוד הרבה מאוד תפקידים.

ניצן הורוביץ: עופר, סליחה שאני קוטע.

ניצן הורוביץ: אני מתנצל מראש.

ניצן הורוביץ: היות שאנחנו גם קצרים בזמן ויש המון שאלות ספציפיות לגבי מה שקורה עכשיו, אם תוכל, תתייחס לבעיות.

ניצן הורוביץ: הרי עכשיו המערכת הזאת מופעלת זה מספר ימים.

עופר רימון: אין בעיה, אני אענה לך ספציפית על השאלה שלך לגבי - - -

ניצן הורוביץ: ספציפית למצב כרגע, כי יש הרבה שאלות, ולא לדיסציפלינה הכללית של למידה מרחוק.

אורלי פרומן: אולי, עופר, תשים דגש על הבעיות שאתה צופה כרגע, ואיך אתם מתכוונים להתגבר עליהן.

עופר רימון: בשמחה, אורלי, ותמיד כיף לשמוע אותך.

עופר רימון: אנחנו מכירים הרבה שנים, עוד מתפקידך במשרד החינוך.

עופר רימון: ניצן, בקשר לחדרי הזום.

עופר רימון: זו חברה שיושבת באמריקה, בפאלו אלטו, והיא אחד משישה או שבעה פתרונות שאנחנו נותנים למורים ללמידה מרחוק.

עופר רימון: אכן חדרי זום הם חדרים שנסגרים אחרי 40 דקות, בגלל שאם אתה רוצה לקבל את גרסת הפרימיום צריך לשלם כסף.

עופר רימון: לפני כמה ימים יצרנו קשר עם חברת זום כדי שנוכל לקבל את המוצר שלהם בחינם לכל המורים במדינת ישראל, והם אכן הסכימו לשמחתנו, ואנחנו עכשיו רק בשאלות של דומיין, איך הם יצליחו לזהות את כל המורים ולתת להם את ההטבה הזאת.

עופר רימון: אבל זום זה לא ההטבה היחידה, כי לסיסקו יש את המוצר וובקס, וגם הם נתנו לנו את המוצר בחינם.

עופר רימון: ויש לחברת קלטורה את המוצר שלהם, שנקרא "קלטורה קלאסרום".

עופר רימון: את כל המוצרים האלה עכשיו, בזמן חירום, אנחנו מקבלים בחינם.

עופר רימון: ועל זה נוסיף את הסביבה של גוגל ושל מייקרוסופט.

עופר רימון: גוגל היא חינמית, עם מייקרוסופט אנחנו בהתקשרות, וכל המורים יכולים להשתמש.

עופר רימון: חברת משוב למשל, גם היא מעמידה היום חדרים וירטואליים לבתי הספר שמשתמשים בתוכנה שלהם, ומציעים אותה גם לבתי ספר - - -

ניצן הורוביץ: עופר, השאלה אם המורים יודעים איך להשתמש בכלים האלה.

עופר רימון: גם על זה אני אענה לך.

עופר רימון: יש לנו פורטל עובדי הוראה, יש שם חומרי הדרכה טובים מאוד איך עושים את זה.

עופר רימון: אם זה לא עוזר, יש לנו מוקד מאויש ב-100 טלפוניסטים שעברו הדרכות ויכולים לתת את ההדרכה למורים.

עופר רימון: ואם גם זה לא עזר, אנחנו מעבירים את הקריאה וסוגרים אותה לקו שלישי, כשהקו השלישי הוא מדריכים ורכזי התקשוב.

עופר רימון: הכול מנוהל אצלנו במערכת crm, ככה שאף אחד לא נופל בדרך.

עופר רימון: מעבר לזה, הקמנו עוד מוקד מקצועי בבזק בין-לאומי, שהוא ספק שלנו, שהוא יודע לייצר פתרונות של אינטגרציה אם האינטרנט שלך בבית לא עובד, אם יש לך פיירוול.

עופר רימון: ולכן בעניין הזה מבחינתנו, אני חושב שאנחנו ערוכים בצורה הטובה ביותר, ואני מקווה שעניתי לך בתמציתיות.

עומר ינקלביץ': לוחות-זמנים אם אפשר לגבי המערכת שהוא מדבר עליה.

ניצן הורוביץ: לגבי מה?

עופר רימון: לוחות-הזמנים למערכת שבועיים אחורה.

עופר רימון: היא כבר עומדת באוויר וכל מורה יכול להתקשר ולקבל את כל התמיכה.

עומר ינקלביץ': תודה.

ניצן הורוביץ: שאלות נוספות מחברי הכנסת.

ניצן הורוביץ: חבר הכנסת ג'בארין.

יוסף ג'בארין: הוא אחראי על התקשוב.

יוסף ג'בארין: על סוגיית הנגישות דיברנו עם המנכ"ל, נשמח לשמוע גם ממך.

יוסף ג'בארין: האם יש התקדמות?

יוסף ג'בארין: חייבת להיות התקדמות.

יוסף ג'בארין: מה הקשיים?

יוסף ג'בארין: הכוונה היא נגישות לשפה הערבית.

עופר רימון: המילה נגישות היא מילה מאוד רחבה, אני אודה לך אם תהיה יותר ספציפי.

יוסף ג'בארין: התכוונתי נגישות כל המערכת המקוונת לשפה הערבית, מבחינת תכני המערכת, מבחינת שפת ההפעלה, האולפנים.

עופר רימון: קודם כול, אני חייב להגיד לך שאם תסתכל על כמות ההשקעות שאנחנו נותנים במהלך הזה למגזר הערבי – אני חושב שיהיה נכון להגיד שאולי באופן יחסי אנחנו נותנים תקציבים יותר גדולים למגזר הערבי מאשר למגזר היהודי, ואני אסביר גם למה.

עופר רימון: אם תיקח למשל את מערכת השידורים שהקמנו, אומנם האוכלוסייה הלוא היהודית, נגיד הם באזור ה-20%, מבחינת ההשקעה באולפנים, אנחנו משקיעים 50% מהתקציב לאולפנים בעברית, 50% לאולפנים בערבית.

עופר רימון: אנחנו לא עושים כאן חשבונות, אלא אנחנו רוצים להנגיש את המערכות האלה לכל התלמידים.

עופר רימון: מהידע שיש לנו לגבי המגזר הערבי, כמעט לכל הבתים יש טלפונים וטלוויזיות בבתים.

עופר רימון: אנחנו לא רואים את האוכלוסייה הערבית כאוכלוסייה נחותה או שנמצאת אחורה, ואנחנו גם רואים את כמות התנועות במגזר הערבי בטלפונים, בערוצי הטלוויזיה שפתחנו ובערוצים האחרים.

עופר רימון: באופן יחסי אנחנו רואים אפילו יותר שימוש.

עופר רימון: אנחנו מאוד גאים במשרד החינוך, אנחנו לא משאירים אף אחד מאחור.

עופר רימון: יש לנו רק אוכלוסייה אחת כרגע שאנחנו מנסים לייצר לה פתרונות, כי היא מאוד מאתגרת, והיא האוכלוסייה החרדית.

עופר רימון: אני לא צריך להסביר לכם כמה מורכב להנגיש כלים בלמידה מרחוק לאוכלוסייה שאין לה סמארטפונים, אין לה מחשבים ובהרבה מקרים גם אין לה טלוויזיות ואין לה אינטרנט, לחלקים גדולים ממנה, לחלקים יש אינטרנט מאובטח.

עופר רימון: בתום עבודת חשיבה של שבועיים, יש לנו כמה פתרונות מאוד יצירתיים, רשת אודיו ועוד כמה פתרונות.

עופר רימון: היום נציג את זה למנכ"ל, ואם נקבל את ברכת הדרך של המנכ"ל, אנחנו נתחיל גם להרים את התוכנית הזאת, ובזה אנחנו מעמידים בתוך שבועיים תוכנית שמכסה את כל האוכלוסייה במדינת ישראל.

עופר רימון: כמובן כשאני אומר "כל האוכלוסייה במדינת ישראל" תמיד בקצוות תוכלו להביא דוגמאות, נגיד הפזורה הבדואית, שלחלקה אין אינטרנט, למרות שיש פלאפונים.

עופר רימון: לא הכול מושלם, אבל אני חושב שנכון לזמן הזה, אם היה לי זמן להציג לכם את כל המרכיבים של תקופת - - -

וליד טאהא: לא הכול מושלם, לא רק לפזורה.

ניצן הורוביץ: יש פה שאלה, עופר.

ניצן הורוביץ: אתם עשיתם לפני זמן מה, לפני כמה ימים, איזה תרגיל בנושא הזה של הלמידה מרחוק בכיתה - -

עופר רימון: אני אענה לך.

עופר רימון: בקשר לסביבת אופק אני אענה לך.

ניצן הורוביץ: - - כל הדיווחים בתקשורת שהתרגיל נכשל והמערכת המקוונת קרסה.

עופר רימון: אני אענה.

עופר רימון: אני מכיר בעל פה את כל הממצאים.

עופר רימון: אני עובד על זה, תאמין לי, אני מכיר כל ביט שרץ שם.

עופר רימון: כל הפתרונות שאנחנו מעלים היום בתפיסת הפתרון של משרד החינוך ללמידה מרחוק הם פתרונות שנבנו בעשר השנים האחרונות, מאז שיצאנו בתוכנית התקשוב, עוד לפני עשר שנים.

עופר רימון: קח לדוגמה את הנושא של מרחבים כיתתיים, אם תסתכל על המסמכים שלנו, כבר לפני עשר שנים הייתה לנו תפיסת הפתרון של מרחבים כיתתיים.

עופר רימון: נכון שלא היו אז חדרי זום, אבל זה - - - קונספט היה.

עופר רימון: אנחנו עושים תרגילי חירום, ובתרגילי החירום אנחנו מכירים את נקודות החולשה שלנו.

עופר רימון: כשבסך הכול, במרכיבי הפתרון שלנו, יש שלושה רכיבים: רכיב אחד זה הכיתות הווירטואליות, רכיב שני זה מערכת השידורים ורכיב שלישי זה תוכן דיגיטלי.

עופר רימון: בתוך התוכן הדיגיטלי יש 50% שזה תוכן פתוח, ו-50% שזה תוכן סגור על ידי מנויים שאנחנו נותנים לבתי הספר.

עופר רימון: יש לנו 24 ספקי תוכן.

עופר רימון: בתחילת האירוע, כשיצאנו לחירום, אחד הספקים שלנו, מט"ח אופק, היה לו עומס על האתר שלו.

עופר רימון: בסך הכול היו יומיים שמתוך 450,000 תלמידים שניסו להיכנס, 400,000 נכנסו, 50,000 נשארו בחוץ.

עופר רימון: לא טרגדיה.

עופר רימון: היה פקק גדול, אנחנו ניתבנו את המורים ואת התלמידים לעוד 20 או 30 אתרים אחרים.

עופר רימון: בשבועיים האחרונים עבדנו עם מט"ח על הנושא שנקרא "concurrent" – מי שלא מכיר, כמה אנשים בו-זמנית יכולים להיכנס לאתר – התחלנו את האירוע הזה של הלמידה מרחוק עם 8,000 שיכולים להיכנס בו-זמנית – אל תבלבלו בין כמה יכולים להיכנס בפיק לבין כמה יכולים להיכנס בסך הכול.

עופר רימון: שים לב, התחלנו לפני שמונה ימים ב-8,000, אנחנו נמצאים כבר היום באזור ה-40,000, ובנינו להם תוכנית לגדול תוך שבוע מהיום ל-140,000 שייכנסו בו זמנית.

עופר רימון: כלומר, הכפלה של פי 15.

עופר רימון: ואני מדבר רק על רכיב אחד מתוך 50 רכיבי למידה מרחוק, תוכן דיגיטלי, וזה רק שליש מתפיסת הפתרון.

עופר רימון: אז ניקח את הדברים בפרופורציה.

ניצן הורוביץ: יש לי שאלה אחרונה מבחינתי - - -

עופר רימון: לא שזה היה בסדר.

עופר רימון: הייתה פה פשלה - - -

ניצן הורוביץ: אני מבין.

ניצן הורוביץ: השאלה היא, זו גם שאלה ששואלים אותי פה הרבה, היא מגיעה פה לוועדה, איזה פיקוח בדיוק יש לכם על כל המערכת הזאת, על מה שהמורים מעבירים?

ניצן הורוביץ: האם יש לכם אמצעי פיקוח?

ניצן הורוביץ: אני מבין למשל שיש מורים שאומרים: תעשו עכשיו מעמוד זה עד עמוד זה את התרגילים, וניפגש עוד חצי שעה, ויש מורים שמעבירים את זה יותר בצורה של הרצאה או דיבור.

ניצן הורוביץ: איך אתם יודעים מה קורה במערכת הזאת מבחינת מה שמתבצע בה בפועל?

עופר רימון: השאלה הזאת, ניצן, אם תחשוב על זה מבחינה גם פילוסופית וגם פרקטית, היית יכול לשאול אותי גם כשהמערכת עובדת באופן פיזי.

עופר רימון: יש מורה אחד שמרצה מול הכיתה, יש מורה אחד שאומר להם לעבוד בתוכניות קבוצתיות, יש אחד שאומר להם: תלמדו את זה בבית, נעשה כיתה הפוכה.

קריאה: בשביל זה יש מנהלי בתי ספר.

עופר רימון: דקה.

עופר רימון: דקה.

עופר רימון: דקה.

עופר רימון: למה אתה לא שואל את השאלה איך אנחנו יודעים בזמן נתון, כשהמערכת הרגילה עובדת, מה קורה עם כל ילד וילד?

ניצן הורוביץ: זו שאלה טובה, אגב.

עומר ינקלביץ': לא.

עומר ינקלביץ': אבל אני רוצה לחדד - - -

קריאות: - - -

ניצן הורוביץ: חבר'ה, לא להתפרץ.

עומר ינקלביץ': עופר, אני חושבת שהכוונה של היושב-ראש, כפי שאני מפרשת את זה, זה שוב, צמצום הפערים.

עומר ינקלביץ': יש כאלה שמקבלים תכנים בצורה מסודרת, תכנים רבים יותר, ויש כאלה: שבוע עם החוברות.

עומר ינקלביץ': שאלתו היא, איך אנחנו דואגים שלא יהיה פער קריטי?

עומר ינקלביץ': מספיק שהוא קיים בגלל המערכות וכו'.

עומר ינקלביץ': איך אנחנו דואגים שכולם יקבלו, לפחות באופן שוויוני, את התכנים?

אורלי פרומן: גם זה.

אורלי פרומן: עופר, ביום-יום, הרי כשבית-ספר פעיל ועובד, ויש מנהלים ומורים, ונכנסים ויש פיקוח שמגיע, אנחנו יודעים שזה אחרת.

אורלי פרומן: השאלה היא, איך זה ברמת הפיקוח, פר מורה, פר כיתה?

אורלי פרומן: האם הם נדרשים אולי לדווח על מה שעשו?

אורלי פרומן: פשוט כדי שזה יגיע לכלל ילדי ישראל.

אורלי פרומן: אם אני ברשות דיבור, אני מוסיפה עוד שתי שאלות: האחת, כל הזמן דיברנו על הפער הדיגיטלי בפזורה הבדואית, אבל זה לא רק בפזורה הבדואית.

אורלי פרומן: לכן גם שאלתי את המנכ"ל האם יש מיפוי לפי יישובים, ולכל יישוב פר משפחה, כדי לדעת לאן צריך להגיע.

אורלי פרומן: וזה כמובן באמצעות הרשויות המקומיות.

אורלי פרומן: שאלה שנייה, אני מבינה שהאולפנים שהקמתם, של Lnet בכפר סבא ומט"ח ברמת אביב, אלו האולפנים שעובדים היום.

אורלי פרומן: איך זה מתיישב עם אנשים שנוסעים?

אורלי פרומן: קראתי על זה תגובות בפייסבוק של מורים שצריכים להגיע מהצפון ומהדרום.

ניצן הורוביץ: על זה המנכ"ל, אורלי, אמר שהם ינסו לעשות אולפן - - -

אורלי פרומן: הוא לא ענה על זה.

אורלי פרומן: יש פה שני דברים: האחד, התאמה של כל האולפנים – כי אני יודעת איך האולפנים נראים, כל החדרים שם קטנים – התאמה של כל האולפנים למצב של הקורונה.

אורלי פרומן: שאלה אחרונה, עופר, האם יש חומרים – שאלו את זה גם בישיבה הקודמת – מונגשים לעיוורים, לחרשים בשפת הסימנים?

אורלי פרומן: בתקווה אופטימית לתחום שלך, אולי מהלימון פה תצא לימונדה מהתקופה הכול כך קשה הזאת.

אורלי פרומן: כשרוצים לקדם את המערכת כל כך קדימה, בשימוש באמצעים טכנולוגיים מתקדמים, אז באה עלינו הקורונה, והכניסה את כולנו בכוח, וזה יעזור לך להמשיך ולקדם את כולם.

עופר רימון: תודה, אורלי.

ניצן הורוביץ: כן, עופר.

ניצן הורוביץ: הרבה שאלות.

ניצן הורוביץ: תעשה כמיטב יכולתך.

עופר רימון: קודם כול, אורלי צודקת.

עופר רימון: המצב הלאומי הוא קטסטרופלי והכול, אבל מבחינת התפקיד שלי, עשר שנים - - -

ניצן הורוביץ: אנחנו יודעים, עופר, אנחנו לא באים - - -

אורלי פרומן: אנחנו לא באים בטענות.

ניצן הורוביץ: כולנו פה באותה סירה, אין בעיות.

ניצן הורוביץ: אל תרגיש מותקף.

עופר רימון: לא אמרתי את זה כטענות.

עופר רימון: אני רק אומר, ניצן, שבתפקיד שלי, כמי שאחראי על כל נושא הלמידה מרחוק, זו תקופה של פריחה, אנחנו רואים בזה הזדמנות מאוד גדולה.

עופר רימון: מהמקום המקצועי שלי, בשלושה שבועות עשינו דברים שאנחנו לא עושים בשלוש שנים.

עופר רימון: המערכת שם, כל הרכיבים כבר היו מהונדסים ומוכנים.

עופר רימון: רק לדוגמה, יש לנו משחק שמכון ויצמן פיתח, הוא נקרא "פלתורה", שמקדם חשיבה אלגוריתמית.

עופר רימון: העלינו את המשחק הזה לכל הבתים בישראל, בתוך יומיים, כבר 30,000 ילדים משחקים בו.

ניצן הורוביץ: שמעתי על זה, האמת.

ניצן הורוביץ: מישהו סיפר לי.

עופר רימון: יש לנו דשבורד, שכל ילד וכל בית-ספר יכול לראות את המיקום שלו.

עופר רימון: ומכאן אנחנו הולכים בעוד שבוע-שבועיים, להכניס עוד משחקים, ומצד שני, להעלות עוד שלבים.

עופר רימון: יש לנו פה עשרות פרויקטים שאנחנו מריצים, שהיו אצלנו במגרה, וזו הזדמנות מצוינת.

עופר רימון: יש לנו מעבדת ניסוי מטורפת.

ניצן הורוביץ: עופר, אנחנו רוצים לשחרר אותך, אז לשאלות.

עופר רימון: לשאלותיה של אורלי.

יוסף ג'בארין: לסוגיית המיפוי.

עופר רימון: יש לנו כבר שלושה מתחמים של אולפנים, הקמנו אחד במט"ח, אחד בכפר סבא וכבר הקמנו את האולפן השלישי בהרצליה, כדי לשפר את יכולת השרידות שלנו.

עופר רימון: הדבר השני שאנחנו עושים, אנחנו כל הזמן עושים שידורים בלייב, ובמקביל 50% מהשידורים, אנחנו בונים מחסנית, למקרה שאחד האולפנים ייסגר ונצטרך לתקופה מסוימת לעבוד רק עם שניים.

עופר רימון: עכשיו, כשגם האולפן השלישי באוויר, אני יותר רגוע.

עופר רימון: הדבר השלישי, אנחנו מפתחים יכולת גם לצילום של מורים מהבית.

עופר רימון: זו יכולת שלוקחת זמן.

עופר רימון: צריך לשנע ציוד צילום לבתים של המורים.

עופר רימון: אנחנו עובדים, כמו שהמנכ"ל ציין קודם, להקים עוד שני אולפנים בצפון ושני אולפנים בדרום.

עופר רימון: ואל תשכחו שכל זה, הקמה של 36 אולפנים עשינו בשבועיים.

עופר רימון: עכשיו האולפנים עובדים.

עופר רימון: להרים אולפן זה לא רק להקים אולפן, להביא מפיקים, להביא צלמים ולהביא מורים שישדרו, למצוא את המכרזים המתאימים וכו', אלא זה גם לייצר חברות שיודעות לקחת את השידור ולעמוד בעומסים, גם אם 600,000 ייכנסו לשידור בו-זמנית.

עופר רימון: ואת כל זה לעשות בזמן אפס.

עופר רימון: זה לא מורכב, אבל לא הכי פשוט בעולם.

עופר רימון: אנחנו כל הזמן בונים את זה תוך כדי תנועה, בונים ומשפרים, בונים ומשפרים, וזה היופי של התקופה הזאת.

עופר רימון: מבחינת המיפוי של האוכלוסייה.

עופר רימון: אנחנו נמצאים בעידן, שוב אני אומר, שלמזלנו כמעט לכל ילד יש מחשב בבית, שזה הפלאפון שלו, יש מחשב או יש טלוויזיות, ולכן דווקא אם היינו מרימים את הפרויקט הזה לפני 15 שנה הוא היה כמעט בלתי אפשרי.

עופר רימון: היום האוכלוסיות שנשארות בקצוות, שאין שום פלאפון בבית, שום מחשב בבית ושום טלוויזיה הן מאוד מאוד קטנות, והיינו יכולים לשאול את השאלות האלה בימים שלא היינו בחירום.

עומר ינקלביץ': אני רוצה רק הערה אחת.

ניצן הורוביץ: בסדר, לחרדים יש טלוויזיה.

עומר ינקלביץ': לא חרדים.

ניצן הורוביץ: אנחנו חייבים להתקדם.

עומר ינקלביץ': ניצן, זה היה עכשיו לא פייר, זה לא קשור לחרדים.

עומר ינקלביץ': אני רק שואלת שאלה, ועוד פעם, רק הערה - - -

עופר רימון: על החרדים אמרתי שאנחנו - - -

עומר ינקלביץ': לא חרדים.

עומר ינקלביץ': במשך שלוש השנים האחרונות למה לא הייתה היערכות לשעת חירום, לאו דווקא לקורונה?

עופר רימון: מי אמר שלא הייתה היערכות?

עופר רימון: אני מצטער על מה שאת אומרת.

ניצן הורוביץ: רק דקה, עופר.

עומר ינקלביץ': אתה חושב שאני שואלת רק על חרדים - - - אני לא שואלת רק על חרדים.

ניצן הורוביץ: רגע.

ניצן הורוביץ: רגע.

ניצן הורוביץ: הכול בנחת.

ניצן הורוביץ: לא צריך להיות בלחץ.

ניצן הורוביץ: עופר, תן לחברת הכנסת ינקלביץ' לשאול את השאלה.

ניצן הורוביץ: בבקשה.

עומר ינקלביץ': עוד פעם, אני שואלת שאלה, אני יודעת שזה לא מייעל כרגע את המצב, אבל במשך שלוש השנים האחרונות יכולנו להיערך לשעת חירום.

עומר ינקלביץ': אתה יודע מה, זה לא קשור לקורונה בכלל, זה קשור למצב הביטחוני, והיו צריכים להיות יותר מוכנים, זה לא שעת אפס.

אורלי פרומן: עופר, תענה לי על שפת הסימנים בבקשה.

ניצן הורוביץ: קצת סדר.

ניצן הורוביץ: שאלה חברת הכנסת ינקלביץ' על היערכות מוקדמת.

עופר רימון: אני יכול לענות על זה?

ניצן הורוביץ: בבקשה, ועל שפת הסימנים, ונסיים.

עופר רימון: חברת הכנסת הנכבדה, מה שאת אומרת, שלא נערכנו בשלוש השנים האחרונות, הוא פשוט לא נכון.

עופר רימון: לא בשלוש השנים האחרונות, בעשר השנים האחרונות אנחנו נערכים למצב הזה.

עופר רימון: לא היה לנו סיכוי בחיים להעלות אופרציה שכזאת בשבועיים אם לא היינו עובדים על זה מאוד מאוד מאוד קשה בעשר השנים האחרונות.

עופר רימון: רק מה קורה?

עופר רימון: בגלל שהיינו ערוכים בצורה כזאת, אנחנו מקבלים תיאבון, ומעלים עוד פתרונות ועוד דברים שהיו אצלנו, חלקם ניסינו.

עופר רימון: אנחנו מקבלים עוד ביטחון, מעלים עוד דברים שהכנו.

עופר רימון: את יכולה לדמיין שבנינו מערכת של כבישים, שהיא כבר עובדת, פועלת, חיה - -

עומר ינקלביץ': לא הופקו לקחים, אבל בסדר, בואו נתקדם.

עופר רימון: - - אנחנו מעלים עליה עוד מכוניות.

עומר ינקלביץ': זה קצת טיוח, כי לא הופקו לקחים משנים קודמות, אבל נתקדם.

ניצן הורוביץ: עומר, אי-אפשר ככה.

ניצן הורוביץ: אנחנו צריכים להמשיך.

עומר ינקלביץ': סליחה, אדוני היושב-ראש.

עומר ינקלביץ': סליחה.

ניצן הורוביץ: אי-אפשר ככה.

ניצן הורוביץ: עופר, שאלה אחרונה לגבי מה ששאלה אורלי, הנגשה לעיוורים ולחירשים.

עופר רימון: אם יש דבר שאני לא עושה, אני לא מטייח, אבל זכותך להגיד כל דבר שאת חושבת.

עומר ינקלביץ': במקרה העוזר שלי ניסה להשיג אותך אתמול בנושא הזה ולא הצליח.

ניצן הורוביץ: די עם זה.

ניצן הורוביץ: אי-אפשר, אנחנו צריכים להתקדם.

עופר רימון: אי-אפשר היה להשיג אותי, ובגלל זה את אומרת שאני מטייח?

אורלי פרומן: שפת הסימנים, עופר.

ניצן הורוביץ: שפת הסימנים, הנגשה לעיוורים וחירשים, ובזה נסיים.

עופר רימון: כשאתה עולה בתוך שבועיים, הדבר הראשון שאתה עושה, אתה מנסה לייצר פתרון ל-80%, דבר ראשון, ואת זה אנחנו ביססנו.

עופר רימון: מכאן אנחנו עוברים למגזר החרדי, אנחנו רוצים לייצר את הפתרון כמה שיותר מהר, בשבוע הקרוב.

עופר רימון: אחרי שנפתור למגזר החרדי, נתחיל לעבור לאוכלוסיות חירשים ועיוורים.

עופר רימון: כשאתה מרים מערכת בסדר גודל כזה, אתה צריך להחליט – למרות שאתם יודעים, כמובן אנחנו לא רוצים ששום תלמיד יישאר מאחור, אבל חוץ מהעיוורים והחירשים, אני יכול להצביע לכם עכשיו על אוכלוסיות נוספות שאני יודע שיש - - -

וליד טאהא: האם יש מלוא הנתונים על האוכלוסיות השונות?

עופר רימון: אנחנו מנסים לטפל בכל, אבל אי-אפשר הכול בו-זמנית.

ניצן הורוביץ: עופר, האם יש פילוח נתונים לגבי אוכלוסיות שונות או עדיין אין?

עופר רימון: יש פילוח נתונים לגבי אוכלוסיות.

עופר רימון: השאלה למה אתה קורא פילוח נתונים?

אורלי פרומן: באיזה רשויות אין תשתית אינטרנטית?

אורלי פרומן: ובתוך הרשות, לאיזה משפחות?

אורלי פרומן: את זה צריך לעשות באמצעות הרשויות המקומיות.

עומר ינקלביץ': ניצן, יש התייחסות של ועד המנהלים - - -

ניצן הורוביץ: לא, חבר'ה.

ניצן הורוביץ: לא.

ניצן הורוביץ: די.

ניצן הורוביץ: די, מספיק.

ניצן הורוביץ: במילה לגבי פילוח, ואנחנו משחררים אותך.

עופר רימון: כל בית-ספר, גם בית-ספר לעיוורים, גם בית-ספר לחירשים – כל בית-ספר בארץ מייצר את הפתרונות שלו.

עופר רימון: אנחנו, כמשרד החינוך, מתחילים לייצר פתרונות לאומיים שתומכים בפתרונות המקומיים.

עופר רימון: לא ביטלנו את כל בתי הספר ואת כל המורים, ועכשיו אנחנו לוקחים את כל המערכת אלינו, אלא אנחנו מייצרים תשתית שמסייעת למורים ללמד בעת הזאת.

עופר רימון: פתרונות יש בכל מקום.

עופר רימון: התשתית הלאומית כרגע נוגעת בכל האוכלוסייה הלא יהודית, היהודית, החרדים – אנחנו עובדים על זה – וכשנגיע, נתחיל לייצר פתרונות לאומיים נוספים לעוד אוכלוסיות, ככל שנוכל להגיע אליהם.

ניצן הורוביץ: תודה לך, עופר.

אורלי פרומן: עופר, יישר כוח, חזק ואמץ, יש לך תפקיד משמעותי מאוד בתקופה זאת.

עופר רימון: תודה.

עופר רימון: תודה רבה.

ניצן הורוביץ: חבר הכנסת מקלב, בבקשה.

ניצן הורוביץ: בבקשה, רשות הדיבור שלך.

אורי מקלב: תודה רבה.

אורי מקלב: אני כבר אתנצל מראש שלא שמעתי את הדוברים הקודמים, ואני מבין שחברת הכנסת עומר ינקלביץ' התייחסה לציבור החרדי.

אורי מקלב: לקראת הדיון הזה התקשרתי לשני אישים, שני מנכ"לים של רשויות החינוך הגדולות בציבור החרדי.

אורי מקלב: האחד זה הרב סורוצקין, שעומד בראש מערכת החינוך העצמאי, שיש בה 110,000 תלמידים, למעלה מ-300 בתי ספר, שפרוסה בכל הארץ.

אורי מקלב: צריך לציין שהיא מערכת הטרוגנית, היא לא מערכת סיסטמתית, הומוגנית, כל בית-ספר בכל עיר הוא בית-ספר אחר לגמרי בתכנים, באופי של התלמידים, ובכל מה שכרוך במסגרת החינוך של אותה רשת.

אורי מקלב: שאלתי אותו: איך אתה התמודדת?

אורי מקלב: כששמעתי שיש גם בעיות טכנולוגיות.

אורי מקלב: הוא יצא מנקודת הנחה שיש מחשב.

אורי מקלב: יש מחשבים, אבל הוא רוצה לתת מענה לכולם, גם לכאלה שאין להם.

אורי מקלב: נעשתה מערכת באמת מיוחדת, והתרגשתי לשמוע שהיו מעל 10 מיליון, 10,500,000, דקות שתלמידים נכנסו.

אורי מקלב: זה רשום במערכות האלה.

ניצן הורוביץ: איך הם נכנסו?

אורי מקלב: הם נכנסו דרך הטלפון.

ניצן הורוביץ: זה לא סמארטפון, זה טלפון - - -

אורי מקלב: טלפון כשר, טלפון מבזק, טלפון בבית.

אורי מקלב: דרך אגב, אדוני היושב-ראש, העלית נקודה.

אורי מקלב: אני לא יודע אם שמת לב, אבל אני מוצף בשבועיים האחרונים במאות בקשות.

אורי מקלב: עירבתי גם את שר התקשורת בכך שנפנה לחברות הסלולר להגדיל את החבילות, או שלא ישלמו קנסות על גלישה מעבר לדקות שמוקנות לך במסגרת הסכם של חבילה.

אורי מקלב: כפי שידוע היום, עם רוב חברות התקשורת אתה מגיע להסכמים שיש לך חבילת דקות, 2,000 דקות, 3,000 דקות בחודש, ועל כך אתה משלם, סתם לצורך הדוגמה, 50 שקלים.

אורי מקלב: אם אתה חורג מהדקות האלה, אתה משלם יקר הרבה יותר, זה מין קנס כזה על אותן דקות.

אורי מקלב: כולם גלשו, מכיוון שמערכת החינוך, כפי שאני עכשיו מציין זאת, עובדת דרך הטלפונים, ויש תור, ואני מקווה שזה לא מגיע למריבה, בין הילדים, מי קודם.

אורי מקלב: מדברים על מערכת שיעורים עדכנית בלייב, כל יום.

אורי מקלב: יש קוד בית-ספר ובכל כיתה המורה או הגננת מעבירים שיעור עם תכנים.

ניצן הורוביץ: אורי, היות שזו הזדמנות להצביע על מה שחסר או מה שאולי לא עובד, תגיד מה הבעיות.

אורי מקלב: קודם כול, כדי להחמיא להם, הדבר הזה עובד באופן בלתי רגיל.

אורי מקלב: הילדים יגיעו לחג הפסח עם הידע, כולל בגני הילדים.

אורי מקלב: דיברתי עם מר ישראל גולומב, שעומד בראש רשת גנים.

אורי מקלב: בסך הכול הגנים בחינוך החרדי, אני מעריך כ-150,000.

אורי מקלב: הוא עומד בראש מערכת שיש בה 12,000 תלמידים ותלמידות.

אורי מקלב: הוא אומר שקווי התוכן מעודכנים ליום-יום, כל ילד או כל ילדה, גם בגנים, נכנסים לקו שלהם, לגננת שלהם, והם שומעים את הגננת, והם מעבירים מסרים ותכנים, שעות ריכוז, דברים שהם עושים ביום-יום.

ניצן הורוביץ: בטלפון.

ניצן הורוביץ: הכול בטלפון.

אורי מקלב: הכול דרך הטלפון לפי התור.

אורי מקלב: בכל אופן, הנושא הזה בהחלט יכול לשמש מודל לתרגול גם של המערכות שלנו.

אורי מקלב: יש מוטיבציה מאוד גדולה של צוות ההוראה.

אורי מקלב: ואני חושב שצריך לציין את זה, שצוות ההוראה משתף פעולה באופן בלתי רגיל.

אורי מקלב: 10,500,000 במשך שבועיים.

אורי מקלב: התיישבו על מערכות שלא היו קיימות אצלם, הם היו צריכים הכול מחדש.

אורי מקלב: אומנם התיישבו על פלטפורמות שלקחו מארגונים אחרים שעובדים דרך הטלפון, אבל צריך לחשוב שהמערכת הפרטית הזאת ידעה להתארגן ולהעביר תוכנית לימודית.

ניצן הורוביץ: אורי.

אורי מקלב: עוד מילה אחת.

אורי מקלב: המערכת הכללית גם נתנה הוראות, כולל הוראות על התנהגות בימים האלה, לתלמידים.

אורי מקלב: כששומעים את זה, המנהל אומר את זה, המורה אומר את זה, זה גם נשמע בנוסף למה שההורים אומרים, כללי זהירות וכללי התנהגות.

אורי מקלב: עוד מילה אחת.

אורי מקלב: מה הפקת הלקחים?

אורי מקלב: צריך לתרגל את המערכות האלה בימים של שגרה, אם רוצים שהן יצליחו, ואני חושב שגם חברת הכנסת ינקלביץ' העלית את זה.

אורי מקלב: משרד החינוך צריך לקבל על עצמו להראות שהמערכות האלה יעבדו גם בימי השגרה, כולל בשביתות או הפסקות לימודים בגלל סיבות כאלה או אחרות.

אורי מקלב: בעתות חירום או באזורים מסוימים בארץ גם יכלו לתרגל דרך המערכת הזאת.

אורי מקלב: הדבר החינוכי, מה שלי אמרו, מתברר שצריך לעשות את זה במנות קטנות, כי התלמידים לא יכולים לשמוע שיעורים ארוכים או מסרים ארוכים.

אורי מקלב: זה צריך להיות היום, בדור הזה ודאי – זה צריך להיות בקבוצות ובמנות קטנות על כל נושא, ואז יש קשב גדול.

אורי מקלב: אנחנו נמצאים היום בעולם של ניגודים.

אורי מקלב: מצד אחד אנחנו לא יודעים להתגבר - - -

ניצן הורוביץ: אורי, אורי, אנחנו חייבים לעבור הלאה.

אורי מקלב: כן, אני מסיים בזה.

אורי מקלב: אני רק מדבר על עולם הניגודים.

אורי מקלב: מצד אחד – אני יושב בכל אופן בחדר של ועדת המדע והטכנולוגיה – נמצאים בטכנולוגיה בלתי רגילה, מתפתחת, אתמול ניהלנו ישיבה של המגזר השלישי, אולי קרוב ל-1,000 משתתפים דרך האפליקציה של זום, בצורה נפלאה, כמעט ללא תקלות, ומצד שני, על איזה וירוס בגודל מיקרוסקופי אנחנו לא יכולים להתגבר.

אורי מקלב: יש לך תשובה לדבר הזה?

ניצן הורוביץ: מאה אחוז.

ניצן הורוביץ: חבר הכנסת סובה, בבקשה.

יבגני סובה: קודם כול, בהתייחס למה שאמר חבר הכנסת מקלב.

יבגני סובה: היום, כל בן אדם שנכנס למסעדה, ברוב המסעדות, כבר לא נותנים לו תפריט רגיל, נותנים לו טאבלט.

יבגני סובה: רוב התפריטים הם בטאבלטים.

יבגני סובה: אולי פיקוד העורף צריך לחלק טאבלטים למקרי חירום.

יבגני סובה: אתה מדבר על משהו שבסופו של דבר אתם – מערכת החינוך החרדית – תגיעו לזה שלילד יהיה מחשב, טאבלט.

יבגני סובה: לפני 20 שנה, כשראש הממשלה היה בנימין נתניהו, הייתה תוכנית "מחשב לכל ילד", נכון?

יבגני סובה: ילדים ממשפחות עניות קיבלו מחשבים.

יבגני סובה: אני זוכר, הייתי אז סטודנט צעיר, עשיתי תוכנית 'פר"ח', אני זוכר שילד קיבל מחשב, וזה היה דבר מדהים.

יבגני סובה: אנחנו עברנו 20 שנה.

יבגני סובה: האם לא הגענו לסיטואציה שהיום, גם אם אתם – אני מדבר על המנהיגים של המגזר החרדי – רוצים להגביל מחשיפת יתר, אין היום אמצעים טכנולוגיים להגביל את זה?

יבגני סובה: טאבלט זה דבר בסיסי.

יבגני סובה: אם היה לכל ילד טאבלט היום, ב-400-300 שקל, אפילו טאבלט שמערכת החינוך מתחזקת, לא היינו מדברים על כל הסיפורים האלה.

יבגני סובה: אתה מתחבר כמה שאתה רוצה, ויש לך אפשרות ללמוד.

אורי מקלב: אין לי התנגדות.

ניצן הורוביץ: חבר'ה, אחד אחד.

אורי מקלב: מערכות החינוך יודעות לתת מענה.

אורי מקלב: אנחנו מוכנים לקבל את זה.

יבגני סובה: יש רושם שיש לכם התנגדות עקרונית.

אורי מקלב: ממש לא.

יבגני סובה: דיברתי עם כמה - - -

אורי מקלב: אם זה יעמוד בכללים.

ניצן הורוביץ: אני לא מצליח להבין.

ניצן הורוביץ: חברים, אתם בחדר אחר, אנחנו לא באותו חדר, אז אורך רוח.

ניצן הורוביץ: יבגני, סיימת?

יבגני סובה: רציתי להגיד שממש לפני חודשיים דיברתי עם אחד מחברי הכנסת של יהדות התורה, אני לא רוצה להגיד את השם.

יבגני סובה: שאלתי אותו: למה אתם מפחדים?

יבגני סובה: למה אתם מפחדים משימוש במחשבים, משימוש בטכנולוגיה?

יבגני סובה: הם לא רוצים שילדים ייחשפו לדברים רעים.

יבגני סובה: אמרתי: אבל היום יש אופציות להגביל את הילדים.

יבגני סובה: אפילו אצלי במשפחה, כשילדים בטאבלט, יש אפשרות להגביל, אפילו להוציא תוכניות, יוטיוב להוציא.

אורי מקלב: אני מציע שכל אחד יתרכז במערכת החינוך שלו.

יבגני סובה: במקום להתנגד, אולי אפשר למצוא פתרון טכנולוגי.

אורי מקלב: עצות אני יודע לקבל, אנחנו יודעים לנהל את מערכת החינוך.

אורי מקלב: שכל אחד יתמקד במערכת החינוך שלו.

אורי מקלב: יש מספיק מה לתקן במערכת החינוך הכללית.

יבגני סובה: לא דיברתי על התוכן, דיברתי על הטכנולוגיה שצריכה להיכנס למערכת.

אורי מקלב: במאמר מוסגר, המערכות קיימות, יש מערכות מחשוב בבתי-הספר, יש לימוד מחשב.

אורי מקלב: המתכנתים הטובים ביותר שקיימים היום במערכת החינוך הם במערכת החינוך החרדי.

יבגני סובה: לא אמרתי שום דבר נגד חרדים, אדוני היושב-ראש, רק אמרתי שטכנולוגיה היום זה דבר זול, יותר זול מנייר.

אורי מקלב: אין ספק בעניין הזה, והיא משולבת במערכת החינוך החרדי.

אורי מקלב: היא משולבת, היא נלמדת.

ניצן הורוביץ: חברים, נא להפסיק.

ניצן הורוביץ: חבר הכנסת מקלב, נא להפסיק.

אורי מקלב: אני מוכן לקבל טאבלטים.

ניצן הורוביץ: בסדר, נא להפסיק.

יבגני סובה: יפה מאוד.

יבגני סובה: הינה סוף-סוף הוא אמר מה שהוא אמר, אדוני היושב-ראש, הוא מוכן לטאבלטים, אז בואו נתקדם, שלכל ילד יהיה טאבלט.

אורי מקלב: - - -

עומר ינקלביץ': כולנו בעד טאבלט לכל ילד, אבל זה לא יקרה כרגע.

אורי מקלב: - - - ויכוח על התכנים.

ניצן הורוביץ: רבותיי, אני אסגור לכם את המיקרופונים, מספיק עם זה.

אורי מקלב: אין שום התנגדות לטאבלט.

ניצן הורוביץ: מספיק עם הוויכוח.

ניצן הורוביץ: אי-אפשר, אנחנו גם לא יכולים לשמוע - -

אורי מקלב: ל-80% מהמגזר החרדי יש מחשב בבית.

ניצן הורוביץ: - - כשאתם מדברים זה עם זה.

ניצן הורוביץ: בבקשה כל אחד בתורו.

ניצן הורוביץ: זה כנסת, אנחנו רגילים שיש פה דעות שונות, זה חלק מההוואי.

ניצן הורוביץ: נמצא אתנו נמרוד פפרני, יו"ר מועצת התלמידים הארצית.

ניצן הורוביץ: בבקשה.

נמרוד פפרני: צוהריים טובים.

נמרוד פפרני: אני אתחיל ואגיד תודה רבה לצוותי ההוראה והבריאות שפועלים למעננו בלי הפסקה.

נמרוד פפרני: חשוב מאוד לציין את זה.

נמרוד פפרני: אני אעשה את זה מאוד קצר כי רוב הנקודות כבר נאמרו, אבל יש פה כמה דברים שאני רוצה לחדד.

נמרוד פפרני: כמיליון בני ובנות נוער נכנסו בשבועיים האחרונים לשגרת למידה שונה לחלוטין.

נמרוד פפרני: בני נוער רבים מתקשים להתמודד ולהסתדר עם הלמידה המקוונת במתכונת הזאת.

נמרוד פפרני: הדבר הראשון שצריך לתת עליו את הדעת זאת הסביבה הביתית, שהיא לא כיתה, ולכן יש קושי לעצב את אותה סביבת למידה, ואי-אפשר לדרוש מהתלמידים את אותם הדברים.

נמרוד פפרני: יש מערכות של 11 שעות.

נמרוד פפרני: יש לחץ והחוסן הנפשי מתערער מאוד בגלל המצב.

נמרוד פפרני: כדאי לכם לזכור שחוץ מהלימודים יש בחוץ מגפה עולמית שמערערת את הנפש של התלמידים, של כולנו, וזה משהו שלא נותנים עליו הרבה יותר מדי תשומת לב, כמו שהיה צריך להיות.

נמרוד פפרני: הלמידה כרגע מתבססת בעיקר על משימות, הרבה מאוד.

נמרוד פפרני: יש הצפה של משימות ומועדי הערכה שיוצרים לחץ רב על התלמידים בכמות שאי-אפשר לעמוד בה.

נמרוד פפרני: בתור תלמיד אני יכול להגיד שקיבלתי ממורה משימה להיום ועוד מורה.

נמרוד פפרני: אתה יכול להגיע למצב של עשר משימות הערכה ביום, דבר שבלמידה רגילה אי-אפשר להתמודד אתו, גם לא בלמידה בחירום.

נמרוד פפרני: מערכות משרד החינוך קורסות בתדירות מאוד מאוד גבוהה, וקשה מאוד להשתמש בהן באופן יומיומי כמו שאנחנו רוצים ומייחלים שנוכל להשתמש.

ניצן הורוביץ: משהו ספציפי, נמרוד?

נמרוד פפרני: דבר מאוד מאוד חשוב שאין שום הנחיה שמסדירה את אופן הלמידה.

נמרוד פפרני: מנכ"ל משרד החינוך מר שמואל אבואב לא חזר אלינו בנושא על אף בקשתנו, ויש הצפה של כלים וחומרים.

נמרוד פפרני: אנחנו מבינים שזמן ההכנה של הדברים היה מאוד קצוב, אבל יש פה דברים שצריך לטפל בהם.

נמרוד פפרני: כמו שאמרתי, מועדי ההערכה, הצפה של משימות התלמידים והקשר האישי שצריך להישמר פה גם בצורה מקוונת.

נמרוד פפרני: תודה רבה.

ניצן הורוביץ: לפחות אל תזניח את המטלות שנתנו לך.

ניצן הורוביץ: תעשה את השיעורים כמו שצריך.

ניצן הורוביץ: באיזה כיתה אתה?

נמרוד פפרני: י"ב.

ניצן הורוביץ: בהצלחה בבגרויות.

ניצן הורוביץ: מאיפה אתה בארץ?

נמרוד פפרני: אני מרחובות.

ניצן הורוביץ: תודה, נמרוד, יו"ר מועצת התלמידים הארצית.

ניצן הורוביץ: זאב גולדבלט מהנהגת המורים הארצית.

ניצן הורוביץ: בבקשה.

ניצן הורוביץ: זאב, בקיצור ורק דברים שלא נאמרו.

ניצן הורוביץ: אין צורך לחזור על מה שנאמר.

זאב גולדבלט: קודם כול, שלום רב לכולכם.

זאב גולדבלט: בכל התרגולים שהיו במהלך השנים האחרונות היו כשלים.

זאב גולדבלט: כבר בשבוע הראשון שהופעלה המערכת היא כשלה.

זאב גולדבלט: עצם העובדה שהחוויה של 90% מהתלמידים וההורים שנכנסו למערכת הייתה של כישלון, זו בעיה.

זאב גולדבלט: אם נביא בחשבון שבמערכת הזאת, כל נושא הלמידה מרחוק, הושקעו בה מאות מיליוני שקלים לאורך השנים, ואם נביא בחשבון שהמערכת הזאת צריכה להיות זמינה בכל רגע, כי היא נבנתה בעיקר למצב של קריסה ביטחונית שבה כל הילדים יישארו בבית – הקורונה זה לא בדיוק הסצנריו שאליו נערכנו, נערכנו למצב שהתלמידים יהיו במקלטים ובממ"דים – אם במצב כזה המערכת לא עמדה בציפיות, יש לנו קצת בעיה.

זאב גולדבלט: השיעורים המוקלטים לא מציגים את הלימוד כפי שאפשר היה לעשות במאה ה-21, אפשר היה להגיע לתוצאות הרבה הרבה יותר טובות, אם זה לקחת את המורים הטובים ביותר שיש במערכת ולהקליט, להכין שיעורים מראש, להעמיד לרשותם את המערכת התומכת עם סרטונים, הטובה ביותר, כדי ליצור עניין ורצון של התלמידים לראות את השיעורים.

זאב גולדבלט: המורים והגננות לא תורגלו בכלל.

זאב גולדבלט: זה אומר למשל שבגני ילדים, הגננות לא נערכו לזה, לא מוכנות לזה, הן מאלתרות.

זאב גולדבלט: רוב הגננות מאלתרות מה לעשות עם הילדים במערכת הזאת, ואין תוכנית סדורה של משרד החינוך לגננות.

זאב גולדבלט: עצם העובדה שמזכ"לית הסתדרות המורים דיברה על היצירתיות של המורים, זה מראה שאין מערך סדור ואין תורה סדורה כדי להעביר את השיעורים במערכת של חירום מהסוג הזה.

אורלי פרומן: זאב, אנחנו כל הזמן קוראים ליצירתיות וליוזמות.

אורלי פרומן: אל תבטל את זה.

זאב גולדבלט: אני בעד זה, שלא יהיו אי-הבנות, אבל אני גם רואה את הפן השני, של מורה שאין לה יצירתיות, ואז אין שם לימוד מרחוק.

זאב גולדבלט: חלק גדול מהמורים והגננות, אין להם את הכישורים הטכנולוגיים ולא הוכשרו לזה לאורך השנים.

זאב גולדבלט: זה דבר שמהווה כרגע, בשעת המבחן הזאת, כשל אמיתי.

ניצן הורוביץ: זו עכשיו גם הזדמנות לכולם ללמוד.

אורלי פרומן: זו הלימונדה.

ניצן הורוביץ: בדיוק.

ניצן הורוביץ: זו ההזדמנות של כולם ללמוד.

זאב גולדבלט: תרשו לי רק להשלים.

זאב גולדבלט: ראיתם שהייתי בשקט, לא דיברתי, לא הפרעתי לאף אחד.

זאב גולדבלט: אנחנו לא חושבים שיש מניעה שמורים וגננות יתרגלו חצי שעה, שעה בשבוע, או פעמיים בחודש, את כל נושא הלימוד מרחוק ועל ידי זה יגיעו למיומנות, גם טכנית וגם מבחינת ההכשרה והכישורים איך להעביר את השיעור באמצעות המחשב או הטלפון.

זאב גולדבלט: חלק גדול מהמורים, דיבר על זה גם קצת נציג מועצת התלמידים, הסתפקו בהנחיה של קריאה מעמוד עד עמוד, "תעשו תרגילים כך וכך".

זאב גולדבלט: חלק מהתרגולים או המערכות שהמדינה מעמידה לרשותנו באמצעות זום, אני מדבר על הזום ברמה הארצית – לא הזום הכיתתי, אלא הזום הארצי – מוגבלות ל-300 כניסות, ל-300 משתתפים בו-זמנית, ומה לעשות, ברגע שפותחים אותה, המערכת נסגרת בתוך שניות, כי ישר - - - את אותם 300 אנשים שנכנסים.

זאב גולדבלט: כמו שדיברו לפניי, ואני חייב להעלות את זה, כי זה קריטי, אין מענה אמיתי לילדים עם צרכים מיוחדים.

זאב גולדבלט: כמה שלא נדבר על זה, אין לזה מענה אמיתי, וחבל.

זאב גולדבלט: על מחשב לכל ילד דיברו, כנ"ל לגבי המורים.

זאב גולדבלט: אנחנו חושבים שחייבים לגבש תורה, ממש תורה סדורה איך להתגבר ואיך לפעול במצבי חירום, ולא רק במצב של קורונה, וכמובן בקרה ומעקב.

זאב גולדבלט: בשגרה יש לנו מערכת שלמה של מפקחות ומנהלים שמשגיחים על כל מורה מקצועי וכל מחנכת, במערכת חירום, כשהמורה או המחנכת, מצפים ממנה לעבוד מול הכיתה, אין לנו כרגע מערכת אמיתית שיכולה לבצע בקרה ומעקב האם המורה עומד מהבחינה האקדמית בדרישות המקצוע וגם מבחינת השעות שבהן הוא צריך ללמד.

זאב גולדבלט: עם כל זה, שאפו ענק למורים מסוימים שבאמת עומדים באתגר, וכמובן שאפו למערכת הבריאות.

זאב גולדבלט: תודה.

ניצן הורוביץ: תודה לך, זאב גולדבלט מהנהגת ההורים הארצית.

ניצן הורוביץ: אנחנו מתכנסים לסיכום.

ניצן הורוביץ: יש לנו עכשיו - - -

קריאה: אני מצטער על ההתפרצות, אבל אני עוד לא אמרתי את דבריי.

ניצן הורוביץ: יש עוד הרבה שלא אמרו.

קריאה: יש שני ראשי רשויות, יו"ר ועדת החינוך של מרכז שלטון מקומי וסגנו מאום אל פאחם, שפינו את היום.

קריאה: לא יכול להיות שאין להם זכות דיבור.

ניצן הורוביץ: אנחנו מנסים לתת זכות דיבור לכולם ונגיע גם אליכם.

ניצן הורוביץ: אף אחד פה לא מפלה, ואין צורך לבוא בטרוניות.

מנשה לוי: זה בסדר.

מנשה לוי: אנחנו רגילים שאנשי החינוך הם בסוף.

ניצן הורוביץ: ד"ר שרף חסאן, שהוא ראש ועדת המעקב לענייני החינוך הערבי.

ניצן הורוביץ: בבקשה, אתה איתנו.

ניצן הורוביץ: שלום לך, צוהריים טובים.

ניצן הורוביץ: בקיצור נמרץ.

ניצן הורוביץ: בבקשה.

שרף חסאן: שלום.

שרף חסאן: אנחנו נכנסנו למשבר הזה כשיש פערים ברורים בין יהודים לערבים, בין מערכת החינוך בחברה הערבית ליהודית.

שרף חסאן: לצערי הרב אני מזהיר ומתריע שהמצב כיום, לאור הכשלים של הלמידה מרחוק, יתרחב, יש כשלים בעיקר בשל אי-הנגישות של הלמידה מרחוק להרבה תלמידים בחברה הערבית.

שרף חסאן: ההערכה שלנו שיותר מ-50% מנותקים מהלמידה מרחוק, שאין להם את הכלים הטכנולוגיים: מחשבים וטלפונים חכמים.

שרף חסאן: אנחנו מדברים על כשליש לפחות, לפי סקר שערכנו, מיפוי של הרשויות המקומיות ובתי-הספר, אבל יש גם חסמים נוספים שמונעים מתלמידים להתחבר, תשתיות אינטרנט ביישובים ערביים.

ניצן הורוביץ: דיברנו על זה, אז אם אתה יכול לחדד דברים שלא נאמרו.

ניצן הורוביץ: אמרנו את זה כבר כמה פעמים.

ניצן הורוביץ: אם תוכל, דברים ספציפיים.

שרף חסאן: מערכת האולפנים משתפרת, אבל עדיין יש פער בין שתי המערכות.

שרף חסאן: יש שיפור בימים האחרונים, אבל הפער עדיין קיים.

שרף חסאן: בתי-ספר לא מקבלים בשפה הערבית חומרים חינוכיים והוראות הקשורות גם לקורונה אבל באופן כללי.

שרף חסאן: אפשר לראות את זה גם בפורטלים ובפלטפורמות השונות של משרד החינוך.

שרף חסאן: זה מעמיק את הפערים החינוכיים.

שרף חסאן: הקשבתי למנכ"ל ולדוברים של משרד החינוך.

שרף חסאן: זה שיש הסברים לכל מיני בעיות זה לא מקובל, זה לא פוטר את משרד החינוך מאחריות, כי בסופו של יום נתח גדול מהתלמידים לא מקבלים חינוך שוויוני, ואת זה צריך לפתור לאלתר.

שרף חסאן: לחפש פתרונות זה התפקיד של המדינה, ויש אפשרות לעשות את הדבר הזה.

שרף חסאן: אני מצטרף לבקשה לעניין מחשב לכל ילד.

שרף חסאן: נכון שלפעמים בבית אחד יש מחשב אחד, אבל מה לעשות שיש שלושה-ארבעה תלמידים?

שרף חסאן: זה לא פותר את הבעיה שיש למשרד החינוך את המערכות הכי מתוחכמות בעולם, ועדיין אנחנו רואים שיש לא מעט חולשות בעניינים האלה.

שרף חסאן: על משרד החינוך לגבש תוכניות שמתאימות למצב בשטח.

שרף חסאן: נכון, המורים הם בחזית, והם עושים עבודה טובה, ואני מצטרף לחיזוקים למורים, כי בלעדי המורים אי-אפשר לקיים שום למידה מרחוק.

שרף חסאן: ביום שאחרי אני חושב שמשרד החינוך צריך להניח מראש שהוא צריך לפעול לפיצוי על החומרים האלה בכדי להכין את התלמידים לבחינות.

שרף חסאן: אי-אפשר לבנות כאילו כולם קיבלו אותו חינוך, צריך לחשוב על תוכנית לתקופת ביניים שמכשירה את הקרקע אחר כך, לשגרה.

ניצן הורוביץ: אני מבקש ממך לסיים.

ניצן הורוביץ: משפט אחרון ותודה.

שרף חסאן: לגבי הבגרויות וכו', עוד רעיון שאני מעלה והעלינו, לחשוב על מועדים נוספים, לחשוב על אפשרות של שימוש בציון השנתי גם בבחינות החורף, לא רק עכשיו לתלמידים בי"ב.

ניצן הורוביץ: אני עוצר אותך.

ניצן הורוביץ: מחר יש לנו דיון, פה בוועדה, רק על הבגרויות.

ניצן הורוביץ: נתייחס גם לעניין הזה.

שרף חסאן: תודה רבה.

ניצן הורוביץ: תודה.

ניצן הורוביץ: תודה, שרף.

ניצן הורוביץ: ראש עיריית אום אל פאחם, ד"ר סמיר מחאמיד.

יוסף ג'בארין: ראש העיר שלי.

ניצן הורוביץ: ראש העיר של חבר הכנסת ג'בארין.

ניצן הורוביץ: שלום לך, אדוני, צוהריים טובים.

סמיר מחאמיד: שלום לכם.

סמיר מחאמיד: דבר ראשון, לרוב הדברים כבר התייחסו.

סמיר מחאמיד: 20% מהתלמידים לא משתתפים בכל בגלל אמצעי קצה.

סמיר מחאמיד: אם אני מדבר על העיר שלי, אז יותר מ-20%, כמעט מגיעים ל-25%, לא משתתפים בכל החוויה הזאת של למידה מקוונת.

ניצן הורוביץ: למה לא משתתפים?

סמיר מחאמיד: אמרתי, בגלל מחסור באמצעי קצה, אם זה מחשבים, אם זה אינטרנט, אם זה חשמל.

סמיר מחאמיד: אני אקרא לך עכשיו הודעה שקיבלתי מאימא, שיש לה שתי תאומות, הן משתמשות בפלאפון שלה ואין להן מחשב.

סמיר מחאמיד: מצד שני, צריך גם להעריך את העשייה שעושים המורים.

סמיר מחאמיד: הם עושים עבודה מאוד מאוד יפה עם המנהלים.

סמיר מחאמיד: אני גם מנהל לשעבר, אז אני יכול להחמיא למנהלים ולמורים בסוגיה הזאת.

סמיר מחאמיד: הפלטפורמה ושפת הפלטפורמה הן בעברית.

סמיר מחאמיד: מר רימון עושה עבודה מהממת, אבל לצערי הרב יש המון חוסרים ויש המון השלמות שצריך לעשות בכל הנושא של שפת הפלטפורמה שהיא בעברית וגם ההוראות להורים.

סמיר מחאמיד: בדרך כלל ההורים הם אלה שעוזרים לילדים, והשפה צריכה להיות נגישה.

סמיר מחאמיד: דבר נוסף, בגיל הרך הדברים לא עובדים, אלא קשר אישי.

סמיר מחאמיד: במה שקשור לחינוך המיוחד, אני יכול לדבר גם מניסיון אישי, בדרך כלל ההורים הם אלה שעושים את החיבור, וצריך להתחנן וממש למשוך את הילדים לעשייה.

סמיר מחאמיד: אלה הסוגיות שאנחנו מתמודדים אתן יום-יום.

יוסף ג'בארין: ד"ר סמיר, איזה דרישה אולי ספציפית צריך להעלות כרגע מול משרד החינוך?

סמיר מחאמיד: מה שהעלה ד"ר ג'בארין, הנושא של המחשבים.

סמיר מחאמיד: עכשיו הייתי צריך לדבר עם יושב-ראש ועדת צדקה בעיר כדי לאתר 25 מחשבים שאני צריך עכשיו, והוא הולך להביא לי אחרי הצוהריים 25 מחשבים, לילדים שפנו אליי אישית.

וליד טאהא: הנתונים שלו עוד טובים לעומת נתונים מיישובים אחרים.

וליד טאהא: 25% זה מצב טוב לעומת 70% בכסייפה, 50% בלקייה.

סמיר מחאמיד: אתה צודק בהחלט.

ניצן הורוביץ: ד"ר סמיר מחאמיד, ראש העיר אום אל פאחם, תודה רבה לך ויישר כוח על מה שאתם עושים.

ניצן הורוביץ: באמת תודה.

ניצן הורוביץ: נשמע עכשיו את המשתתפת האחרונה שלנו בדיון הזה.

ניצן הורוביץ: זו הזדמנות קצת להרחיב דעת.

ניצן הורוביץ: נועה אלפנט, מנכ"לית גוגל ישראל.

ניצן הורוביץ: שלום לך.

נועה אלפנט: שלום שלום.

ניצן הורוביץ: היות שאנחנו ועדת החינוך, אולי נשמע משהו קצת על מה שאתם עושים בעולם.

ניצן הורוביץ: לסיום תרחיבי את דעתנו ומה כמובן אתם יכולים לתרום לנו כאן.

נועה אלפנט: תודה, אדוני היושב-ראש, אני לא מנכ"ל גוגל ישראל, אולי כשאני אגדל, אבל אני אחראית על המדיניות הציבורית, ולכן אני פה אתכם.

נועה אלפנט: אני יודעת שיש הרבה דוברים עם דברים משמעותיים מאוד, ושמחתי להקשיב.

נועה אלפנט: קודם כול, כפי שאמרת בתחילת הדברים, כמובן שזה מצב עולמי, וברחבי העולם מערכות חינוך נדרשות לתת מענה של למידה מרחוק, לכן בכל העולם יש לגוגל פלטפורמה של למידה מקוונת, שנקראת "קלאסרום".

נועה אלפנט: הפלטפורמה הזאת זמינה כעת בחינם, כולל אפשרות לשיחות וידיאו עד 250 משתתפים ללא שום מגבלת זמן, ועם יכולת למורה להשתיק, לנהל את השיחה ולנהל את הכיתה בצורה מקוונת.

נועה אלפנט: הפלטפורמה הזאת לאור המצב זמינה בחינם.

נועה אלפנט: אנחנו מאוד מאוד רוצים להטמיע אותה גם בישראל.

נועה אלפנט: אנחנו יודעים שיש כבר היום הרבה בתי ספר שמשתמשים בה, אבל מצד שני יש הרבה בתי ספר שלא מכירים או לא יודעים איך וזקוקים לתמיכה, גם בשינוי הפדגוגי וגם בשינוי הטכנולוגי.

נועה אלפנט: לכן הכנו חומרי הדרכה שתורגמו, הם קיימים גם בעברית וגם בערבית, ואנחנו מרחיבים מעבר לחומרים שקיימים.

נועה אלפנט: יש לנו תיבת דואר אלקטרוני ייעודי לצורך תמיכה בשטח, ואנחנו מתכוונים בשבועות הקרובים להרחיב עוד את התמיכה, גם בהדרכות למורים, במענה טלפוני ובאי-מייל למי שזקוק לתמיכה בשטח.

נועה אלפנט: אני מאוד מקווה שיחד עם השותפים כאן ועם משרד החינוך נוכל להתניע - - -

ניצן הורוביץ: אתם חברה מסחרית, אתם לא גוף חינוכי או ממשלתי.

ניצן הורוביץ: אני אשאל בשפה פשוטה, מה יוצא לכם מזה?

ניצן הורוביץ: למה אתם עושים את זה?

נועה אלפנט: אני חושבת שגוגל היום – אני לא אגזול זמן להרחיב על כל הפעילות שלנו – מכיוון שאנחנו עוסקים בכל כך הרבה תחומים הקשורים לאינטרנט ולתקשורת, והם כל כך חיוניים בימים האלה, אנחנו מוצאים את עצמנו פועלים בהרבה מאוד מישורים.

נועה אלפנט: אני יכולה להפנות אתכם לחומרים על זה, החל מתמיכה בעסקים קטנים, בעמותות, דרך התמיכה הזאת בתחום החינוך ועד שאלות של תשתית וניהול תשתית ומתן מידע לציבור.

נועה אלפנט: אני חושבת שזה חלק מהאחריות שלנו כשחקן כל כך משמעותי ברמה הגלובלית, ואני מוקירה תודה על הזכות להיות הנציגה של זה פה בישראל.

נועה אלפנט: ומבחינתי כמה שיותר נוכל להביא לישראל, כך יבורך.

ניצן הורוביץ: מאה אחוז.

ניצן הורוביץ: אני לפחות בתפיסה שלי, גם הפוליטית, אני בעד השקעות ציבוריות ופחות בהסתמכות על חברות פרטיות, אבל כל תרומה מבחינת ידע ושיתופי פעולה אנחנו שמחים לשמוע.

ניצן הורוביץ: יש משהו ספציפי שאת יכולה להגיד לגבי ישראל כאן?

נועה אלפנט: אני שמחה.

נועה אלפנט: אני יכולה לשתף פה בצ'ט בכתובת המייל לתמיכה ובלינק לחומרים, אם אנשים רוצים להכיר, ונשמח להמשיך ולעמוד בקשר כמה שאפשר כדי לעזור בהטמעה של זה.

נועה אלפנט: אני חושבת שזה זמן שכולנו מגויסים כדי לעבור את המנהרה הזאת ולצאת בצד השני.

אורלי פרומן: נועה, קודם כול תודה רבה.

אורלי פרומן: האם אתם בקשר עם משרד החינוך?

אורלי פרומן: האם יש שיתופי פעולה?

אורלי פרומן: המערכת מופצת גם דרך המשרד כעוד אלטרנטיבה ללמידה מרחוק?

נועה אלפנט: ודאי.

נועה אלפנט: תודה על השאלה.

נועה אלפנט: אנחנו בקשר עם משרד החינוך בעת שגרה וכמובן עכשיו.

נועה אלפנט: אנחנו גם תומכים ומסייעים להם במה שקשור למערכת השידורים, שהתחילה ביוטיוב ורצינו להבטיח שתהיה יציבה וזמינה באופן שוטף, וגם בנושא של למידה מרחוק אנחנו בקשר איתם.

נועה אלפנט: שוב, אנחנו בקשר גם בשגרה ועכשיו הצורך בוער אף יותר.

אורלי פרומן: ברור.

אורלי פרומן: תודה רבה.

ניצן הורוביץ: תודה, נועה אלפנט.

ניצן הורוביץ: אמרו לי שלא שמענו מספיק אנשי חינוך, אז אחרונה חביבה – סמדר מורס, מנהלת בית-ספר בתל-אביב.

ניצן הורוביץ: שלום, סמדר.

קריאה: אני ממש מצטער שאני מתפרץ, אבל מה עם התלמידים?

קריאה: קולם של התלמידים לא נשמע.

ניצן הורוביץ: שמענו את יו"ר מועצת התלמידים, ונא לא להתפרץ.

ניצן הורוביץ: סמדר, מאיזה בית-ספר?

סמדר מורס: בית-ספר נופים בתל-אביב, אני מנהלת בשבתון ונמצאת 20 שנה בחינוך, מנהלת בית-ספר בדרום תל-אביב, ביאליק רוגוזין ונופים.

ניצן הורוביץ: יש לך שתי דקות.

סמדר מורס: אני אנסה למצות את הדברים.

סמדר מורס: קודם כול, יש לי תחושת תסכול גדולה מאוד באופן כללי וגם כרגע, כיוון שהמילים חוזרות על עצמן.

סמדר מורס: יש הרבה שבח והלל למורים ולאנשי חינוך, למנהלים, לצוותים בשטח, אבל אני חייבת לציין שבשטח אנחנו לא מרגישים את כל הגיבוי, את כל העזרה ואת כל התמיכה הזאת.

סמדר מורס: זאת אמירה מאוד מאוד קשה מבחינתי, שחייבים לטפל בה בזמן שגרה ובזמן חירום.

סמדר מורס: השטח הוא עם עצמו, בהרבה חוסר ודאות, וזה לא חשוב אם אנחנו מדברים על הפדגוגיה ועל הלמידה, הרי הלמידה מרחוק היא רק מופע אחד של הדבר הזה.

סמדר מורס: זה דבר ראשון, ויש הרבה חוסר ודאות בשטח.

סמדר מורס: שמעתי כאן הרבה נתונים, גם ממנכ"ל משרד החינוך, המון המון נתונים שבסופו של יום לא מראים את עצמם בשטח ולא באים לידי ביטוי בצורה אפקטיבית.

סמדר מורס: ועל מה אני מדברת?

סמדר מורס: יש כאן קודם כול סיפור חברתי כואב ולא חדש.

סמדר מורס: מדברים על למידה מרחוק כאילו היא הייתה מקשה אחת - - -

ניצן הורוביץ: כן, אבל אנחנו התייחסנו לזה, סמדר.

ניצן הורוביץ: אם תוכלי, דברים שלא נאמרו.

ניצן הורוביץ: אין לנו זמן.

ניצן הורוביץ: אנחנו חייבים לסיים.

סמדר מורס: בסדר גמור.

סמדר מורס: אני מוטרדת ומודאגת מזה שאין בחינה מדוקדקת של הצרכים, אין חשיבה על המענים בשיתוף עם אנשי חינוך, איפה השטח מתחבר למטה, איפה בונים ביחד תוכנית מסודרת לזמן חירום, מה עושים עם מורים שצריכים עזרה בהנחיה.

סמדר מורס: המנכ"ל מדבר על החשיבות של הקשר עם מורים – איפה זה קורה בשטח?

סמדר מורס: איפה זה קורה בחיים האמיתיים?

סמדר מורס: איפה זה מעבר למילים היפות ולאמירות המסוגננות?

סמדר מורס: איך זה שנפתחים 30 אולפנים והצוותים החינוכיים מעודכנים כמו תמיד דרך התקשורת ודרך המדיה?

סמדר מורס: למה אנחנו לא חלק מזה?

סמדר מורס: למה אנחנו לא שותפים לזה?

סמדר מורס: מי השותפים של משרד החינוך בימים אלה, פרטנר, הוט, יס?

סמדר מורס: למה אנחנו תמיד צריכים לחוות את הכול יחד עם כלל עם ישראל, יחד עם הציבור?

סמדר מורס: כמו גם בנושא של השאלת ספרי לימוד, אני כמנהלת בית-ספר, אתה יודע איפה אני חוויתי את זה?

סמדר מורס: בפרסומות באוטובוסים.

סמדר מורס: ככה אני ידעתי כמנהלת בית-ספר על הנושא הזה.

סמדר מורס: מי בודק מה אפקטיבי ומה לא?

סמדר מורס: זו כרוניקה קשה בעיניי של כשל מערכות, וצריך לטפל בו בדחיפות.

סמדר מורס: שמעתי הרבה תודות ושמעתי הרבה דברי שבח והלל לשטח, אנחנו לא מרגישים כלום בחיים האמיתיים.

סמדר מורס: וגם הפגישה הזאת תסתיים ועוד פעם נחזור לבדידותנו המזהרת.

סמדר מורס: אני מצפה ורוצה לבקש מעל במה זאת שניתנה לי, ותודה על זה, שוועדת החינוך של הכנסת תיכנס לפעולה רצינית, עמוקה, ולא תשמש רק לשיח הזה, כי צריך לעשות משהו בשטח.

ניצן הורוביץ: תודה.

ניצן הורוביץ: מאה אחוז.

ניצן הורוביץ: שומעים אותך.

סמדר מורס: זה הזמן לפעול בחיים האמיתיים, לא רק לדבר, אלא לעשות.

אורלי פרומן: אדוני היושב-ראש, הדברים של סמדר – אנחנו לא יכולים להתעלם ממנה, כי נשמעו פה דברים מאוד נוקבים של מנהלת בית-ספר שחווה צוותי חינוך.

אורלי פרומן: יש דרג בין מטה משרד החינוך לשטח, יש דרג ביניים שאמור להגיע לשטח, זה דרג שלם של פיקוח, ויש גם הרשויות המקומיות שמשרד החינוך חייב לשחרר ולתת חבל ארוך למנהלי אגפי חינוך, כי הם הקרובים יותר לשטח.

אורלי פרומן: יש פה פער שסמדר מתארת שהוא לא רק בשעת חירום, הוא רק מחריף בשעת חירום, ואי-אפשר לעבור לסדר היום על הדברים שלה.

ניצן הורוביץ: תודה.

ניצן הורוביץ: אנחנו חייבים לסיים.

סמדר מורס: זה נורא ואיום וזה דורש טיפול מיידי, ולא רק להסתכל שעכשיו יש למידה מקוונת ויש תנופה טכנולוגית.

ניצן הורוביץ: תודה.

ניצן הורוביץ: זה בדיוק מה שאנחנו מנסים לעשות.

ניצן הורוביץ: אני רוצה לסכם את הדיון.

אורלי פרומן: רק מילה לפני שאתה מסכם.

ניצן הורוביץ: לא.

ניצן הורוביץ: די.

אורלי פרומן: האוצר.

קריאות: - - -

ניצן הורוביץ: אני רוצה לסכם.

ניצן הורוביץ: היה לנו דיון ארוך, עלו פה הרבה דברים.

ניצן הורוביץ: ברור שהלימוד המקוון הוא צורך חיוני, ויש לנו הזדמנות עכשיו לנצל את מה שקורה כדי ללמוד ולשפר את התכנים ואת הנגישות.

ניצן הורוביץ: צריך להשתמש במשבר הזה כהזדמנות להשקיע בתשתיות מחשבים ואינטרנט במגזרים שיש בהם פער טכנולוגי, לפרוס רשתות תקשורת, חיבור לאינטרנט, להאיץ את המשא-ומתן עם נציגי המורים על המשך ההעסקה לאחר חופשת הפסח, כי כרגע שמענו שההסכם הוא רק עד פסח, ואחרי פסח אין בינתיים פתרון כדי שהלמידה מרחוק תימשך.

ניצן הורוביץ: זה עוד דבר ששמענו כאן, שלא תהיה כאן חזרה ללימודים אחרי פסח, וספק אם בכלל תהיה חזרה ללימודים עד ספטמבר.

ניצן הורוביץ: צריך להביא את זה בחשבון וצריך לייצר תוכנית לימודים מסודרת וברורה, כי זה לא שבוע, ולא שבועיים, זה לא חודש, זה יכול להיות כמה וכמה חודשים, תקופה ארוכה.

ניצן הורוביץ: לא צריך להסתמך רק על היכולות האישיות של אנשי החינוך, האלתורים והרצון הטוב, אלא לדאוג למינונים של מטלות ושיעורים, תיאום בין המורים למנהלים ויצירת תוכנית חינוך רצינית.

ניצן הורוביץ: ונקודה מאוד חשובה, הנגשה של התכנים בצורה טובה יותר לחינוך המיוחד.

ניצן הורוביץ: כאמור אנחנו לא יודעים מתי חוזרים ללימודים, אבל כנראה שזה לא יקרה ממש בקרוב, שידע הציבור בישראל ושכולנו נהיה מודעים לזה, שהלמידה מרחוק כנראה הולכת ללוות אותנו עוד תקופה ארוכה.

ניצן הורוביץ: רשמנו לפנינו את הדברים של מנכ"ל המשרד, ואת זה גם נדגיש בדיון מחר על בחינות הבגרות, שהמשרד נערך לקיים את בחינות הבגרות בקבוצות של עשרה תלמידים, ויש הרבה בחינות, זה לא סיפור פשוט, וגם שצה"ל הסכים לדחות את הגיוסים לאוגוסט למי שאמור להתגייס ביולי, כדי שיספיקו לעשות את הבחינות.

ניצן הורוביץ: רשמנו לפנינו שנערכים להקמת אולפנים במסגרת החומרים, ההקלטות, השידורים, גם בצפון וגם בדרום, כדי שאנשים לא יצטרכו כל הזמן רק לנסוע לתל-אביב, וגם על כך שבחול המועד פסח יהיו שידורים מהאולפנים.

ניצן הורוביץ: כאמור אחרי פסח אין עדיין הסכם עם המורים, וכרגע אין לימוד מרחוק אחרי פסח, כי אין הסכם.

ניצן הורוביץ: אנחנו קוראים לאוצר לבוא בדברים ולקדם את העניין הזה, כדי שלא נגיע אחרי פסח כשאין הסכם, ואז ייקח עוד שבוע עד שהוא יתחדש, וסתם נבזבז זמן.

ניצן הורוביץ: ואגב, אני חייב גם להגיד שחופשת הפסח הארוכה היא הרי לא חופשה רגילה, הילדים לא בפעילויות בחוץ, הם תקועים בבית, ומן הראוי לקיים חלק מהלימוד מרחוק גם במהלך חופשת הפסח, כי היא לא חופשה רגילה.

אורלי פרומן: לפחות עד ליל הסדר.

ניצן הורוביץ: רשמנו לפנינו את עניין הזום החינמי שייכנס לכולם, כך שזה לא יתנתק אחרי 40 דקות וכל העניינים שעלו פה; צילום מורים מהבית – גם את זה רשמנו לפנינו שהמשרד נערך לצלם מורים מהבית ולא רק שיבואו לאולפנים, יקליטו אותם ויצלמו אותם שם; הנגשה לעיוורים ולחירשים, אין את זה עדיין, זה דבר שעלה בוועדה.

ניצן הורוביץ: חברת הכנסת פרומן הדגישה שאין עדיין הנגשה לעיוורים, חירשים, בעלי צרכים אחרים בחינוך המקוון, וזה דבר שעומד על הפרק.

ניצן הורוביץ: זאת נקודה חשובה ביותר, וגם אין עדיין פילוח מספק של היישובים והמשפחות לפי הצרכים.

וליד טאהא: אין בכלל.

ניצן הורוביץ: אני חוזר על מה שנאמר פה בדיון הקודם, ומאז הייתה התפתחות.

ניצן הורוביץ: הובטח לנו ונאמר שיש החרגה לילדי החינוך המיוחד בתקנות מבחינת היכולת שלהם לצאת מהבית עם ההורים או עם מלווים, בין אם לצורך התאווררות – וזה נחוץ ביותר, גם לילדים, גם להורים – והן לצורך הגעה לטיפולים או מפגשים של מטפלים בבית התלמידים, כמובן במגבלות שצריך, אבל שתהיה לזה החרגה בתקנות.

ניצן הורוביץ: נאמר לנו שיש.

ניצן הורוביץ: אני שומע פה תלונות שההורים לא רואים שזה קורה.

ניצן הורוביץ: אומנם זה היה ביום חמישי ושמעתי על זה במוצאי שבת.

ניצן הורוביץ: שוב, אנחנו נבקש ממשרד החינוך הבהרות בעניין הזה בדיון הבא, כדי שההחרגה של ילדי החינוך המיוחד תהיה בפועל.

ניצן הורוביץ: אני לא יודע אם שוטרים היום או פקחים עוצרים, שידעו שלילדי החינוך המיוחד יש החרגה.

ניצן הורוביץ: לגבי המגזרים השונים, המגזר החרדי והמגזר הערבי במיוחד, אנחנו רושמים לפנינו שאין עדיין פתרונות מספקים.

ניצן הורוביץ: יש כל מיני ניסיונות, יש התקדמויות, אבל אין עדיין פתרונות מספקים לעניין הזה, וצריך להתקדם.

ניצן הורוביץ: נקודה ספציפית לגבי החינוך מרחוק בחברה הערבית, שפת הפלטפורמה וההוראות להורים צריכות להיות גם בערבית.

ניצן הורוביץ: זאת אומרת, זה לא מספיק שרק מערך השיעור והלימוד עצמו הוא בערבית, אלא גם שפת הפלטפורמה וההוראות בערבית, כדי שאפשר יהיה להיכנס למערכת.

ניצן הורוביץ: לא תמיד הילדים יודעים, ההורים עוזרים להם, ואם זה בעברית, לא כולם יודעים.

ניצן הורוביץ: צריך שזה יהיה גם בערבית.

ניצן הורוביץ: צריך לסדר שההוראות בפלטפורמות יהיו דו-לשוניות.

ניצן הורוביץ: זהו זה.

אורלי פרומן: להוסיף לסיכום שני דברים.

ניצן הורוביץ: הדיון לא נפתח מחדש.

אורלי פרומן: באמת קצר.

אורלי פרומן: ליד ילדי החינוך המיוחד, תמיד להוסיף גם את הילדים המשולבים, כי זה לא באותה נשימה.

אורלי פרומן: דבר שני, אני מבקשת לישיבה הבאה שיהיה נציג האוצר, נאסוף את כל השאלות מהדיונים האחרונים ונשאל אותו גם שאלות אוצריות.

עומר ינקלביץ': תודה על הסיכום, הוא היה מצוין, וגם על ההערה.

עומר ינקלביץ': אני רק מבקשת, המנכ"ל, מר אבואב, אמר שיש לו מספר טלפון לילדי החינוך המיוחד.

עומר ינקלביץ': אנחנו מבקשים לקבל את המספר הזה ולפרסם.

ניצן הורוביץ: נתנו את זה בישיבה הקודמת.

עומר ינקלביץ': לא, זה משהו אחר.

עומר ינקלביץ': הם לא עונים, דרך אגב.

עומר ינקלביץ': ההורים פונים אליי שהמוקד הזה לא עונה, לכן צריך להבין מה המספר שעונים בו.

עומר ינקלביץ': זה דבר אחד.

עומר ינקלביץ': דבר שני, בנוגע לתקשוב, אנחנו צריכים לוודא שלא תהיה קריסה אחרי הפסח, שמפיקים לקחים, ועובדים על זה.

עומר ינקלביץ': בנוגע להחרגה שאדוני דיבר עליה, בהנחה שיהיה או-טו-טו הסדר, שההחרגה תהיה תקפה להסגר.

עומר ינקלביץ': צריך לוודא שהיא תקפה להסדר.

ניצן הורוביץ: מאה אחוז.

ניצן הורוביץ: חבר'ה, תודה.

יוסף ג'בארין: דיברת על הפורטל בערבית כמובן, אבל גם שהתכנים יהיו שוויוניים, לא רק חלקיים – תרגום לשפה הערבית.

יוסף ג'בארין: זה נושא מאוד חשוב.

יוסף ג'בארין: לדעתי צריך לאמץ דרישה של מחשב לכל ילד, ולטפל בבעיה של התקשוב.

וליד טאהא: את זה שמענו.

וליד טאהא: אי-אפשר לקיים למידה מקוונת בצורה מוצלחת מבלי לעשות את החיבור הנכון בין משרד החינוך לרשויות המקומיות, ומכאן גם לצמצם את היקפם של התלמידים שלא מקבלים את השירות של למידה מרחוק.

ניצן הורוביץ: תודה רבה לכולם.

ניצן הורוביץ: יום טוב, ניפגש מחר ב-10:00 בבוקר.

ניצן הורוביץ: להתראות.

ניצן הורוביץ: תודה, הישיבה נעולה.