ועדת הכספים, כנסת 23, פרוטוקול מספר 13, 2020-03-31 12:00

עודד פורר: שלום לכולם, אני מתכבד לפתוח את הדיון.

עודד פורר: אנחנו ברצף של דיונים של המשבר.

עודד פורר: נשמע את מנכ"ל משרד הכלכלה והתעשייה, שי רינסקי, אלא אם כן מישהו מחברי הכנסת רוצה להציע הצעה לסדר לפני כן.

עודד פורר: אם כן, הבמה היא שלך.

שי רינסקי: צהריים טובים, תודה רבה על הבמה.

שי רינסקי: אני לא יודע אם המצגת שעשינו עברה אליכם – הפעילות שלנו בחודש וחצי האחרון, העוצמה של הפעילות התרחבה מאוד, למרות שחלק מהאנשים עובדים מהבית וחלק יצאו לחל"ת.

שי רינסקי: בגדול אנחנו, התפקיד שלנו הוא שהמשק ימשיך לתפקד.

שי רינסקי: אנחנו עושים את זה גם ברמה הפרטנית וגם ברמה הרוחבית, ואני אתן לכם תמונת מצב שקשורה לעסקים הקטנים, יצואנים, יבואנים, הייטק, הקלות רגולטוריות שאנחנו עושים, חסמי יבוא שישנם, שרשרות אספקה, ציוד המוקד שלנו, ועוד ועוד נושאים, ואני ארחיב עכשיו.

שי רינסקי: קודם כל, עבדנו יחד עם משרד האוצר על ניסוח עקרונות לשימור הפעילות הכלכלית וזה התקנות, התקשח"ים שיצאו והרציונל של התקש"ח, אני מזכיר – חלק מהעסקים עובדים ב-100%, ענפים שמוגדרים כחיוניים, אני מזכיר שוב – היה לנו עד היום מצב של מל"ח שזה מלחמה, המערכות תורגלו.

שי רינסקי: פה זה מצב אחר לחלוטין.

שי רינסקי: רק כדי לסבר את האוזן – אם במל"ח למשרד הכלכלה יש כ-300 מפעלים חיוניים פה אנחנו מדברים על היקפים של אלפים.

שי רינסקי: 3,000, 4,000, 5,000 עסקים – היקפים מאוד מאוד גדולים.

שי רינסקי: אז הרציונאל היה קודם כל שימור ליבת פעילות ענפי המשק ב-30%.

שי רינסקי: ענפים שהוחרגו מבחינתנו היו: מזון, פארמה, טואלטיקה.

שי רינסקי: היה לנו חשוב מאוד שהחברות המייצאות, סדר גודל של 2,000 חברות – ימשיכו לעבוד, כי אם היינו מנתקים אותם היו נכנסים אחרים.

שי רינסקי: אנחנו יודעים שסין היום חזרה לעבודה כמעט 95-80% אז אנחנו יודעים שאם אנחנו יוצאים החוצה אנחנו סוגרים את הדלת.

שי רינסקי: דבר נוסף – רציפות שרשרת האספקה – כל המפעלים החיוניים שיהיה להם המשך וחומרי גלם – שנוודא שיש את כל חומרי הגלם.

שי רינסקי: אנחנו עושים את זה ברמה יומית, ואני עוד שנייה אפרט.

שי רינסקי: דבר נוסף – שמי שנסגר, קרי מסעדות וחנויות – יוכלו לעשות את הפעילות און ליין.

שי רינסקי: אלה העקרונות שהינחו אותנו, והאוצר יחד אתנו או הפוך – עשינו את הפעילות הזאת.

שי רינסקי: מה אנחנו עושים בעסקים הקטנים?

שי רינסקי: התחלנו עוד בתקופה של תחילת תחילת הקורונה לתת ייעוץ בקרן בערבות מדינה.

שי רינסקי: אני יודע שהיתה רשימה אתמול שלשום וכבר יש שינויים, תקנות רגולטוריות משמעותיות שנכנסות היום.

שי רינסקי: אז קודם כל על ידי 44 סניפי המעו"ף שלנו אנחנו בקשר עם העסקים הקטנים.

שי רינסקי: איפה שאפשר לעזור – אנחנו עושים, עוזרים, ובפעילות מול הרגולטורים השונים – כמו בנק ישראל על צ'קים ללא כיסוי, שתהיה הקלה בזה, או כמו בביטוח לאומי – לייצג את העסקים הקטנים מול הרגולטורים.

שי רינסקי: אנחנו מקימים פלטפורמה של זירה עבור עסקים ישראלים לממכר מרחוק יחד עם גוגל, שתעלה בימים אלה.

שי רינסקי: אנחנו בפלטפורמה של חיבור מעסיקים עם מחפשי עבודה.

שי רינסקי: גם פה אנחנו רואים ביקוש ער ובעיקר בעיקר פניות פרטניות.

שי רינסקי: אני יכול לומר לכם שפנו אלינו רק במוקד של העסקים הקטנים כ-10,000 פניות.

שי רינסקי: זה נכון ש-60% מזה זה עבור הקרן בערבות המדינה, אבל היו דברים נוספים.

שי רינסקי: זה לגבי הנושא הזה.

שי רינסקי: תעשייה.

שי רינסקי: אנחנו בקשר שוטף עם התעשייה בכל סקטור כל יום – אם יש בעיות אנחנו מסתכלים קדימה ברציונאל של חומרי גלם חודשיים קדימה, לראות אם יש בעיות או אין בעיות.

שי רינסקי: אנחנו עשינו דגש ששרשראות הייצור ימשיכו לעבוד.

שי רינסקי: המשמעות של הדבר הזה היא בכמה רמות: אחד, בנמלי הים – כמו שאתם יודעים יש עיכוב כזה או אחר בגלל תקנות של בדיקות קורונה.

שי רינסקי: זה מעכב במעט את כניסת האניות, ובמקרה שאנחנו צריכים הכנסת אניות למוצרים דחופים אנחנו יודעים לתת לזה קדימות.

שי רינסקי: אחת הבעיות ביבוא ויצוא בגז 92-90% מהייבוא והייצוא מגיע באניות אבל הסחורה היקרה מגיעה במטוסים.

שי רינסקי: סגירת השמיים, 50% מהמטענים הגיעו בטיסות תיירים.

שי רינסקי: סגירת השמיים מצריכה חלופות.

שי רינסקי: החלופות האלה מגיעות בשתי רמות: 1.

שי רינסקי: בעבודה מול רת"א, ביצירת יותר מסלולי מטוסי מטען שיטיסו את האספקה הזאת, שתיים – אנחנו רוצים לספק ליצואנים וליבואנים רשת ביטחון ולכן אנחנו רוצים מחר לתת רשת ביטחון למטוסים, שבמידה ואנחנו נראה שאנחנו צריכים להטיס מטוס, להעביר ציוד, חומר מסין, הונג קונג, אירופה – יהיו לנו את המערכות משומנות, ייצאו וידעו להביא את הדברים האלה.

עודד פורר: מה הכוונה רשת ביטחון למטוסים?

עודד פורר: אתה יכול להתעכב על זה שנייה?

שי רינסקי: סך הכל אנחנו רואים שהשוק יודע לאזן את עצמו.

שי רינסקי: עד היום הגיעו מ-70 יעדים בעולם מטוסים הגיעו מטוסים ובתוכם היו גם ציוד לתעשייה.

שי רינסקי: זה הצטמצם.

שי רינסקי: אנחנו רוצים שיהיו 8-7 מקומות כאלה שלשלם ימשיכו הטיסות ובמידה שאנחנו נראה שמקום מסוים לא מתמלא וצריך להביא ציוד דחוף, המדינה תיתן רשת ביטחון לעמיל המכס, שהוא יידע שהוא יכול למלא מטוס.

שי רינסקי: זו הכוונה לרשת הביטחון.

עודד פורר: אוקיי.

עודד פורר: בלי התייחסות לחברות התעופה עצמן, בעצם?

שי רינסקי: בלי התייחסות.

שי רינסקי: על כל מטוס – ספציפי.

שי רינסקי: שבעה יעדים עם כל אחד והעלות שלו.

שי רינסקי: התחלתי לומר על מומחים – ברגע שסגרו את השמיים אנחנו יודעים שחלק מהמכונות נשענות על מומחים זרים שבאים לתקן.

שי רינסקי: הגענו לנוהל עם רשות ההגירה איך שייכנסו לפה עובדים זרים, תיקון, יומיים, וחזרה לארץ המוצא.

שי רינסקי: יש לנו איסור זמני על יצוא על דברים מסוימים מאוד שנכנסו בשבועיים האחרונים – זה מכונות הנשמה, מוצרי חיטוי.

שי רינסקי: אנחנו מנסים גם לעזור בהבאת חומר גלם, שאם יש חומרי גלם שחסרים אנחנו עושים מאמצים לספק לחברות, אנחנו נעזרים בנספחים שלנו בעולם, ב-44 הנספחים שלנו בעולם, ואנחנו רואים פירות לעמלנו.

שי רינסקי: אם לפעמים אומרים שהמוסד הביא – אז חלקם זה עובדי משרד הכלכלה.

שי רינסקי: הם לא מוסד, אבל הם שם.

שי רינסקי: יחד עם זה אנחנו מנסים שציוד דחוף שנדרש פה – לעניין את התעשייה הישראלית, וזה איזשהו קצת אור בקצה המנהרה.

שי רינסקי: אנחנו מצליחים דברים מסוימים כמו שני מפעלים של מסיכות, אחד בשדרות ואחד באלון תבור, שיתחילו לייצר פה בארץ מעבר למכונות ההנשמה.

שי רינסקי: עובדים פלסטינאים – עוד סוגייה.

שי רינסקי: אנחנו נדרשים אליה.

שי רינסקי: בסך הכל יש תעשיות שנשענות עליהם, כמו החקלאות, אבל גם אצלנו בתוך התעשייה יש דברים מסוימים, בעיקר במזון או במשחטות של העופות – היינו צריכים למצוא מנגנון שיאפשר את שהיית הפלסטינאים שהיא היתה כפולה.

שי רינסקי: גם שם עשו סגר וגם פה עשו סגר.

שי רינסקי: היינו צריכים למצוא מנגנון.

שי רינסקי: בעטרות יש לנו 2000 עובדים פלסטינאים שעובדים בתעשיית המזון, משחטות העוף נשענות על העובדים הללו.

שי רינסקי: בסך הכל זה עובד, מצאנו את הפתרון, וזה עובד טוב.

שי רינסקי: יש לנו כל יום טיפול אד הוק בתעשייה כזו או אחרת שאנחנו נותנים לה מענה בטיפול פרטני, ממש פרטני.

שי רינסקי: היבואנים.

שי רינסקי: אנחנו אתם בקשר רציף בעיקר מה שהיינו יכולים לעשות זה הקלות רגולטוריות, ועשינו לא מעט, גם במכון התקנים, גם בסיווג קבוצות תקינה פחות מחמירות ועוד אלמנטים כדי לעזור בעת הזו –הארכת תוקף של תקנים, איפה שיכולנו להקל, הקלנו, וגם מול רגולטורים ממשרדים אחרים.

שי רינסקי: בסך הכל אנחנו רואים שנותנים כתף – גם משרד הבריאות, גם משרד הגנת הסביבה, בסך הכל האוזן קשבת, כולם מבינים את הצורך, צורך השעה.

אורית פרקש הכהן: לא הבנתי – מה הצעד הכי משמעותי שעשיתם מול יבואנים?

אורית פרקש הכהן: תפרט.

אורית פרקש הכהן: רק תקנים?

שי רינסקי: אני אפרט: הארכת מועדי כניסה לתוקף של תקנים ואישורי מעבדות, הקלות במשטר הבדיקות.

שי רינסקי: אם מוצר מסוים היה בקבוצה 2 ואחר כך עבר ל-3 אז יותר קל לו להוציא את הסחורה.

שי רינסקי: אם הצלחנו לעבוד מול משרד הבריאות – שהבדיקות יהיו בתדירות נמוכה יותר.

שי רינסקי: זה מאפשר להם לשחרר את המוצרים מהר יותר.

שי רינסקי: דוגמאות – חלק מהדברים, מעבר מתצהיר להצהרה של המנכ"ל – לא צריך עורך דין, עוד גורם שייכנס פה באמצע.

שי רינסקי: נתתי דוגמאות.

שי רינסקי: לגבי הקמעונאים – אנחנו אתם בקשר רציף לוודא שיש על המדף את כל המוצרים הנדרשים.

שי רינסקי: במידה ויש חוסר אנחנו בקשר עם משרדים רלבנטיים, בעיקר חקלאות, לראות איך משחררים מכסה בלי מכס – להביא את זה לפה מהר.

שי רינסקי: אתם שומעים את זה על הביצים.

שי רינסקי: יש התנהלות כזו ואחרת.

שי רינסקי: דבר נוסף – פתרון במשלוחים לקמעונאים, בעיות של כוח אדם – לעזור מול שוק התעסוקה, בתוספת של עובדים שיתנו להם פתרונות, וגם מול משרד הבריאות.

שי רינסקי: סתם דוגמאות – שאם חולק קורונה נכנס לסופר ואז כל העובדים מושבתים, לתת לזה פתרונות איך אנחנו במינימום פוגעים.

שי רינסקי: ענף ההייטק – בסך הכל כמו שנראה הוא הפחות פגיע.

שי רינסקי: לכן אני חוזר להתחלה – הוא חלק מהיצואנים.

שי רינסקי: הוא מהווה 46% מהיצוא, 13% מהתל"ג.

שי רינסקי: הוא כרגע עובד, ברובו מהבית, אבל גם שם אנחנו מתחילים לראות ניצנים של דברים שאם לא נדע לטפל בהם אז תהיה לנו בעיה, וזה בעיקר מקורות המימון שלו.

שי רינסקי: זה בעיקר הגיע עד היום מבחוץ.

שי רינסקי: יש עצירה.

שי רינסקי: יש עצירה עולמית של תנועה של כוח אדם שמגיעה לפה, בכלל, קשיים בשרשרות אספקה שאנחנו נותנים להם מענה.

שי רינסקי: אבל אני שם את זה ככוכבית.

שי רינסקי: בסך הכל החברות היצרניות עובדות עם תפוקה די מלאה, אבל אני שם את זה ככוכבית שאנחנו נצטרך לראות שהענף הזה נותן מענה ולא נפגע.

שי רינסקי: יש לנו שלושה מוקדים, למעשה.

שי רינסקי: יש לנו את המוקד המשרדי שלנו בתוך המשרד שהתקבלו לפה עד היום כ-3,500 פניות.

שי רינסקי: יש לנו גם מוקד לעסקים קטנים עם 10,000 פניות, יש לנו גם את המוקד בפיקוד העורף, יש לנו כ-10 אנשים שיושבים שם ונותנים עזרה לכל הטלפניות שם וגם שם מדובר על סדר גודל של 25% מהפניות שהם בנושא עסקים.

שי רינסקי: אז אם הייתי צריך באופן גס, עכשיו, בדקות האחרונות לתאר את הפעילות – תיארתי בבריף מאוד מהיר, ואם יש שאלות – אשמח.

עודד פורר: אני רוצה להעלות שני דברים בפניך- אחד, יש המון שאלות שמגיעות אלי לגבי היתרי עבודה, היתרי חירום.

עודד פורר: למי יש, למי אין, איך הם יכולים לברר אם מותר להם לעבוד או לא.

עודד פורר: אתן לך דוגמה של שאלה ספציפית שהגיעה אלי: חדר כושר שרוצה להעביר שיעור למתאמנים שלו בזום.

עודד פורר: הוא שואל האם מותר לו לפתוח את חדר הכושר ולהביא מדריך אחד לשם כדי להעביר את השיעור.

עודד פורר: בנוסף- בנושא גנים פרטיים ומעונות היום.

עודד פורר: הרי בצו שהוציא מנכ"ל משרד הבריאות הוא החריג פעילות של ילדי עובדים חיוניים מגיל לידה עד שלוש.

עודד פורר: השאלה שעולה: בחלק מהמחוזות אומרים ששני ההורים צריכים להיות עובדים חיוניים כדי שהילד יוכל לשהות במעון.

עודד פורר: בחלק אחר אומרים –מספיק שהורה אחד יהיה.

עודד פורר: מאוד לא ברור לאזרחים מי הכתובת לנושאים האלה.

שי רינסקי: מבחינת היתרי עובדה –אין היתרים.

שי רינסקי: זה בניגוד למל"ח.

שי רינסקי: במל"ח בתקופה הפרה-היסטורית היה לכל מפעל שם של אדם עם תעודה שיצאה.

שי רינסקי: פה זה לא עובד ככה.

שי רינסקי: אם האדם נכנס בצו הוא רשאי לעבוד.

שי רינסקי: היו לנו לא מעט שאלות בנושא הזה, גם פניות של שוטרים שעצרו.

שי רינסקי: אנחנו באנו בדברים עם המשטרה.

שי רינסקי: בעיקרון, במוקד שלנו – התשובות ניתנות.

שי רינסקי: גם באינטרנט, דרך אגב.

שי רינסקי: אם אנחנו לא יודעים – בודקים.

שי רינסקי: אם זה נניח מעונות, שזה קשור למשרד העבודה – אז אנחנו שואלים וחוזרים לאותו אדם ששואל.

שי רינסקי: על פניו, לגבי חדר הכושר – עוד לא בדקתי את זה ספציפית, אבל ברגע שהוא נותן שירות מבחוץ, לא אמורה להיות בעיה, להבנתי.

עודד פורר: גם להבנתי – אבל אין מוקד מרכזי של הממשלה שנותן את התשובות בעניין הזה.

שי רינסקי: לא, יש.

שי רינסקי: המוקד של פיקוד העורף הוא מוקד מרכזי.

שי רינסקי: יש שם מאות טלפניות עם חיבור לכל המשרדים, שנותנים תשובות.

מיכאל מלכיאלי: הם לא מסונכרנים אם המשטרה, אבל.

עודד פורר: זו פעם ראשונה שאני שומע את זה.

עודד פורר: תוציאו הוראות מסודרות, הבלגן חוגג.

עודד פורר: זה גם משליך על בעלי עסקים.

עודד פורר: גם התכנית הכלכלית שיצאה אתמול – חוץ מהכותרות שיצאו אף אחד לא יודע מה התוכנית באמת, מה מותר, למי זה מגיע, למי זה לא מגיע – אתם חייבים להיות יותר ברורים.

עודד פורר: דווקא בתקופה שבה שום דבר לא ברור, לפחות ההודעות שהממשלה מוציאה צריכות להיות ברורות.

עודד פורר: זה באמירה כללית.

עודד פורר: אבל בהחלט נתחיל להפנות אנשים למוקד של פיקוד העורף.

יזהר שי: יש לי שאלות.

יזהר שי: תודה על ההסבר.

יזהר שי: שתי שאלות – ציינת שני מוקדים עם עשרות אלפי פניות.

יזהר שי: זה סוג של פניות שמבקשות אינפורמציה?

יזהר שי: או שאתם מטפלים שם בבעיות?

יזהר שי: ואם אתה יכול לתת דוגמאות או סיווגים של הבעיות שאתם מטפלים בהן.

יזהר שי: שאלה אחת ספציפית – היו אמורים לעבור 50 מיליון שקל מהרשות לחדשנות לטובת מיזמים בתחום הקורונה.

יזהר שי: יצא קול קורא, נרשמו כמה עשרות חברות, זה אמור לצאת לדרך ברגע שאתם תעבירו את הכסף המדובר.

יזהר שי: איפה זה עומד?

שי רינסקי: התשובה לגבי המוקד – כן.

שי רינסקי: האם אני חיוני, כן או לא – יש לא מעט שאלות, הלוואות ומענקים – איך מקבלים, זה במוקד של הסוכנות שלנו.

שי רינסקי: ולגבי הרשאה של ה-50 מיליון שקל התשובה היא חיובית.

עודד פורר: מה זאת אומרת?

עודד פורר: זה צריך לעבור דרך הוועדה או שזה עובר בלי ועדה?

עידו סופר: התקציב המדובר אמור להעלות לדיון בוועדת החריגים מחר, ולאחר מכן הוועדות יתכנסו והדברים האלה - - -

עודד פורר: אוקיי.

מיכאל מלכיאלי: אדוני היושב-ראש, תודה.

מיכאל מלכיאלי: אדוני המנכ"ל.

מיכאל מלכיאלי: העלית את הנושא של היתרי חירום.

מיכאל מלכיאלי: אני יודע שיש איזה חוסר בהירות והייתי רוצה לשמוע ממך כמה דברים, שאני יודע שהמשטרה עצמה לא קיבלה עד עכשיו הנחיות.

מיכאל מלכיאלי: אתן כמה דוגמאות: נושא של חלוקת אוכל – קמחא דפסחא, לאנשים שעומדים בכל התנאים, זאת אומרת: מקום פתוח, לא בהתקהלות של יותר אנשים ממה שמשרד הבריאות הגדיר, ועדיין המשטרה אומרת – אוקיי, האדם שמגיע לאותה חלוקה, מתפעלי אותה עמותה, אין לו איזה אישור שהוא מראה לשוטר.

מיכאל מלכיאלי: השוטר לא מאמין לו.

מיכאל מלכיאלי: הוא מקבל קנס.

מיכאל מלכיאלי: דבר שני, מאפיות – אז יש להם אישור של מפעל חיוני.

מיכאל מלכיאלי: בדרך כלל יש אנשים שלא קונים ממאפייה אלא מתארגנים בחבורות בשכונות.

מיכאל מלכיאלי: כמובן – מספר האנשים שיהיו במאפייה זה על פי הכללים של משרד הבריאות, אבל האדם שהולך למאפייה – השוטר עוצר אותו בדרך.

מיכאל מלכיאלי: אין לו אישור להראות לשוטר.

מיכאל מלכיאלי: קיבלנו הבוקר מייל מענף היהלומים שנמצאים תחת אחריות משרד הכלכלה שהבנקים מצמצמים מסגרות אשראי לענף.

מיכאל מלכיאלי: הם שלחו לנו לוועדה מכתב.

מיכאל מלכיאלי: צריך לתת על זה את הדעת.

מיכאל מלכיאלי: לא מגיעים להם כספים מבעלי חברות מחו"ל, דבר שמכניס אותם למצוקה.

מיכאל מלכיאלי: האם זה יכול לתת השלכות נוספות?

מיכאל מלכיאלי: תודה רבה.

שי רינסקי: אני לא מכיר שמצמצמים ליהלומנים.

שי רינסקי: אני מכיר דבר אחר – גובה האשראי היא כ-900 מיליון דולר לענף היהלומים.

שי רינסקי: הם מבקשים להרחיב את זה בעוד 15%.

שי רינסקי: אנחנו, אחרי שאתמול התכנית הכלכלית פורסמה, נבוא בדברים עם האוצר לראות איך אפשר לעזור לענף הזה, גם כן.

שי רינסקי: הענף מעסיק כעשרת אלפים עובדים ויש שם קיטון של כ-80% בסחר.

שי רינסקי: לגבי משטרה – אני לא יודע לתת תשובות מטעם המשטרה את מי עוצרים ואת מי לא.

שי רינסקי: הם צריכים להכיר את ההנחיות.

שי רינסקי: הם עובדים אתנו בקשר הדוק, היועצת המשפטית שלהם מול שלנו.

שי רינסקי: אם אנחנו רואים שיש בעיות שהם עוצרים עובדים שאמורים להגיע למפעלים, אז אנחנו נותנים לזה ביטוי.

שי רינסקי: לגבי מאפיית מצות – בעיקרון המאפיות עובדות.

שי רינסקי: העובדים הקבועים עובדים.

שי רינסקי: לא צריכה להיות שום בעיה.

מיכאל מלכיאלי: זה לא קבוע, זה רק לפסח מפעילים את זה.

עודד פורר: המאפיות של המצות, לפחות ממה שאני שומע כל פעם, עובדות כל השנה.

מיכאל מלכיאלי: לא הגדולים, של קהילות פרטיות.

מיכאל מלכיאלי: קהילה שמכינה לעצמה מצות.

מיכאל מלכיאלי: יש הרבה אנשים שלא קונים בחנות.

שי רינסקי: אני מזכיר שלפי התקנות – שני אנשים אסור להם בכלל לצאת החוצה, אז אני לא יודע בכלל - - -

מיכאל מלכיאלי: נכון.

מיכאל מלכיאלי: הולכים אחד אחד.

שי רינסקי: מבחינת מפעלי המצות, אנחנו אתם בקשר רצוף, עובדים, יש אספקה, אין בעיה.

עודד פורר: אם אני מבין נכון – כשם שיש מגבלות על תפילה במניין גם בעניין הזה יש מגבלות.

עודד פורר: מה שאפשר היה לעשות בדרך כלל אולי - - - זו לא מאפייה מסודרת, אתה מדבר על אפייה בחברותא.

עודד פורר: זה חלק מהמגבלה.

מיכאל מלכיאלי: שני אנשים ביחד.

מיכאל מלכיאלי: מה אתה אומר, אין היתר לקיום מאפיית מצות פרטית?

שי רינסקי: אני מציע שתפנה לשר הבריאות שתשמע ממנו מה ההוראות.

אורית פרקש הכהן: תודה על העדכון.

אורית פרקש הכהן: יש לי שתי שאלות.

אורית פרקש הכהן: דבר ראשון, בעצם, המגזר שאנחנו שומעים את קולו המתוסכל הכי הרבה בתקופה האחרונה זה מגזר העסקים הקטנים.

אורית פרקש הכהן: המגזר הזה חוסה תחת כנפי משרד הכלכלה.

אורית פרקש הכהן: אני הייתי מצפה שבתקופה כזו אתם לא רק תשבו ותגידו – זה מוקד של פיקוד העורף, אלא תקימו ממש כמו איזו מפקדה קטנה בתוך משרד הכלכלה, שנותנת מענה לאנשים, נותנת תשובות – שמשל עוקבת כרשות ממשלתית ספציפית על מה קורה עם הקרן הזו.

אורית פרקש הכהן: אנחנו כבר מבינים שאנחנו בשבוע השלישית פנימה.

אורית פרקש הכהן: הקרן מתניעה מאוד מאוד לאט, משנה את הכללים תוך כדי, מספר הפונים אליה נמוך ביותר ואני חושבת שבתקופה כזו מספר פניות כל כך נמוך מעיד על זה שמשהו לא עובד, לא מעיד על זה שמשהו לא בסדר.

אורית פרקש הכהן: אני רוצה לדעת למה אתם כגוף ביצועי שבאמת המגזר הזה חוסה תחת כנפיו, צריכים להיות בחוד החנית של המלחמה של היישום בפועל.

אורית פרקש הכהן: כי מה שאני חושבת שבסוף, החולשה הכי גדולה של ניהול המשבר הכלכלי הזה עד כה זה האכיפה של ההחלטות למטה לשטח בצורה מהירה.

אורית פרקש הכהן: בצורה הזו אתם יכולים להיות איזשהו גוף מטה, להקים איזשהו גוף מטה חירומי שינהל את הכל.

אורית פרקש הכהן: דבר שני, אני רוצה לשאול לגבי ההיערכות שלכם בתחום המזון.

אורית פרקש הכהן: מדברים כבר על מחסור במזון שצפוי או עלול להתרחש ככל שהמשבר ייקח יותר ויותר זמן.

אורית פרקש הכהן: האם אתם בודקים את הדבר הזה?

אורית פרקש הכהן: האם אתם בודקים באופן מחקרי את הדבר הזה?

אורית פרקש הכהן: מה קורה בכלכלות אחרות?

אורית פרקש הכהן: על איזה תחומים אנחנו נסמכים?

אורית פרקש הכהן: באיזה תחומים אנחנו יכולים לסמוך על עצמנו?

אורית פרקש הכהן: הבנתי שיש מחסור בביצים.

אורית פרקש הכהן: בדבר הזה צריך להיערך מראש, והייתי רוצה לדעת כיצד.

אורית פרקש הכהן: זה כמובן קשור ליוקר מחייה ולסמכות שלכם להכין תוכניות מגירה של פיקוח על מחירים.

אורית פרקש הכהן: שמעתי בתקופה האחרונה ששר הכלכלה מדי פעם ניהל איזה שהם דיאלוגים עם חברות השיווק וביקש מהם בצורה וולונטרית שלא להעלות מחירים.

אורית פרקש הכהן: אני גם מבינה שבאופן כללי המחירים גם לא עלו, כי המכירות גם מאוד עלו, אבל אתה יודע שיש לכם את הכלי הזה של פיקוח על מחירים שצריכים להיות ערוכים אליו במיוחד במקרים של מחסור במוצרים.

אורית פרקש הכהן: או אז הוא צריך ללכת, וגם החוזק הזה של הכלי של פיקוח על מחירים הוא בזה שהוא חל על כולם flat, לא רק בשיח עם רשתות השיווק, הוא חל על כולם – גם על מכולות קטנות.

שי רינסקי: קודם כל, אני מקבל את הרציונאל שאנחנו צריכים להיות גוף מטה שמרכז, ואנחנו עושים את זה.

שי רינסקי: כמו שפתחתי ואמרתי – יש לנו מוקד ספציפי לעסקים קטנים.

שי רינסקי: התקבלו בו עד היום 10,000 פניות, מתוכן כמעט 4,000 זה רק על קרן ההלוואות, ואנחנו נותנים טיפול פרטני לבעלי העסקים שמבקשים את התמיכה ואת העזרה שלנו.

אורית פרקש הכהן: אתה יודע שרק 40 בקשות אושרו עד לרגע זה.

קריאה: 27.

אורית פרקש הכהן: אז אולי תעשה איזו בדיקה מחדש את אופן הסיוע ש - - -

שי רינסקי: אנחנו כחלק מלייצג את העסקים הקטנים ביקשנו כמה שינויים.

שי רינסקי: דיברת על שינוי תוך כדי תנועה אז נכון, כי אנחנו לומדים תוך כדי תנועה את הבעיות, את הרגולציה, את לקצר את התהליכים.

שי רינסקי: ומהיום, התהליכים שנעשו בשלושה השבועות האחרונים שונו, פתחנו את זה לכל הבנקים.

שי רינסקי: היה גוף באמצע שעבד, עשה סינון כזה או אחר, הוצאנו אותו החוצה.

שי רינסקי: נעשו כמה מהלכים על מנת להקל.

שי רינסקי: את צודקת, המספר של 27 שאושרו עד כה – לא מתאים בתקופה הזו, ואני מקווה שמהיום זה ישתנה.

שי רינסקי: לגבי מחסור במזון.

שי רינסקי: אין מחסור במזון.

שי רינסקי: אנחנו ברמה היומית עם המפעלים לראות שיש להם חומרי גלם, יודעים לספק, יש להם עובדים, וברמה יומית עם הסופרים, ומסתכלים חודשיים קדימה.

שי רינסקי: צריך לזכור – 95% מהמזון במדינת ישראל נשען את הייצור המקומי.

שי רינסקי: אין לנו בעיה.

שי רינסקי: לגבי בדיקות והשוואות בין לאומיות – אנחנו עושים כל הזמן, ולכן הסוגייה של פיקוח מחירים נבחנה על מוצרים מאוד ספציפיים ואנחנו מכירים את הכלי.

שי רינסקי: אנחנו לא צריכים את זה כרגע.

שי רינסקי: לגבי ביצים – זה נכון.

שי רינסקי: יש מדי פעם חוסר, גם בירקות מסוימים.

שי רינסקי: אנחנו בקשר עם משרד החקלאות על הדבר הזה, הדוק ברמה יומית.

שי רינסקי: נכון לעכשיו המדינה שמה יד בכיס כדי להביא עוד ביצים מאוקראינה.

אורית פרקש הכהן: מה הסיבה למחסור בביצים?

אורית פרקש הכהן: שאין מספיק ייצור מקומי?

אורית פרקש הכהן: מה הסיבה?

שי רינסקי: אני לא ממשרד החקלאות, אבל אני מניח שבגלל שהשוק מתוכנן, ותמיד בפסח יש בעיה.

שי רינסקי: אי אפשר לתכנת את התרנגולת בפסח לתת יותר ביצים.

שי רינסקי: אז בדרך כלל אם היו - - הכפילו את כמות הביצים משנים עברו, 100 מיליון ביצים - - - רק לסבר את האוזן, המדינות שמביאים מהן את הביצים זה ספרד, איטליה, פורטוגל, ואם באיטליה יש בעיה אז זה משפיע גם פה.

שי רינסקי: לכן מחפשים מדינות אחרות.

עודד פורר: איגוד לשכות המסחר – ישראלה מני.

עודד פורר: נמצאת אתנו?

עודד פורר: לא.

עודד פורר: יוסי אלקובי, בבקשה.

יוסי אלקובי: אני אדבר כמו שדיברתי בישיבת הוועדה הבוקר על הדבר החשוב שבאמת באמת קורה – וזו צעקה גדולה של העסקים אותם אני מייצג.

יוסי אלקובי: כפי שאתה מכיר, 40,000 בעלי מלאכה, 10,000 קוסמטיקאיות, 16,000 מספרות, 4,000 איפור קבוע.

יוסי אלקובי: כל אלה היום נמצאים 90% בבית.

יוסי אלקובי: מוציאים תוכנית כלכלית – לא יודעים מה אומרים – 8 מיליארד, למי?

יוסי אלקובי: מי נותן?

יוסי אלקובי: איך עושים?

יוסי אלקובי: איך לוקחים הלוואות?

יוסי אלקובי: 7 ימים נותרו לחג.

יוסי אלקובי: אני אומר לכם – לא נספיק להיכנס.

יוסי אלקובי: הבנקים סגורים, באינטרנט קשה להגיע אליהם, לא מקבלים שום דבר, כלום.

יוסי אלקובי: מתוך 3,440 בקשות, 25 אושרו, בוועדה שלך זה נשמע אתמול.

יוסי אלקובי: ואני אומר לכם שהמצב הוא גרוע כי אנשים חורגים.

יוסי אלקובי: חרגו מהנושא של הכספים שלהם, חרגו בבנקים.

יוסי אלקובי: הבנקים מחזירים צ'קים, מקשיחים עמדה, לא רוצים להיכנס לסיכון.

יוסי אלקובי: אני חושב שבנק ישראל והממשלה צריכה לתת הוראה לבנקים להתחשב, לתת חריגות בנושא האשראים עד שיחלוף זעם.

יוסי אלקובי: כי בסופו של יום יגיעו צ'קים, אנשים יוגבלו – למרות שלי הבטיח מנכ"ל בנק ישראל לי אישית שהם לא יגבילו אנשים שיחזרו להם הצ'קים ולאחר שבוע התקבלה הוראה אחרת – לא, הוועדה לא מסכימה לדבר הזה, לאנשים יירשמו כוכביות והם לא יוכלו לפתוח חשבונות כרטיסי אשראי.

יוסי אלקובי: אני אספר לכם דבר עצוב – מצלצל אלי בעל מלאכה ואומר לי: אני בהיפר עומד עם עגלת הקניות, נותן את הכרטיס אשראי שלי ומקבל סירוב.

יוסי אלקובי: החזרתי את כל המוצרים למדפים עם דמעות בעיניים.

יוסי אלקובי: חייבים לתת יד לנושא הזה, להגדיל את האשראי ולהעביר אותו על בסיס אשראי מאושר, ולא על בסיס חריג.

יוסי אלקובי: היום אנחנו נמצאים במצב מאוד קשה.

יוסי אלקובי: הרבה עסקים קטנים סגרו.

יוסי אלקובי: אין אנשים, לא שומעים, אין הזמנות, אנשים לא משלמים, דוחים תשלומים.

יוסי אלקובי: אנשים בעסקים כמו שאני מייצג לא יכולים לשאת את העומס הזה ונמצאים ממש תחת קריסה טוטאלית.

יוסי אלקובי: אני לא יודע – בבוקר חלוף המגפה הארורה מה יקרה.

יוסי אלקובי: אני אומר לכם.

יוסי אלקובי: אני אומר לכם – תהיה אבטלה ענקית, וחבל.

יוסי אלקובי: מה שתשקיע מדינת ישראל בנו – היא תקבל את זה בריבית דריבית.

יוסי אלקובי: אין מה לעשות, זו שעת מבחן של מקבלי ההחלטות, שעת מבחן שצריך לתת יד.

יוסי אלקובי: שעת מבחן שצריך לקום ולעזור לעסקים הקטנים שמייצרים 53% מהתוצר הלאומי.

יוסי אלקובי: הגיע הזמן.

יוסי אלקובי: כל הזמן שילמנו מסים, תעזרו לנו היום.

יוסי אלקובי: תצילו את הטיטאניק, כמו שאמר ראש הממשלה, מטביעה.

יוסי אלקובי: והיא, כמו שאני רואה, כבר במצולות.

עודד פורר: אני אנסה למצות את מה שאתה אומר ומה שאומרים פה כל הזמן בעלי העסקים למשרד האוצר, בעיקר, עידו סופר שנמצא אתנו על הקו.

עודד פורר: הם צריכים עכשיו אמבולנס.

עודד פורר: אתם בונים תוכניות ותוכניות, צריך עכשיו טיפול נמרץ.

עודד פורר: אחר כך מוציאים את כל הפרוטוקולים האחרים.

עודד פורר: קודם כל תביאו טיפול נמרץ לעסקים.

מיקי לוי: אדוני המנכ"ל – שלום לך.

מיקי לוי: מצד מנכ"ל הביטוח הלאומי עלתה לאוצר הצעה להוציא עובדים לחל"ת חלקי.

מיקי לוי: במקום חל"ת של 70% מהשכר המדינה תעניק חלק מהסכום הזה למעסיקים שלא יפטרו עובדים כי יש גם עסקים שצריך להחזיק אותם.

מיקי לוי: זה גם יהיה יותר זול למדינה, זה גם אותם עסקים שעדיין מורשים לפעול במקום לפטר את האנשים, שלא ייכנסו לפאניקה ויאבדו את מקור לחמם.

מיקי לוי: האוצר משום מה מתנגד, ככה נמסר לי, ואני מבקש לשאול אותך – האם אתם שוקלים את הצעד הזה והולכים לקיים משא ומתן עם האוצר?

מיקי לוי: כי זה בכל זאת להציל את האנשים וגם לתת לחלק מהעסקים להמשיך ולנשום.

מיקי לוי: זה אחד.

מיקי לוי: שתיים, ענף הבנייה הוחרג כדי שהנזקים המצטברים לא יהיו עד הסוף, ולכן אני מאוד מבקש לדעת אם אתם נושאים את עיניכם לכל נושא אספקת חומרי הבנייה בצורה שוטפת לשוק, כי אסור להפסיק את ענף הבנייה.

מיקי לוי: הנזקים שהצטברו הם נזקים איומים.

יזהר שי: רק להרחיב את שאלתו של חבר הכנסת לוי – הנושא של מימון עסקים, במקום באמת להוציא אנשים ושיקבלו על חשבון הביטחון הלאומי, קורה גם בארצות אחרות, כולל גם בארצות הברית - השאלה אם שקלתם את זה כחלופה לתשלום דמי אבטלה.

שי רינסקי: לגבי השאלה של יוסי – אין ספק שהמצב לא פשוט.

שי רינסקי: העסקים הקטנים חוטפים.

שי רינסקי: אנשים לא יוצאים החוצה, נשארים בבית.

שי רינסקי: הסיפור הוא באמת לא פשוט ואני מניח שעידו עוד רגע יפרט קצת יותר על התוכנית הכלכלית ועל המענקים שהולכים לתת, ואיך זה יתבצע.

שי רינסקי: לכן אני לא ארחיב בזה, אבל כן, כן אני יודע שיצאה הוראה מהחשב הכללי להתחשב בקשיים של העסקים הקטנים לבנקים.

שי רינסקי: זה אחד.

שי רינסקי: ושתיים, הסיפור של הגדלת האשראי – אם עד היום היינו במספר מצומצם, ההנחיה כרגע היא לעשות את זה עם כל הבנקים.

שי רינסקי: ההתקשרות צריכה להיעשות בין החשכ"ל לבנקים.

שי רינסקי: אנחנו ביקשנו לזרז את התהליך.

שי רינסקי: אני מניח שהם עובדים על זה וזה יהיה ממש אוטוטו.

שי רינסקי: לגבי ענף הבנייה – הוא מוכרז כמוחרג, וגם כל האספקה של חומרי הגלם שלו, גם המפעלים שלו – אז כרגע אנחנו יכולים לעבוד ולא אמורה להיות בעיה.

שי רינסקי: לגבי חל"ת חלקי – כן, יש לנו דין ודברים עם אגף תקציבים.

שי רינסקי: עוד לא סיימנו את זה אבל אני מניח שעידו ישמח לפרט פה.

עידו סופר: אחד, גם לציין לדבריה של חברת הכנסת פרקש הכהן – משרד הכלכלה הוא כמובן חלק אינטגרלי מגיבוש התוכנית והוצאתה לפועל, וכמובן שגם בשלב היציאה מהמשבר המשרד, בכלי הסיוע שהוא מפעיל כדרך קבע – יהפכו להיות הרבה יותר משמעותיים.

עידו סופר: זה אחד.

עידו סופר: דבר שני, לגבי הקרן חשוב לומר: הקרן פעלה במתווה ורצון לתת מענה, למעשה עד עכשיו – בתנאים שלא מותאמים לרמת הסיכון, וגם לא בתנאים המטיבים מבחינת בעלי העסק.

עידו סופר: אנחנו צופים שיהיה שינוי מגמה מאוד משמעותי בשבוע הקרוב, בשבוע –שבוע וחצי הקרובים, וכאן באמת הקרן תיבחן.

עידו סופר: ביצענו התאמות בהובלת אגף החשב הכללי יחד עם משרד הכלכלה והסוכנות לעסקים קטנים ובינוניים, מאוד מרחיקות לכת, וזה אמור לשאת פירות בזמן הקרוב.

ניר ינושבסקי: הפנייה שלי לגבי מיזם משותף ליצירת קהילת חדשנות בטכנולוגיית בנייה.

ניר ינושבסקי: משרד הכלכלה פרסם מכרז להמשך פעילות של 14 קהילות חדשנות בכלל התחומים.

ניר ינושבסקי: התאחדות בוני הארץ הקימה לפני כ-3 שנים קהילה שנקראת קומטק.

ניר ינושבסקי: תחת הקהילה הזו יש היום 150 סטארט-אפים, חברות צעירות, שמתמודדות עם משבר גדול מאוד.

ניר ינושבסקי: יש להם מאות אם לא אלפי עובדים, והם בעצם חסרי אונים.

ניר ינושבסקי: אלה גופים מאוד מאוד חלשים.

ניר ינושבסקי: הקהילה שלנו מתמקדת כרגע בלסייע להם לשרוד את האירוע, דרך הדרכות, דרך סיוע בכל מיני צורות.

ניר ינושבסקי: המכרז שיצא נדחה כרגע, לא ברור לי מתי בדיוק ואם הוא ימשיך, תחת כל הקשיים.

ניר ינושבסקי: אנחנו הוצאנו מכתב לשר לפני כשבועיים שבעצם מציע להקפיא את המכרז, לאפשר להתאחדות לממן את הפעילות המשותפת – זו פעילות משותפת עם משרד השיכון ומשרד הכלכלה, מיזם משותף – להמשיך לממן, שההתאחדות תממן עוד ארבעה חודשים את הפעילות, תחת זה שהחוזה יוארך עד סוף המשבר ומשרד הכלכלה או כשהדברים קצת יירגעו – יחזיר, בעצם, את הכסף להתאחדות.

ניר ינושבסקי: לא קיבלנו עדיין מענה והסטארט-אפים האלה במצב קשה.

ניר ינושבסקי: אני מבקש לקבל התייחסות – האם אפשרי – 1.

ניר ינושבסקי: להקפיא את המכרז 2.

ניר ינושבסקי: להסכים בעצם למימון זמני של ההתאחדות תוך הארכת החוזים.

אורית פרקש הכהן: השאלה שלי מופנית לעידו סופר, וגם כמובן למנכ"ל משרד הכלכלה.

אורית פרקש הכהן: שמעתי כל הזמן בימים האחרונים שלא רק שלא מכבדים את המדיניות שקשורה לצ'קים שלא מכובדים, או שחוזרים, אלא שגם במקום שכבר מכבדים את העובדה שיכולים להיות צ'קים שחוזרים, עדיין הדבר הזה נכנס להיסטורית האשראי של האנשים.

אורית פרקש הכהן: כמו שאתה יודע, מדינת ישראל העבירה חוק במסגרת רפורמת הבנקים, ועדת שטרום, שהבנקים מתחילים לייצר מאגר של credit history כמו שמקובל בעולם אצל לקוחות של בנקים, ולא יעלה על הדעת שבתקופה כזו היסטורית האשראי של לקוחות הבנקים תוכתם בגלל אירוע שהוא בהגדרה כוח עליון כלכלי, ואני רוצה לשמוע באופן קונקרטי מה הכלים שלכם לוודא שהדבר הזה מופסק באופן מיידי, כי זה לא קורה, זה לא קורה.

אורית פרקש הכהן: זה דבר אדיר שצריכים עסקים קטנים.

אורית פרקש הכהן: הם לא צריכים גם את הסטרס הזה שמעכשיו הם נחשבים ללקוחות סוג ב' בבנקים על לא עוול בכפם.

עידו סופר: אנחנו מבינים את הנקודה הזו לחלוטין.

עידו סופר: מן הראוי להפנות את השאלה הזו לבנק ישראל שרואה את התמונה היותר רחבה בעניין המערכת הבנקאית וההתנהלות הפיננסית.

אורית פרקש הכהן: כן, אבל אתה הרפרנט של העסקים הקטנים, אז תרימו את זה.

אורית פרקש הכהן: תגדילו ראש, תפנו אתם למפקחת.

אורית פרקש הכהן: תוודאו שזה קורה.

עידו סופר: גם אנחנו וגם אתם, וכמובן שאנחנו רוצים לעשות את הכל, את כל מה שניתן, ולספק גב לעסקים קטנים.

עידו סופר: יחד עם זה צריך גם לבוא ולראות את התמונה הכוללת.

עידו סופר: אני לא יודע מה עמדתו של בנק ישראל בנושא, אבל אני כן חושב שיהיה לא אחראי מצדי לתת תשובה לנושא הזה, לא בשם הצד הזה ולא בשם הצד הזה.

שי רינסקי: אני מצטרף למה שאמר עידו אני רק אוסיף שאנחנו מבחינתנו כן הפנינו את הנושא הזה למפקחת, לראות איך לא רק את ההגבלה – לא להגביל, אלא גם את ההיסטוריה, אבל כמו שעידו אמר – זה אצל המפקחת על הבנקים והוועדה צריכה גם לפנות לשם.

אורית פרקש הכהן: פניתם בכתב?

אורית פרקש הכהן: יש תיעוד לפנייה שלכם?

שי רינסקי: כן.

אורית פרקש הכהן: אפשר לקבל העתק מהפנייה הזו?

שי רינסקי: כן.

עודד פורר: תעבירו בבקשה לוועדה.

אורית פרקש הכהן: אני מבקשת מכם שתפנו שוב בנושא הזה, אם זה בסדר.

אורית פרקש הכהן: עידו.

שי רינסקי: לגבי הקבלנים – זה מכרז שנמצא באוויר, נדחה בגלל הסיטואציה לחודשיים.

שי רינסקי: אנחנו, משפטית, מה שניתן לעשות אנחנו עושים.

שי רינסקי: אני מניח שמי שפה מדבר יוצא מתוך נקודת הנחה שהוא גם יזכה אחרי זה.

שי רינסקי: אני לא בטוח.

שי רינסקי: משפטית מה שניתן להיעשות – ייעשה.

דב פרומוביץ: אני יושב-ראש ועדת הכלכלה בהתאחדות התעשיינים, ואני בעצמי תעשיין.

דב פרומוביץ: ראשית, אנחנו מודים על כל מה שמשרד הכלכלה עושה.

דב פרומוביץ: דבר אחד, נושא המע"מ.

דב פרומוביץ: לקחו אותו פעם אחת בצורה לא מהותית, אבל היום נוצר מצב שתעשיינים מממנים את מע"מ.

דב פרומוביץ: בדרך כלל תנאי התשלום בארץ הם שוטף פלוס 90, ואנחנו משלמים מע"מ שוטף פלוס 15, כך שאנחנו מממנים את המדינה ב-75 יום במצב שהוא בלתי סביר לחלוטין, וצריך לטפל בזה.

דב פרומוביץ: דבר שני זה נושא ההלוואות.

דב פרומוביץ: עד היום זה לא קרה, ואני לא בטוח שזה יקרה כי הבנקים משום מה יש להם נטייה לראות איך לא נותנים הלוואות.

דב פרומוביץ: אני יודע היום שחברות גדולות וחזקות מחזיקות קווי אשראי לא מנוצלים שהם משלמים עליהם, אבל, ואני יודע גם שהבנקים מנסים לדחוף את הכסף הזה, את ההלוואות לחברות האלה שהן חברות גדולות וחזקות.

דב פרומוביץ: צריך לעשות עם זה סדר ולבדוק שבאמת החברות שצריכת את זה יקבלו את הכסף ומהר.

דב פרומוביץ: לגבי ביטוח אשראי.

דב פרומוביץ: המשק ממש במצב מסוכן.

דב פרומוביץ: גם לתעשיינים מאוד קשה – אנחנו עובדים ומוכרים, אבל ביקשנו שהמדינה תהיה איזשהו מבטח משנה לחברות ביטוח האשראי כי גם הן פוחדות ולא רוצות לתת ביטוח ללקוחות.

דב פרומוביץ: דבר שלישי זה נושא הארנונה.

דב פרומוביץ: דובר אתמול שנותנים פטור מארנונה לשלושה חודשים.

דב פרומוביץ: אני מבין שזה לעסקים שלא עובדים, וסגורים.

דב פרומוביץ: התעשייה עובדת, אבל היא מאוד מאוד נפגעת, ויש לה ירידה מאוד גדולה במחזורים.

דב פרומוביץ: גם אנחנו צריכים סיוע בארנונה.

דב פרומוביץ: במקרה הזה, גם אם זה לא פטור מלא, כי אנחנו עובדים – אבל איזה שהוא סיוע, חלק – דחייה, חלק – ויתור, כי אנחנו לא עובדים ב full capacity.

דב פרומוביץ: עכשיו הורידו את זה גם ל-15% את האפשרות לעבוד, וזה אומר שאי אפשר לעבוד באופן מלא.

דב פרומוביץ: דבר נוסף זה מתווה פיצויים שלא דבר עליו, שאנחנו מבקשים שהוא יהיה כמו שנעשה, עוד פעם – במלחמת לבנון, לפי ירידה במחזורים, ולא רק למי שנסגר.

דב פרומוביץ: גם מפעלים שעובדים נפגעים מאוד.

דב פרומוביץ: אז מה קורה עם מתווה הפיצויים?

דב פרומוביץ: הדבר האחרון זו שאלה: דיברנו אתמול על הנושא של ירידה מהמשבר.

דב פרומוביץ: הוקצב 4,8 מיליארד שקל ליציאה מהמשבר, לצמיחה, ולא ברור מה זה כולל, מה הולכים לתת.

מיכאל מלכיאלי: תודה, אדוני היושב-ראש, אני רוצה להעלות נושא למנכ"ל משרד הכלכלה.

מיכאל מלכיאלי: פורסם לאחרונה שמשרד הבריאות שוקל לחייב כל יציאה מהבית בלשים מסיכה.

מיכאל מלכיאלי: השאלה היא האם אתם ערוכים כבר להגביל את ההתייקרות של הדבר הזה, כי בנושא של הג'ל למשל – נזכרתם קצת מאוחר וכבר המחירים התייקרו בין 200 ל-300%, ממה שאני ראיתי.

מיכאל מלכיאלי: השאלה היא האם עכשיו, מבעוד מועד, גם כשכבר חסר, אבל לתת איזשהו צו בנושא של המסכות על מנת שלא ייקר את המסכות האלה, לפני שמשרד הבריאות ימליץ לצאת רק אתן מהבית.

שי רינסקי: לגבי חיוב מסיכה – אני לא יודע איפה זה עומד, מבחינת משרד הבריאות.

שי רינסקי: אני רק אומר שיש מלחמה בעולם להשיג את המסכות.

שי רינסקי: אנחנו הצלחנו להקים פה בזמן מאוד קצר שני מפעלים בזמן מאוד קצר, אבל היכולת של שני המפעלים הללו לא תספק את מה שמדינת ישראל צריכה.

שי רינסקי: זה לגבי המסכות.

מיכאל מלכיאלי: השאלה היא לגבי פיקוח המחירים של הנושא הזה.

שי רינסקי: פיקוח מחירים על מה, על - - - בעולם?

עודד פורר: אני אגיד לך משהו - מה שקורה כרגע זה שכל גורם ממשלתי מוציא איזושהי אמירה שמכניסה לוונטילציה את המשק.

עודד פורר: כשמנכ"ל משרד הבריאות אומר – אנחנו שוקלים לחייב מסיכות, אוטומטית כל אזרחי ישראל נכנסים לאינטרנט באותו רגע, לנסות לקנות מסיכות, שולחים את מי שהם מכירים לכל חנות כזו או אחרת להשיג מסיכות, כמובן שהמחיר קופץ.

עודד פורר: באלכוג'ל הבנתם באיזה שלב שאתם צריכים להתערב והתחלתם לפקח על המחירים בסיפור הזה, לפחות כך פורסם.

עודד פורר: חבר הכנסת מלכיאלי, ואני חושב שהבנתי אותו נכון, אומר - האם אתם ערוכים להתחיל לפקח על המחירים של המסכות, כי ברגע שמנכ"ל משרד הבריאות זורק בלון לאוויר, בסוף, הפרפר הזה שמנפנף בכנפיו במשרד הבריאות עושה רוח באילת.

שי רינסקי: אז התחלתי להסביר.

שי רינסקי: בניגוד לאלכוג'ל, שיש תעשייה מקומית שמייצרת, היתה בעיה של הבאת אלכוהול אבל בעיקרון המפעלים יודעים לייצר את כל הביקוש.

שי רינסקי: במסכות – אין.

עודד פורר: לא נכון.

עודד פורר: שי, לא נכון.

שי רינסקי: במסכות – אין מפעלים שיודעים לספק את הדרישה.

עודד פורר: לא בהכרח את המסכות של ה- 95-N, אבל לפחות מהאמירה של מנכ"ל משרד הבריאות, הוא אמר – תשימו איזושהי מסיכה.

עודד פורר: אני יודע היום על מפעלים קטנים שמייצרים מסיכות.

עודד פורר: אני לא יודע לגבי - - -לא זוכר את השם של המפעל בשדרות שמייצר ציוד רפואי - - -

שי רינסקי: שיאון.

שי רינסקי: שיאון.

שי רינסקי: זה אחד המפעלים שאנחנו הצלחנו שייצר אבל הוא לא הצליח לייצר מה שצריך.

שי רינסקי: רק כדי לסבר את האוזן – הכמות שנמכרה כרגע לבתי החולים תגיע עוד שבועיים-שלוש דרך שיאון.

שי רינסקי: בעיקרון אין לנו מספיק תעשייה כאן, אם בכלל, שמייצרת מסיכות.

שי רינסקי: לכן, אם נפקח על המחיר יכול להיות שבכלל גם לא נצליח לייבא את זה, כי יש מלחמה עולמית על המסכות הללו.

שי רינסקי: אבל אנחנו כן עם יד על הדופק ובודקים את הנושא הזה.

שי רינסקי: הצלחנו, בכמות המיוצרת פה בישראל, להגיע למחיר שהוא 10 שקלים ל-3 מסיכות.

עידו סופר: לעניין המסיכות אני חושב ששי ענה בצורה נכונה.

עידו סופר: פיקוח מחירים – צריך לזכור, במידה שתהיה כאן איזושהי עליית מחירים עולמית וכאן המחירים יהיו מפוקחים, זה אומר שאף יבואן לא יביא את המסכות, וצריך גם לזכור את זה.

עידו סופר: פיקוח מחירים זה לא פתרון קסם.

עידו סופר: בדרך כלל הוא גורם יותר נזק מאשר תועלת.

עידו סופר: שני דברים שעלו קודם, לגבי ביטוחי אשראי – אנחנו מכירים את הנושא, וככל שתהיה בעיה אנחנו עוקבים אחרי הנושא הזה יחד עם בסס"ח ואשרא – ככל שתהיה בעיה אנחנו נדע להתערב גם בזה, בין אם במנגנון top-up שהיה בעבר ובין אם במנגנון אחר.

עידו סופר: לגבי הארנונה – כרגע יש דחייה גורפת של חודשיים ויהיה גם פטור למרבית המשק לשלושה חודשים, ובהחלט חושבים גם על התעשייה והנזק שנגרם לה, הירידה בפעילות שנגרמה לה במסגרת השיח הזה.

עודד פורר: אתם כל פעם מספרים, ובהקשר למה שאמר דב, ואתה נציג האוצר, בסוף.

עודד פורר: אמר לנו גם פה החשב הכללי לפני שבוע – נתתי הנחייה לשלם מיידית בלי ימי אשראי.

עודד פורר: ופעם אחר פעם עולים אנשים בוועדה וגם עכשיו אנחנו, חברי הכנסת, מקבלים הודעות – שיש ימי אשראי.

עודד פורר: גם לרשויות המקומיות, גם לספקים החיצוניים של הממשלה.

עודד פורר: הרי הכלי הכי פשוט לקצר ולתת ימי אשראי לעסקים זה פשוט שהממשלה תשלם את מה שהיא חייבת להם – לא בזמן, אלא תקדים.

עודד פורר: במקום לשלם תוך 30 יום, שתשלם היום.

עידו סופר: אז כמו שאמר החשב הכללי – ברגע שחשבונית מעובדת, ההוראה היא לשלם באופן מיידי.

עידו סופר: מקרים פרטניים נשמח, וכדאי להפנות אותם לאגף החשב הכללי, שבאמת עושה מאמץ כדי שהכספים האלה ישוחררו בהקדם האפשרי, וכל החשבים בכלל המשרדים נרתמו מתחת לאלונקה בעניין הזה.

עידו סופר: נצטרך לדון בדברים קונקרטיים, בפניות שמגיעות, קונקרטיות, ונראה מה אפשר לעשות.

נועם הדר: אני מבקש להודות לוועדה על תשומת הלב.

נועם הדר: קודם כל בהתייחס לדיון שהיה לפני כן בוועדה בנוגע לתיירות, וגם הדיון הנוכחי, אני קצת רוצה להביע דאגה מהעובדה שתעשיית התעופה, שהיא תעשייה מאוד מסיבית בהיקפים שלה – היא קצת בתחושה שהיא נופלת כרגע בין הכיסאות של התיירות, התחבורה, הכלכלה – ואנחנו מרגישים שאנחנו מתקשים לקבל מענה מכתובת אחת ברורה לעניין הזה.

נועם הדר: זו הערה כללית.

עודד פורר: אני אומר שההערה הזו נכונה לגבי כמעט כל הענפים.

נועם הדר: יכול להיות.

נועם הדר: ענף התעופה באופן כללי, והפנים ארצי בפרט, אין ספק שהוא גלגל שיניים משמעותי בצמיחה של התיירות, שזה מתקשר מאוד לכל העסקים הקטנים והבינוניים.

נועם הדר: עד כמה שאני מבין, אנחנו נופלים בעסקים הגדולים וזה מתקשר לזה, לאילת בפרט, שדובר עליה בדיון הקודם.

נועם הדר: אבל חברות התעופה הן חברות שמחזיקות מכונות ייצור מאוד יקרות שכרגע עומדות, וככל שהן עומדות העלות להחזיק אותן היא מאוד יקרה על מנת שאפשר בסוף המשבר, בתהליך היציאה מהמשבר אפשר יהיה להתחיל להניע אותן חזרה.

נועם הדר: אנחנו צריכים סיוע מהיר ודחוף.

נועם הדר: אנחנו מדברים על ערבויות, אנחנו לא מבקשים כרגע כסף ממש.

נועם הדר: הבנקים מוכנים לכך, אנחנו לא מבינים מה מעכב את התהליך.

נועם הדר: אם יורשה לי בתור אזרח, לא קשור לעולם התעופה, בהתייחס לסוגיית המסכות שנאמר כאן – ממה שאני קורה מחומרים שמתפרסמים, ואני לא מומחה לרפואה, אני חושב שתעשיית הטקסטיל בישראל יכולה להירתם, או אולי אפשר להניע תהליכים כאלה, שמייצרים מסיכות מבד, נותנים מענה אולי של 80-70% בהשוואה למסכות תקניות.

נועם הדר: זה יכול מאוד לצמצם מאוד את ההשפעות.

נועם הדר: ככה אני מבין.

עודד פורר: אפרופו הנושא של תעשיית הטקסטיל – הרי מדינת ישראל פוטרת יבוא ממע"מ עד 75 דולר.

עודד פורר: זאת אומרת, אנחנו עדיין מסבסדים את התעשייה הסינית כשישראלי רוכש מסין מוצר, ואנחנו פוטרים אותו ממע"מ עד 75 דולר.

עודד פורר: האם זה לא הזמן דווקא בגלל שכולם עברו למכירות באינטרנט כמעט בישראל, אולי לעשות את זה בתקופה הקרובה – לפטור ממע"מ מכירה באינטרנט דרך אתר ישראלי למי שמייצר בישראל, שמשלם כאן מסים, שמשלם ארנונה?

עודד פורר: למה אני צריך לפטור ממע"מ את היצרן הסיני?

עידו סופר: חשבתי שתעלה את ההצעה ההפוכה – מדוע לא לבטל את הפטור, סוגייה שעסקת בה בעבר.

עודד פורר: זה אחת מהשתיים.

עודד פורר: אתה לא יכול לייצר מצב שבו התחרות היא לא הוגנת.

עידו סופר: יו"ר הוועדה יודע מה עמדת הגורמים המקצועיים במשרד.

עודד פורר: זה שאני יודע זה לא מספיק.

עודד פורר: אני חושב שאתם צריכים להגיד לפרוטוקול.

עודד פורר: לפחות אם לא תבטלו את הפטור על היבוא – לפחות תנו פטור למי שמייצר כאן.

עידו סופר: אנחנו סבורים שהפטור על מע"מ יבוא אישי מייצר עיוותים בשוק ושיש מקום לטפל בכך.

שי רינסקי: לגבי ארקיע – זה לא התחום שלנו, זה משרד התחבורה.

שי רינסקי: אבל כפי הבנתי יש שם דיבור.

שי רינסקי: אבל אני לא רוצה להתערב, אני לא מכיר את הפרטים, אבל הבנתי שיש התייחסות מצוינת.

שי רינסקי: אבל זה אגף התקציבים והחשב הכלכלי שמתעסקים בזה, אני לא מכיר את הפרטים.

עידו סופר: אני כן אגיד שיש שיח ער עם חברות התעופה בניסיון להגיע לפתרון.

עידו סופר: אנחנו מקווים שבימים הקרובים הדבר הזה יישא פרי.

עידו סופר: זה לא אירוע שהוא פשוט, ועל כן כלל הצוותים והגורמים הרלבנטיים מנסים להגיע לפתרון.

נועם הדר: אני רק מבקש לחדד שהאירוע הוא לא פשוט ודאי לחברות גדולות, לחברה הגדולה בישראל.

נועם הדר: בחברה שלנו אני חושב שהאירוע הוא די - - -

עודד פורר: אני חושב ואני אומר את זה לחברי הוועדה.

עודד פורר: מה שאנחנו רואים פה בוועדה בשבוע האחרון זה את הבלגן בחלוקת האחריות בין משרדי הממשלה.

עודד פורר: חלק מהבלגן נובע מריבוי משרדי ממשלה.

עודד פורר: כולם נורא אוהבים לדבר על זה שאם תהיה לנו ממשלה של 36 שרים – איך זה נראה, זה סיפור אחד ברמה של מראית עין אבל זה לא רק למראית עין, זה גם עניין של יעילות עבודה – כשמתחילים לפזר כל כך הרבה משרדים ואחד דורך על השני אז יש לך שלושה משרדים שעוסקים בתיירות, שלושה משרדים בנושאים שקשורים למשרד התעשייה והמסחר, ואז אנחנו מתחילים ליפול בין הכיסאות, במיוחד באירועים כאלה.

עודד פורר: נמצאת אתנו נועה מגוגל, שביקשה רשות דיבור?

שמעון שמואלי: אני נמצא במקומה.

שמעון שמואלי: אני מנהל קשרי ממשל ומדיניות ציבורית בגוגל.

שמעון שמואלי: רציתי לשתף לגבי כמה דברים שאנחנו עושים בהקשר של עסקים קטנים ובינוניים, ואם למישהו יש הצעה או בקשה או שאלה של הרוצים להצטרף למאמצים שלנו אנחנו נשמח.

עודד פורר: אני חייב להבין: באת לשווק את המוצרים של גוגל?

שמעון שמואלי: לא, אני לא אדבר על המוצרים של גוגל.

שמעון שמואלי: אני אדבר על כמה מהמאמצים שאנחנו עושים כדי לסייע.

שמעון שמואלי: אם זה לא רלבנטי מבחינתך אז תעצור אותי ואני אכבד את דעתך, כמובן.

שמעון שמואלי: אנחנו עובדים יחד עם משרד הכלכלה על פתיחה של פלטפורמה לעסקים קטנים ובינוניים בישראל כדי לתת להם במה באינטרנט כדי שיגיעו ליותר לקוחות.

שמעון שמואלי: הפלטפורמה הזו תושק בשבוע הבא.

שמעון שמואלי: לא רק שכל העסקים יהיו ישראלים, גם יהיה שם אזור של עסקים שמייצרים כחול לבן בלבד.

שמעון שמואלי: יש לזה היענות מאד גדולה וזה קורה בשבוע הבא.

שמעון שמואלי: במקביל, החברה העולמית הכריזה על גרנטים, על הלוואות לעסקים בכל העולם בשווי של 340 מיליון דולר.

שמעון שמואלי: אנחנו עובדים, בין השאר גם בהתייעצות עם משרדי הממשלה השונים איך להביא את הגרנטים האלה לישראל.

שמעון שמואלי: אנחנו מקווים שנצליח להביא נתח כמה שיותר גדול מהדבר הזה, ושזה יעזור לעסקים.

מיכל שיר סגמן: יש לכם רישיון למתן הלוואות?

שמעון שמואלי: לא, אנחנו לא נעשה את זה בעצמנו, כמובן.

שמעון שמואלי: על כן יש לנו התייעצויות מה הדרך הכי נכונה לעשות את זה בישראל.

עודד פורר: אני לא בטוח שזו הבמה.

עודד פורר: אם יש לך נושאים שקשורים במשרד הכלכלה, ברגולציה או נושאים שאתה רוצה להעלות מול הממשלה, זו הבמה.

שמעון שמואלי: אז אולי הערה אחרונה – שאנחנו מנסים ליותר עסקים להגיע ליותר לקוחות, כדי שעסקים יוכלו להשתמש באינטרנט כאיזשהו צינור חיים.

שמעון שמואלי: יש את השאלה של ההגבלה על משלוחים ועד לאן היא תגיע.

שמעון שמואלי: כמובן שזה יכול או להרחיב או להגביל את היכולת של העסקים לעבוד.

שמעון שמואלי: זה הכל.

שמעון שמואלי: אם למישהו יש איזו הצעה עבורנו אז אנחנו נשמח לשמוע.

אביב שזירי: תודה רבה על ההזדמנות.

אביב שזירי: אני אך לא מזמן השתתפתי בוועדה אחרת יחד עם מירי סביון ויחד עם עידו סופר.

אביב שזירי: אני רוצה לומר שהלכתי לישון אתמול בלילה עם חיוך ואני קמתי בהלם מוחלט, פשוט מופתע מהדברים ששמעתי.

אביב שזירי: אני שוב – למי שלא שמע אותי, אני יושב-ראש התאחדות גני אירועים ואולמות, 500 במספר.

אביב שזירי: אנחנו, בעלי האולמות, משלמים מע"מ חד חודשי ולכן לא קבלנו דחיית מע"מ כמו אלה שמשלמים דו חודשי.

אביב שזירי: בעלי אולמות לא מקבלים מענק בגלל גובה המחזור של ההכנסות שלהם.

אביב שזירי: אני רוצה לשאול למה האפליה הזו.

אורית פרקש הכהן: למה, כי הוא גבוה מדי?

אורית פרקש הכהן: כי הוא גבוה יותר מהתקרה?

מיכל שיר סגמן: זה הרבה עסקים לא רק הם, שיש להם מחזור גבוה והם לא זכאים.

אביב שזירי: אני רוצה לשאול למה האפליה הזו.

אביב שזירי: יתרה מכך.

אביב שזירי: אני, כשכיר בעל שליטה לא זכאי לפיצוי של שקל.

אביב שזירי: חברים, יש פה אפליה שהיא פשוט מדהימה.

אביב שזירי: האם צבע הדם שלי שונה משל אחרים?

אביב שזירי: האם אנחנו, בעלי האולמות חסינים לנגיף הקורונה?

אביב שזירי: ותסלחו לי על הציניות: כשנגיע חס ושלום למכונות ההנשמה – האם חלילה גם שם תעשו אפליה בין עצמאים לבעלי חברות?

אביב שזירי: חבר'ה, יש לנו ענף שהיה ראשון להיכנס למשבר הזה, יחד עם ענף התיירות.

אביב שזירי: לצערי נהיה אחרונים לצאת ממנו בגלל היישום של איסור התקהלות.

אביב שזירי: בתוכנית שהוצגה אתמול אין שום בשורה לענף האירועים שנפגע אנושות מתחילת המשבר.

אביב שזירי: נבהיר – קיבלנו אפס פיצויים לענף שרמת ההכנסות שלו ירדה ב-100%.

אביב שזירי: ירדנו לאפס הכנסות וקיבלנו אפס פיצויים.

אביב שזירי: יש לנו בתעשייה 40 אלף עובדים, יש לנו הרבה מעגלים סביבנו שעלולים גם לאבד את ההכנסה, הרבה ספקים, ירקות, בשר, דגים, מפיקים, דיג'יאים וספקים – ואני יכול לדבר על זה עוד שעה.

אביב שזירי: אם לא נקבל חבילת סיוע או שהחבילה לא תשתנה – יהיה כאן מצב קטסטרופלי.

אביב שזירי: אנחנו דורשים מהממשלה באופן מיידי, לפני שיהיה מאוחר: אנא מכם.

אביב שזירי: אנחנו רוצים פיצוי מלחמה.

אביב שזירי: פיצוי על בסיס אובדן הכנסה.

אביב שזירי: כלומר, מנגנון מס רכוש במסלול פיצוי לעסקים.

אביב שזירי: חברים, כמו שמדינת ישראל זקוקה לאל על, כך אתם צריכים שמפעל השמחות של ישראל ימשיך להתקיים.

אביב שזירי: אנחנו לא רוצים הלוואות.

אביב שזירי: אנחנו רוצים פיצוי, ועכשיו.

שי רינסקי: אני חושב שלגבי התוכנית הכלכלית של אתמול, פרטים יותר מסודרים תקבלו מעידו.

עידו סופר: אני אתייחס ספציפית לדבריו של אביב.

עידו סופר: אחת, מגבלת המחזור לא תהווה בעיה מבחינת סיוע לעצמאים.

עידו סופר: לא תהיה שם מגבלה של מחזור אלא רק של הכנסה חייבת במס.

עידו סופר: זה פעם אחת.

עידו סופר: פעם שנייה, מבחינת ארנונה – הצעד הזה כמובן שחל גם על דחייה כרגע, וגם הפטור שהתגבש אמור גם לתת להם מענה, כמובן, ושם יש להם למיטב ידיעתי שטח משמעותי ותשלומי ארנונה משמעותיים.

עידו סופר: דבר נוסף זה גם מענק שיינתן לכלל העסקים לפי מספר העובדים באיזושהי פונקציה מסוימת.

עידו סופר: יהיה סט של דברים שכן יהיו רלבנטיים גם להם.

עידו סופר: יחד עם זאת, אני אומר – ועם אביב ישבתי באופן פרטני, יש ענפים שנפגעים ופעילותם ירדה בצורה משמעותית מאוד, וכמובן שלא ניתן לבוא ולהחזיר אותם ל-100% מהפעילות.

עידו סופר: אני מזכיר שאנחנו נמצאים פה באירוע מתגלגל.

עידו סופר: זה אירוע שיש לו פוטנציאל להיות ארוך, וגם אנחנו כמדינה נדע להגיב בהמשך, אבל אנחנו צריכים לבוא וללמוד בצורה הנכונה והאחראית לגבי זה.

אורית פרקש הכהן: עידו, לא הבנתי את התשובה.

אורית פרקש הכהן: באמת סליחה.

אורית פרקש הכהן: זה שזה אירוע מתגלגל אנחנו יודעים, אבל אנחנו כבר מגולגלים בתוכו שלושה שבועות.

אורית פרקש הכהן: יש כאן ענף שאנחנו מכירים אותו מאוד טוב בוועדה וגם אתה יודע –בעקבות המצב הביטחוני בדרום הרבה מהחבר'ה האלה ניזוקו מאוד וסבלו מאוד מאוד בגלל העיכוב בפיצוי שהם קיבלו בעקבות המתיחות שהיתה בישראל.

אורית פרקש הכהן: אני לא יודעת להגיד אם לשמחתנו או לצערנו – המתח הביטחוני מעט שקט כרגע בגלל המשבר בריאותי, אבל מה התשובה לחבר'ה האלה?

אורית פרקש הכהן: הם תמיד אחרונים, תמיד עונים להם בסוף.

אורית פרקש הכהן: מה אתם מתכוונים לעשות, ומה יש בתוכנית שפרסמתם אתמול באמת באמת?

עידו סופר: אז אני מסביר: יש שני צדדים בעניין הטיפול בעסקים.

עידו סופר: אני עוזב רגע בצד את המרכיב הסוציאלי, ואני עוזב רגע בצד את התקצוב הישיר במה שדיבר משרד הבריאות והגופים הרלבנטיים.

עידו סופר: יש צד של הפחתת הוצאות ויש צד של יצירת הכנסות או מתן איזושהי אפשרות לגישור, וזה כדי להפחית את ההוצאות, מצד אחד, וכן לבוא ולייצר איזה שהן הכנסות מינימליות או הכנסות מסוימות, כדי שהעסק יוכל להתקיים בתקופת הביניים הזו.

אורית פרקש הכהן: למה הם לא בקרן ההלוואות?

אורית פרקש הכהן: תשובה בבקשה.

אורית פרקש הכהן: למה הם לא בקרן ההלוואות?

אורית פרקש הכהן: למה הם לא עומדים בקריטריונים?

עידו סופר: בוודאי שהם עובדים בקריטריונים.

עידו סופר: הוא דיבר על מענק הסיוע לעצמאים, וגם שם אמרתי שאין מגבלה של מחזור.

עידו סופר: ולכן, מה שהוא אמר איננו מדויק עד הסוף.

עידו סופר: אני אגיד משהו לעניין ההוצאות.

עידו סופר: ראשית, אם יש עובדים – אז העובדים האלה – הוא היה יכול ואני מאמין שהוא עשה את זה – יצאו לחל"ת.

עידו סופר: למעשה, כיום המדינה נושאת בהוצאות השכר שלהם.

עידו סופר: זאת הוצאה מרכזית אחת שנחשפה.

עידו סופר: פעם שנייה זו הוצאת הארנונה.

עידו סופר: פעם שלישית, יש גם את עניין המים והחשמל.

עידו סופר: פעם רביעית – העסקים האלה אכן מדווחים מע"מ חד חודשי ומע"מ דו חודשי ולכן לא היה להם החזר.

עידו סופר: זה גם אומר שהיו להם בעבר הכנסות גבוהות.

עידו סופר: מהצד השני, מבחינת יצירת ההכנסות, אז אחד – יש את קרן ההלוואות בערבות המדינה, שכמובן הם יכולים לגשת אליה.

עידו סופר: פעם שנייה, יש גם את המענקים שדיברנו עליהם עבור עסק, וברמת התכלית הסוציאלית – אם מדובר על עצמאי בהכנסה החייבת הרלבנטית הוא גם יקבל שני מענקים – אחד, עד גובה 6,000 שקלים ואחד נוסף עד לגובה של 8,000 שקלים.

עידו סופר: וזה בעצם מה שנמצא בתוך התוכנית נכון לעת הזו.

עידו סופר: ואני אומר – אנחנו כרגע מקווים שהמשק יחזור - - -

עודד פורר: עידו, אם הוא בן 26, אותו עצמאי?

עודד פורר: כי המגבלה היא- אני לא מבין למה עצמאי רק מעל גיל 28 יהיה זכאי לפיצוי.

עידו סופר: אחד, גם אם אתה מסתכל על ההטבות של הביטוח הלאומי – יש דיפרנציאציה מבחינת הגילאים, עד גיל 28 ומגיל 28 ויש גם סט של הוצאות מסוימות שאדם לוקח על עצמו בגילאים שונים בחיים, ובמסגרת, כאשר יש - - -

עודד פורר: אם אתה משווה את זה לביטוח הלאומי – השוויתם את כל ההטבות, כמו שמקבל מישהו מביטוח לאומי?

עודד פורר: זה בדיוק יהיה זהה לדמי אבטלה?

עידו סופר: לא אכנס לסיפור, לא אכנס לסוגייה, אבל התשלום - - -

עודד פורר: בטח שלא תיכנסו, כי אתם טועים פה.

עודד פורר: אני אומר לך.

עודד פורר: בוועדה הזו – תעביר את המסר לממשלה דרכך, עידו - -

עידו סופר: - - - ואפשר לדבר גם על זכויות לעומת חובות, אבל אני לא חושב שזה המקום להיכנס לזה.

עודד פורר: - - אני אומר לך, עידו: בוועדה הזו לא תעבור הצעה שתפלה בין עצמאי לעצמאי, שתפלה בין דם לדם.

עודד פורר: לא יכול להיות שחייל משוחרר שפדה את כספי הפיקדון שלו, הקים עסק, עובד בעסק הזה חמש שנים ומדינת ישראל תגיד לו – אתה מבחינתי לא קיים.

עודד פורר: זה לא יעבור פה.

עודד פורר: לא יהיה פה שתי מדינות לשני עמים.

עידו סופר: טוב.

עידו סופר: אם יש איזו סוגייה קונקרטית שמעוניינים לקבל עליה תשובה – אני אשמח לענות.

אורית פרקש הכהן: רק שאלה אחרונה: האם אתם בכל זאת שוקלים משהו ספציפי לענף הזה של האולמות?

אורית פרקש הכהן: כי מה שאתה אומר לי בעצם – הם עסק כמו כל יתר העסקים, ומה שנתנו פיצוי בעולם הביטחון והטרור הוא סט אחר של כלים שבעצם לא מתאים למשבר הזה.

אורית פרקש הכהן: זה מה שאתה אומר לי?

עידו סופר: אני אומר לך דבר כזה: המדינה פועלת בסט רחב של כלים, חלקם מתאימים יותר לסוג אחד של עסקים וחלקם לסוג אחר וחלקם מתאימים לכולם.

עידו סופר: עכשיו, לבוא – כמובן שלא ניתן לתת טיפול פרטני לכל ענף והמורכבות שבו, הגם שיש מורכבות לכל ענף.

עידו סופר: יש מגוון, ולכן יש מגוון כלים, כאשר לא בטוח שכולם רלבנטיים לכולם אבל בוודאי שחלק נותנים מענה לעסקים.

עידו סופר: אני אומר עוד פעם – במידה ולאחר חג הפסח אנחנו עדיין בתקווה וסבורים שיש מקום לחזרה לפעילות כלכלית לאחר פסח, במידה וזה לא יהיה המצב אנחנו נידרש, כמובן, לנושא פעם נוספת.

אביב שזירי: ברשותך, לגבי מה שאמר עידו – הארנונה לא בוטלה.

אביב שזירי: הארנונה נדחתה.

אביב שזירי: שיסביר ויגיד את זה.

קריאות: לא, לא.

קריאה: לא, בוטלה לשלושה חודשים.

עודד פורר: אביב, סליחה.

עודד פורר: השינוי הגדול – וכן, כשהממשלה כן עושה משהו חיובי צריך להגיד את זה: השינוי הגדול הוא שבאמת הפחיתו את הארנונה ב-25%.

עודד פורר: המשמעות היא בעצם שלושה חודשים דחייה, בעצם – שלושה חודשים שלא תצטרך לשלם.

מיקי לוי: ביטול שלושה חדשים.

עודד פורר: המנגנונים של איך זה יבוצע – עוד נעבור עליהם, אבל אם יש החלטה נורמלית בתוך סד ההחלטות הלא נורמליות שהתקבלו, זאת בהחלט אחת מהן.

עודד פורר: אני חייב לומר – ראשית, חברים, הממשלה חייבת לפרסם מספר אחד, מוקד אחד שיהיה ברור לפניות הציבור, שיפורסם כל עת.

עודד פורר: הציבור יושב וממתין כל הזמן לאיזושהי מסיבת עיתונאים בשעה 21:00 בערב והוא לא מקבל ממנה שום מידע, והיא רק משאירה אותו יותר מבולבל.

עודד פורר: זה צריך להיות מוקד שכל עצמאי יודע שהוא מרים את הטלפון, מחייג את המספר הזה ומקבל שם את התשובות.

עודד פורר: אני שמחתי לשמוע את זה הפעם ממך, שי, לפחות לגבי פיקוד העורף או המוקד של הסוכנות לעסקים קטנים.

עודד פורר: אבל זה לא מספיק.

עודד פורר: אתם חייבים להשקיע בזה תקציב לפרסום.

עודד פורר: זה ינמיך הרבה מאוד מהחששות.

עודד פורר: אני חייב לומר שבניגוד להתחייבויות הממשלה לא ניתן פתרון לעצמאים ולעסקים קטנים ובינוניים.

עודד פורר: הפתרון שניתן הוא פתרון חלקי בלבד.

עודד פורר: קבוצות גדולות מאוד לא זכאיות לדמי אבטלה, ואם הן זכאיות לאיזה שהוא פיצוי הוא נמוך ממה שהיה מגיע להם.

עודד פורר: במקרים אחרים הוא גם לא נותן פתרון להוצאות שלהם שממשיכות לצאת, בוודאי בתחום העסקים – אם זה שכר הדירה, אם זה תשלומים לספקים, צ'קים דחויים שיורדים בתקופה הזו.

עודד פורר: מהצד השני, כל ההכנסות שהיו חלק מהתזרים שלהם פשוט נעלמות, וכחלק מזה גם תוכנית הממשלה לא ברורה.

עודד פורר: היא לא הוצגה באופן נהיר לאזרחים, ואנחנו דורשים מהממשלה שוב – גם דרשנו את זה בדיון הקודם: תעבירו את התוכנית בבקשה, מפורטת, לוועדה, על כל הסעיפים שלה, על כל הנושאים שלה, כדי שלפחות אנחנו נראה פעם אחת את התוכנית הזאת, ולא אוסף של מסמכים.

עודד פורר: עדיין אני חושב שהמנגנון הנכון הוא להפעיל את חוק מס רכוש ואת קרן הפיצויים דרכו.

עודד פורר: זה מנגנון הכי פשוט, הכי קל, נותן בהירות לבעלי עסקים ומאפשר לעסקים להישאר חיים.

עודד פורר: אני חייב לומר שמהתחושה שלנו מסבב הדיונים, ממה שאנחנו מסיימים היום – נראה לי שהתעשייה היחידה שתוכל לצמוח פה אחרי שנתעורר מהמשבר הזה – כי בדרך אתם תחריבו ותייבשו את כל מה שיש פה, זו תעשיית הסרטים, כי נראה לי שכולם בממשלה הזו חיים בסרט.

עודד פורר: תודה רבה, הישיבה נעולה.