ועדת הכספים, כנסת 22, פרוטוקול מספר 43, 2020-01-06 10:00

משה גפני: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכספים.

מיקי לוי: בוקר טוב, הצעה לסדר, אדוני.

משה גפני: קודם כל חבר הכנסת מלכיאלי, בבקשה.

מיכאל מלכיאלי: תודה, אדוני היושב-ראש.

מיכאל מלכיאלי: חברת הכנסת קרן ברק ואנוכי הגשנו בקשה ליושב-ראש הכנסת לקיים דיון אודות מה שראינו אתמול ושלשום בתל אביב ובשאר ערי המרכז.

מיכאל מלכיאלי: זו לא פעם ראשונה שאני מתריע על הסיפור הזה בפני הרשויות ובפני אנשים שהתריעו בפנינו שזה קורה פעם אחר פעם.

מיכאל מלכיאלי: אז נכון, ירד הרבה גשם, אבל אני חושב שצריך לבצע בדיקה מעמיקה – לא על מנת לחפש אשמים אלא על מנת למנוע את האסון הבא.

מיכאל מלכיאלי: אם יש צורך שמשרד האוצר יקצה משאבים נוספים לרשויות המקומיות על מנת שנמנע את האסון הבא.

מיכאל מלכיאלי: וכמובן, לבדוק פעם אחת את כל נושאי התשתיות בשכונות הפריפריאליות שבערי המרכז, שדווקא שם ישנן הצפות באופן תדיר.

מיכאל מלכיאלי: גם בירושלים יש שכונות שלמות שבהן יש שלוליות גדולות וכבישים שנחסמים.

מיכאל מלכיאלי: אני חושב שזה מראה שהוא לא תקין ומן הראוי שנקיים על זה דיון.

משה גפני: ומה ענה לכם היושב-ראש?

מיכאל מלכיאלי: עדיין לא ענה.

קרן ברק: בסוף זה צריך להגיע אל הוועדה, מכיוון שוועדת הכספים היא היחידה שאפשר לדון במסגרתה.

משה גפני: אבל יושב-ראש הכנסת צריך לאשר זאת.

משה גפני: זה צריך לעבור קודם כל במליאה.

משה גפני: זה נושא ציבורי ממש.

מיכאל מלכיאלי: אני לא רוצה שתהיה פה הצגה.

משה גפני: אני חושב באמת שזה דבר - - -

קרן ברק: אפשר גם בלי יושב-ראש הכנסת, אפשר שאתה תאשר.

משה גפני: אבל אני חושב שראוי להעלות את הנושא במליאה.

מיכאל מלכיאלי: אבל במליאה זה ייהפך להצגת בחירות.

משה גפני: ופה לא?

מיכאל מלכיאלי: צריך לייסד שולחן עגול - - -

קרן ברק: צריך תוכנית עבודה, לא נאומים לאומה.

מיכאל מלכיאלי: מה גם שבמליאה אין סגן שר אוצר שישיב בצורה מסודרת.

משה גפני: למה אין מי שישיב?

משה גפני: שר הפנים ישיב.

מיכאל מלכיאלי: לא, משרד האוצר.

קרן ברק: אנחנו מדברים על כבאות - - -

משה גפני: למה משרד האוצר צריך להשיב?

מיכאל מלכיאלי: מכיוון שצריך להקצות כסף לטיפול בנושא.

משה גפני: קרן ברק, בבקשה.

קרן ברק: אדבר באותו הנושא: למען הגילוי הנאות – אני תושבת תל אביב.

קרן ברק: אני יצאתי באותו יום - - -

משה גפני: למען הגילוי הנאות אני רוצה להגיד לך שאני תושב מדינת ישראל.

משה גפני: זה גם גילוי נאות, אני נושם פה אוויר.

משה גפני: גילוי נאות "לגור בתל אביב"?

קרן ברק: בהקשר הזה.

משה גפני: כן.

קרן ברק: אני יצאתי מהבית ביום שבת בשעה 10:30.

קרן ברק: אני לא גרה בדרום העיר, אני גרה במרכז העיר.

קרן ברק: כל הרחובות שהקיפו את ביתי היו כמו נחלים, יכול היית לשוט בהם.

מיכאל מלכיאלי: אנשים באמת עשו את זה.

קרן ברק: ראיתי תמונות של זה.

קרן ברק: כל מה שהייתי צריכה זה להגיע לרכב, אין לנו חנייה בעיר תל אביב אז הייתי צריכה להגיע לרכב, לעבור את הכביש.

קרן ברק: פשוט הקפתי את כל הבלוק כדי לראות האם יש אפיק נחל מסוים שבו אני יכולה לעבור את הכביש.

קרן ברק: לא מצאתי אפיק שכזה אז הלכתי בתוך המים שהגיעו עד לברך.

קרן ברק: זה מה שהיה בשבת בשעה 10:30 בבוקר, כל האסונות שאנחנו שומעים עליהם התרחשו בשעה 13:00.

קרן ברק: תחשבו שזה התחיל כבר בבוקר והגיע לממדים גדולים יותר עד שעות הצהריים.

קרן ברק: אני מדברת כי חוויתי את זה ואני לא רוצה לחשוב מה קרה בדרום העיר, לא הייתי שם, את זה רק ראיתי בתמונות.

קרן ברק: עכשיו, זה לא יכול להיות בכל שנה, נגיד שמדובר רק ביומיים בשנה ואי-אפשר להשקיע את הכספים בשביל יומיים בשנה.

קרן ברק: זה כבר לא יומיים בשנה – זה כנראה כבר הרבה יותר – זה קורה כנראה בכל העולם.

קרן ברק: אנחנו רואים שיש היערכות אחרת, צריכה להיות היערכות אחרת גם בערים מובילות בעולם – ראו למשל מה קרה בוונציה.

קרן ברק: אנחנו צריכים להסתכל על זה, אני לא מחפשת אשמים חס וחלילה, אני לא מנסה לתלות אף אחד.

קרן ברק: כל מה שאני אומרת שצריכה להיות חשיבה מחודשת כדי שזה לא יקרה.

קרן ברק: בפעם הזו ראינו קורבנות בכל הארץ ולא רק בתל אביב.

קרן ברק: היום שמעתי בבוקר את נציב הכבאות לשעבר, שחר איילון, שמסביר שיש היערכות בעולם של פתרון קהילתי שאנשים בשכונה יודעים מי נגר, מי טייס, מי רופא, מי פותח מעליות וכל אחד יודע למצוא פתרונות בתוך הקהילה.

קרן ברק: גם זה סוג של חשיבה מחודשת.

קרן ברק: צריך לצאת מהקופסה ומנגד גם לאייש את מוקדי החירום, לדאוג לכוחות הצלה מיומנים שמגיעים בזמן.

קרן ברק: אני מבקשת שיתקיים דיון, לא דיון שכל אחד יקטול את השני אלא דיון עבודה.

קרן ברק: דיון עבודה יכול להתקיים סביב שולחן עגול בוועדת החוץ והביטחון או כאן.

קרן ברק: נראה לי שיותר מתאים בכספים.

קרן ברק: האוצר צריך לאשר תקציבים, נציגי הכבאות צריכים להשתתף, הרשויות המקומיות ועוד.

קרן ברק: כל זאת על מנת לחשוב איך מונעים את האסון הבא בחשיבה מחודשת.

קרן ברק: אם אנחנו עוברים את החורף ואין כנסת אז לחורף הבא נגיע בלי שהתקיים שום דיון כזה.

קרן ברק: לכן, אני מבקשת מאדוני לקחת אחריות ולקיים פה דיון אמיתי ולא דיון של התנגחות, כדי שנוכל למנוע את האסון הבא, תודה רבה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: נמתין ליושב-ראש הכנסת לראות מה הוא מתכוון לעשות ונחליט לפי זה.

משה גפני: חבר הכנסת מיקי לוי, בבקשה.

מיקי לוי: תודה רבה, אדוני.

מיקי לוי: בפי שתי הודעות.

מיקי לוי: ההודעה הראשונה היא משמחת: הוועדה הזו שצברה לה מוניטין רב בהצלה של מפעלים ישראלים וכידידה של התעשייה בישראל.

מיקי לוי: אולי ועדה אחרת הייתה צריכה לעסוק בזה, אבל משום מה זה מתגלגל לפתחנו כבר שנים רבות.

משה גפני: לקחנו את הנושא הזה.

מיקי לוי: כן, לקחנו את זה כי אף אחד לא מוכן לטפל בעניין הזה.

מיקי לוי: אז באמת, הודעה משמחת, אחרי חודשיים והתערבות שלך ומכתבים אין ספור לשר הביטחון ושר החוץ, אני שמח להודיע שחברת קימברלי קיבלה את האישורים להשקיע 80 מיליון דולר במפעל חדש באזור התעשייה בגלבוע.

מיקי לוי: הנושא יצא לדרך, התקשרו להודות מאיגוד התעשיינים, ואני מוסר את התודה לוועדה.

משה גפני: תודה רבה לך שהעלית את העניין.

משה גפני: אני דיברתי איתם ואני שמח שזה הסתדר.

מיקי לוי: יש השקעה וכך יהיו עוד מקומות עבודה.

מיקי לוי: הנושא השני: בשבוע שעבר היה כאן מהלך שלא היה כאן בחמש השנים האחרונות מאז נכתב הנוהל של הבאת ההעברות או בקשות לוועדת הכספים.

מיקי לוי: הגיעה בקשה יום לפני בשעות הערב המאוחרות, הונחה על שולחן הוועדה בשעה 20:30 בניגוד לנוהל שנקבע.

מיקי לוי: באותו יום נעדרתי לצערי והוועדה הצביע בעד העברת אותם הכספים.

מיקי לוי: אני מבקש את התערבות היועצת המשפטית של הוועדה שיש לה יותר ניסיון, בלי לפגוע בך בעניין הזה.

איתי עצמון: אני לא היועץ המשפטי של ועדת הכספים.

מיקי לוי: אני מאוד מקווה שהנוהל לא נפגע.

מיקי לוי: לא יכול להיות שנקבע כאן נוהל, תהיה הדחיפות אשר תהיה, ובגלל לחץ של כל מיני אנשים אנחנו נצביע בעד.

מיקי לוי: אני חושב, ואני לא אתן את ידי בפעם הבאה.

מיקי לוי: אני מבין שלחצו אותך וביקשו ממך, ודרשו ממך את כל העולם.

מיקי לוי: נוהל הוא נוהל, אי-אפשר לפרוץ אותו כי מחר הכול ייפרץ מחדש.

מיקי לוי: אני לא אתן את ידי להבא לפריצה.

מיקי לוי: אני מודה לך שהעברת את הכספים אבל אני מתריע בעניין הזה וזה חבל שזה קרה.

מיקי לוי: בכל זאת, תודה רבה.

קרן ברק: נוהג הוא נוהג בכל הוועדות.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: אין נוהג בכל הוועדות.

קרן ברק: נוהל, נוהל.

משה גפני: אין נוהל בכל הוועדות משום - - -

קרן ברק: כולל דברים שמגיעים להסכמה, זה תקף בכל הוועדות.

אורית פרקש הכהן: אני רוצה הצעה לסדר.

משה גפני: אתייחס קודם לדבריו של מיקי לוי: הכסף של אותו היום בכלל לא עבר כי אגף התקציבים לא העביר את זה בזמן.

משה גפני: בקיצור - - -

ינון אזולאי: אולי כדאי שתגיד בדיוק מה קרה פה.

ינון אזולאי: אני אגיד, אני אספר על הארגון שמתנהל כמו מאפיה במשרד האוצר - - -

משה גפני: ינון, ביקשת הצעה לסדר?

משה גפני: העלה את זה כשיגיע תורך.

משה גפני: אני רוצה לומר שבהתחלה לא היה מדובר על להעלות, לאחר מכן התקשר אלי אבי ניסנקורן ואמר שהוא מסיר את התנגדותו.

משה גפני: אמרתי לו שאני רוצה את זה בכתב ואני הולך להצביע על זה.

משה גפני: למה?

משה גפני: מכיוון שאני לא משנה את הנוהל.

משה גפני: אמרתי בישיבה באותו היום שזה לא יחזור על עצמו ויהי מה, אני כבר השלמתי עם זה שלא מעלים את הנושא להצבעה אבל היו לחצים ואגף התקציבים עשה את זה בכוונה, למה הם לא הביאו את זה יומיים קודם?

משה גפני: אני לא מדבר למה לא הביאו את זה חודשיים קודם.

משה גפני: הרי זה לא משהו שצץ פתאום.

משה גפני: הדבר הזה לא יחזור על עצמו.

משה גפני: אני מקבל את עמדתך, חבר הכנסת מיקי לוי, העמדה נכונה חד-משמעית.

משה גפני: הטעות שנעשתה לא תחזור.

משה גפני: אמרתי את זה אז ואני אומר זאת גם עכשיו.

מיקי לוי: תודה.

משה גפני: יש נוהל, הנוהל הזה מכניס אותנו לסדר כבר שנים, לא עוזרים לחצים.

משה גפני: זה נכון שבשנה שעברה ולפני שנתיים היו דברים דומים.

משה גפני: לפני שנתיים הצבענו על העברה כשכבר עברה 2019 והצבענו על 2018.

משה גפני: זה לא יהיה יותר אלא אם כן יהיה פה יושב-ראש אחר.

משה גפני: הנוהל הוא פרי תכנון שלנו, חברי הוועדה והיועצת המשפטית.

משה גפני: אנחנו הכנו את זה והצבענו על זה.

משה גפני: הצבעתי גם על המקרה הספציפי שתואר – מה שלא נהוג ולא כתוב בנוהל.

משה גפני: אבל, כדי להוציא את זה מכלל העניין, אני מסכים לחלוטין, היועצת המשפטית של הוועדה התלבטה מאוד בעניין הזה.

משה גפני: אני לא בטוח מה היא רצתה בסוף אבל היא אמרה לי: "תצביע, לפחות שזה יוחרג", אני הצבעתי.

משה גפני: אבקש גם להעביר אליה את האישורים שאנחנו מאשרים פה.

משה גפני: אני אמרתי לך את זה גם קודם, הייתה בעיה שהיא לא ידעה מהעניין של הרוויזיה.

משה גפני: אני מבקש להעביר אליה ברגע שאני חותם על האישורים ועל ההעברות.

משה גפני: אני אחזק את שמירת הנוהל כל עוד אני בוועדה.

משה גפני: הנוהל לא ישתנה והוא יהיה קיים בכל מחיר, אחרת אנחנו נכנסים לג'ונגל.

משה גפני: אצלנו יש העברות כספים בהיקפים בלתי-רגילים, וכל המציאות הזו של חוסר ממשלה מתפקדת והכול נעשה פה – הכול ייעשה בצורה מסודרת ואני מודה לך שהעלית את זה.

מיקי לוי: אבקש ממזכיר הוועדה שאת הקטע הזה בפרוטוקול יחתוך וישלח לראש אגף התקציבים באוצר, מר שאול מרידור.

מיקי לוי: לא יהיו פשרות בפעמים הבאות, אי-אפשר ככה.

משה גפני: מאה אחוז.

מיקי לוי: תודה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: ינון אזולאי בבקשה.

אורית פרקש הכהן: אני רוצה להוסיף משהו באותו עניין.

משה גפני: בבקשה, אורית.

אורית פרקש הכהן: שמחתי לשמוע שיושקעו 80 מיליון דולר בתעשייה הישראלית.

אורית פרקש הכהן: אני רוצה להעלות נושא שעלה כבר בדיון על הגירעון ואז שאלתי את החשב הכללי שאלה שאיני מצליחה לקבל אליה תשובות עד היום, אדוני היושב-ראש.

אורית פרקש הכהן: חברת טיסנגרופ שתבנה למדינת ישראל צוללות, שתספק לחיל הים הישראלי ארבע ספינות כדי להגן על אסדות הגז, התחייבה להשקיע בתעשייה הישראלית סכום עתק של 700 מיליון שקלים.

אורית פרקש הכהן: דיברנו על זה שמשרד הכלכלה פנה לפני כשנתיים אל החשב הכללי בטענה שטיסנגרופ מסרבת לקיים את מחויבותה ולהפעיל את רכש הגומלין הזה ולהשקיע בתעשייה הישראלית.

אורית פרקש הכהן: אני חייבת לומר לאדוני שאיני מצליחה לקבל תשובות ממשרד הביטחון בנושא הזה ואני אשמח לקבל את עזרתך.

משה גפני: את לא צריכה לקבל תשובות.

משה גפני: יש את הצוות בראשותו של מיקי לוי שצריך לדון בנושא של רכש גומלין.

אורית פרקש הכהן: מיקי, אני מציע שניתן פוש בנושא של רכש גומלין.

משה גפני: אז צריך לכנס את הצוות, אני אבוא גם.

אורית פרקש הכהן: חשוב על הסכום שהוא פי כמה וכמה יותר גדול.

מיקי לוי: אני מוכן לכנס את הצוות אבל אין לנו שיניים.

משה גפני: אני יודע את הקושי, הוא צץ על כל צעד ושעל.

משה גפני: אבל, אורית צודקת.

משה גפני: צריך להציף את הנושאים.

מיקי לוי: בסדר, אני מוכן.

אורית פרקש הכהן: תחשוב איזה סכום זה.

משה גפני: ינון.

ינון אזולאי: כולנו מסכימים עם מיקי לוי שיש נוהל וצריך לשמור על קיומו.

ינון אזולאי: היושב-ראש עשה הצבעה חריגה על נושא שהגיע ברגע האחרון מהאוצר אבל היה דבר חמור מאוד.

ינון אזולאי: האוצר מתנהג כמו מאפיה.

משה גפני: דרך אגב, אני אמרתי לך בבוקר שלא תהיינה הצבעות.

ינון אזולאי: כן.

ינון אזולאי: אבל האוצר התנהג פה ממש כמאפיה.

ינון אזולאי: אסביר את כוונתי.

משה גפני: יש לך מילה אחרת?

משה גפני: הם ידברו על המאפיה כל הזמן במקום לדבר לגופו של עניין.

ינון אזולאי: אז נדבר לגופו של עניין: בשבוע שעבר, מיקי, הייתה פה הצבעה על ההעברות ומתוך ארבע העברות – שתיים של החינוך, אחת של הנגב והגליל, אחת של התחבורה – הכול עבר.

ינון אזולאי: ההחלטות הגיעו לאוצר והאוצר העביר את רק לתחבורה את הכסף, לשאר המשרדים לא הועבר.

ינון אזולאי: זה היה, ואני לא סתם אומר את זה, אני עומד מאחורי המילה שלי, זה היה כנקמה על זה שההצבעה הגיעה לפה והם עשו את זה והם גם אומרים את זה.

משה גפני: לא על זה הייתה הנקמה.

משה גפני: הנקמה הייתה על זה שלא העברנו את האוצר.

ינון אזולאי: כן, בסדר.

משה גפני: היו שלוש העברות של האוצר - - -

ינון אזולאי: הייתה גם העברה של העודפים של האוצר שלא העברנו אותם בגלל החינוך המיוחד והם כנקמה אמרו שהם לא יעבירו את שאר הכספים למשרדים.

ינון אזולאי: המשרדים המדוברים לא קיבלו את הכסף עד היום.

ינון אזולאי: אז כשהרב גפני אומר לי לא להשתמש במילה "מאפיה" כדי שלא יקחו את זה, אולי הם יבינו שהם מאפיה וישר ישאלו למה אמרתי "מאפיה" ונוכל להסביר בצורה טובה יותר.

ינון אזולאי: דבר נוסף: בשבוע שעבר פורסמה ידיעה בדבר הפסקת מימון המיזם הלאומי לביטחון תזונתי.

ינון אזולאי: נכון שיגידו שזה לא בבסיס אבל צריך לעשות הכול כי יש משפחות שזו מערכת שמלווה אותן.

משה גפני: אנחנו דאגנו להעברת סלי מזון, אתה זוכר את זה.

ינון אזולאי: סלי מזון, נכון.

ינון אזולאי: המיזם הזה כבר הופסק, אני הוצאתי מכתב הבוקר - - -

עודד פורר: הייתם מצטרפים לבקשה שלנו להקמת הוועדות, עבודה ורווחה.

ינון אזולאי: עודד, תירשם לדיבור ואני אבקש שיאשרו לך את זה.

עודד פורר: יש לך קשרים אצל היושב-ראש?

ינון אזולאי: דבר נוסף זה שיש קיצוץ בתקציבים של עולם הישיבות והכוללים.

ינון אזולאי: אני יודע שעודד רוצה להצטרף אלי ולהתנגד לקיצוץ הזה.

ינון אזולאי: חלקו של הכסף הזה הוא מכספים קואליציוניים אבל כ-15% מהכסף מגיע מבסיס התקציב שהחשב הכללי החליט שאת זה הוא מקצץ.

ינון אזולאי: למה?

ינון אזולאי: ככה.

ינון אזולאי: כנראה שאלו שכבות שאפשר לפגוע בהן.

ינון אזולאי: גם בנושא הזה אני מבקש לקיים דיון של הוועדה בהשתתפות החשב הכללי שיסביר את הדברים.

משה גפני: זה לא החשב הכללי, זה משרד האוצר.

ינון אזולאי: כן, אבל הוא מחליט לאן הוא רוצה את הכסף הזה.

משה גפני: הוא לא מחליט.

משה גפני: זה מישהו אחר מחליט בעניין הזה.

ינון אזולאי: בשנה הזו הוא מחליט איך הוא מחלק את הכסף, אז שיבוא וייתן תשובות גם על הביטחון התזונתי וגם על זה.

ינון אזולאי: תודה רבה.

משה גפני: שלמה קרעי, בבקשה.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, בשבוע שעבר פורסם שחברת גאודע שמעסיקה 85 נשים חרדיות, שבדרך כלל הן המפרנסות העיקריות במשפחה, ובמשפחות ברוכות ילדים.

שלמה קרעי: עקב ממשלת המעבר שתחתיה אנחנו נמצאים החליטו בחברה להפסיק את הפרויקט עד להקמת הממשלה.

שלמה קרעי: זה נושא שאנחנו צריכים לפתור אותו.

שלמה קרעי: אני אומר מי היחידים שנהנים מתקופת המעבר הזו: אחד כמו אלכס קושניר שרואה 85 נשים שמנצלות את שירותי הבריאות לכל מיני דברים שקשורים לדת, אז עכשיו הוא מבסוט שהפרויקט הממשלתי הזה נעצר ומפטרים אותן.

שלמה קרעי: בקצב הזה, כשכל מי שנפגע מממשלת המעבר זה חרדים, ערבים ואוכלוסיות מוחלשות, כמו עם ילדי החינוך המיוחד, כמו בביטחון התזונתי, כמו בשאר הדברים שמי שנפגע זה רק האוכלוסיות האלו, ליברמן עוד ימשיך להוביל אותנו מבחירות לבחירות.

שלמה קרעי: אסור לנו לאפשר את זה, צריך לטפל באלו שנפגעים – באוכלוסיות המוחלשות שנפגעות כאן – ולעצור את זה.

שלמה קרעי: אני דיברתי אתמול עם שר המשפטים בנושא הזה.

שלמה קרעי: הוא מטפל בזה ומקווה לפתור זאת תוך יום או יומיים.

שלמה קרעי: אם זה לא ייפתר אני אגיש את לך את המכתב בנושא ואני מקווה לקיים על זה דיון.

משה גפני: כן, דיברת איתי.

משה גפני: עודד פורר, בבקשה.

עודד פורר: שמעתי את החברים ואני שומע אותם מדי דיון מעלים בעיות מבעיות שונות.

משה גפני: אתה אשם בבעיות.

משה גפני: אתה יודע למה?

עודד פורר: למה?

משה גפני: בגלל שאתה דרשת לא להעביר לאוצר שלוש העברות, אז הם נוקמים בנו.

משה גפני: זה מה שינון העלה קודם.

משה גפני: לא חשוב, זה בסדר, אני מסכים.

עודד פורר: אני מציע, אדוני, שוועדת הכספים תצטרף לפנייה שלי ליושב-ראש הכנסת להקים את ועדות הכנסת השונות.

עודד פורר: אנחנו מבלים כבר שנה - - -

משה גפני: בסדר, אני עסוק בדברים אחרים אז אני לא יכול.

עודד פורר: לא אתה, אני פונה לשאר חברי הוועדה - - -

משה גפני: אתה בטוח שאתה תתמיד בזה כל הזמן?

משה גפני: בגלל שאתם משנים עמדות כל הזמן.

עודד פורר: אנחנו לא משנים עמדות, העמדה שלנו היא מאוד ברורה.

משה גפני: טוב.

עודד פורר: אבל כבר שנה יש פה ממשלה שמינתה שרים ללא אמון הכנסת.

עודד פורר: שרים בכירים מכהנים בלי שהכנסת הצביעה על אישור כהונתם.

עודד פורר: אין לנו אפשרות אפילו לזמן פקיד בכיר במשרד לוועדת הפנים על מנת לשמוע מה קרה עם כוחות ההצלה באותו אסון - -

משה גפני: ביקשו מקודם להעלות את זה כאן.

עודד פורר: - - לשמוע מה קורה במערכת החינוך עם ילדי החינוך המיוחד, לשמוע מה קורה במשרד הרווחה עם הנושא של ביטחון תזונתי.

עודד פורר: אדוני, תאמין לי, אני הייתי מצפה מכל חברי הכנסת שירצו לעשות את עבודתם ויבקשו את כינוס כל ועדות הכנסת.

משה גפני: מאה אחוז, תודה רבה.

משה גפני: הבעיה שאנחנו נמצאים ערב בחירות.

משה גפני: גם פה אתה מרגיש את זה.

עודד פורר: אנחנו לא נחוקק בוועדות שנכנס, אבל נוכל לפקח.

משה גפני: טוב.

עודד פורר: לזמן את נציג משרד הרווחה לשמוע ממנו - - -

ינון אזולאי: אתה צודק, אבל אתה רואה שנציגי המשרדים באים לפה ולא סופרים אותנו.

משה גפני: זה לא אותו דבר אבל יש דברים שכן סודרו.

משה גפני: אני עובר לטיפול בסדר היום הרגיל: הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (מס' 120) (תיקון), התש"ף-2019.

משה גפני: מי מציג?

חוה ראובני: עורכת הדין חוה ראובני ממשרד התחבורה.

משה גפני: את סגנית היועצת המשפטית של המשרד?

חוה ראובני: כן.

חוה ראובני: אני אתן רקע בקצרה: בשנת 2005 נחקק תיקון מספר 64 לפקודת התעבורה, שהכניס לחקיקה ראשית את הנושא של רגולציה ורישוי של קווי מוניות שירות.

חוה ראובני: זה היה הסדר זמני עד 2010 עם אפשרות הארכה עד 2013.

חוה ראובני: בשנת 2012 החוק תוקן וההסדר הזמני הוארך עד 2013 עם אפשרות הארכות עד 2016.

חוה ראובני: בשנת 2016 הגענו לוועדת הכלכלה עם הצעת חוק לשנות את כל המבנה, לבטל את ההסדר הזמני, ולעבור למשטר שבו אנחנו מסדירים את הפעלת מוניות השירות כתחבורה ציבורית לכל דבר.

חוה ראובני: לצאת להליכים תחרותיים, להפעיל אותן באשכולות קווים, להטיל סטנדרטים של רמת שירות על המפעילים, רב-קו, סובסידיות בימי החול.

חוה ראובני: זה היה הליך ארוך בוועדת הכלכלה שהסתיים בתיקון 120 לחוק שהתפרסם ב-1 בפברואר 2018.

חוה ראובני: בידיעה שהההליכים התחרותיים האמורים ייקחו זמן, נקבעה בתוך החוק הוראת מעבר שאומרת שאנחנו נוכל להמשיך לתת רישיונות לקווים הפעילים עד סוף 2019.

חוה ראובני: זה היה כמעט שנתיים, ההנחה הייתה שבינתיים נבצע את ההליכים התחרותיים.

חוה ראובני: המשרד עבד קשה על ההליכים התחרותיים אבל המעבר של מפעילי קווי השירות למוניות, מהפעלה במתכונת של חנות מכולת להפעלה במתכונת של רשת סופרמרקטים, עם כל המרכיבים שאנחנו מצפים ממפעיל תחבורה ציבורית – דיווחים, טכנולוגיה, רמת שירות מסודרת, רב-קו שדורש גם חשבונאות, זה כבר לא העברה מיד ליד – כל זה הפך להיות מאוד מורכב.

חוה ראובני: גם באותם המקומות שההליכים התחרותיים הסתיימו, חלק מהזוכים - - - את הזכייה, חלק מתקשים להתארגן וביקשו הארכה עד שהם ייכנסו.

חוה ראובני: בפועל אנחנו נמצאים בפיגור גדול מאוד.

חוה ראובני: הקווים של ההליכים התחרותיים לא מצליחים להתרומם ולהיכנס לפעילות וממילא גם הליכים תחרותיים אחרים יש כאלה שלא פורסמו, יש כאלה שפורסמו ולא הסתיימו.

חוה ראובני: זה פשוט שינוי דרמטי - - -

משה גפני: את יכולה לומר לוועדה על כמה אנחנו מדברים?

חוה ראובני: נועה, את רוצה לתת את הנתונים?

משה גפני: למי את פונה?

נעה אבירם: נעה אבירם, מנהלת אגף בכיר תחבורה ציבורית במשרד התחבורה.

משה גפני: כמה לא הסתדר עדיין?

נעה אבירם: קודם כל פורסם מכרז PQ לצורך מיון מקדים לאותם התאגידים שמורשים להשתתף בהליכים התחרותיים.

נעה אבירם: לאחר מכן פורסמו בסך הכול מכרזים עבור עשרה אשכולות.

נעה אבירם: חלקם, כמו שציינה היועצת המשפטית, נדרש פרסום חוזר בשל ביטול זכייה ונשארו לפרסום עוד עשרה אשכולות קווים וארבעה קווים בודדים.

נעה אבירם: זאת אומרת שאנחנו פחות או יותר באמצע הדרך.

אורית פרקש הכהן: עשרה מתוך כמה?

נעה אבירם: זה בערך חצי, עשרה פורסמו ועשרה נותרו.

משה גפני: עשרה מתוך עשרים.

משה גפני: לכן אתם מבקשים עכשיו להאריך את זה עד ה-31 בדצמבר?

חוה ראובני: כן.

חוה ראובני: אנחנו מבקשים לאפשר לנו להמשיך לתת רישיונות למפעילים הוותיקים שהם עדיין פועלים להמשיך ולא לגרוע את השירות.

משה גפני: זאת אומרת שאם לא נאשר את החוק הזה אז המשמעות תהיה שאלו שיש להם רישיונות פשוט יאבדו אותם.

חוה ראובני: אין לנו סמכות, מה-1 בינואר 2020 - - -

משה גפני: כן, זו התוצאה.

משה גפני: את מדברת איתי בלשון משפטית ואני מדבר באופן מעשי.

חוה ראובני: לא יהיו רישיונות.

משה גפני: הבנתי.

מיקי לוי: זה לכל מרכיבי התחבורה הציבורית?

מיקי לוי: גם לאוטובוסים?

חוה ראובני: רק למוניות ומוניות שירות.

מיקי לוי: האם תוכלי להסביר לנו האם הרפורמה הזו שבגינה אנחנו הולכים קדימה קשורה - -

משה גפני: לא קשור לזה.

מיקי לוי: - - לבלגן של נהגי המוניות.

חוה ראובני: זה לא קשור.

משה גפני: רגע, רק רגע.

מיקי לוי: לא ידעתי, אני שאלתי.

משה גפני: אנחנו נסיים את העניין הזה ואני אבקש ממך, חוה, שתתייחסי בשני משפטים לגבי נושא הרפורמה.

משה גפני: אני שומע שראש הממשלה מתערב, בסדר, אני מקבל טלפונים.

משה גפני: חשבו שאני הולך להיות, אני לא.

חוה ראובני: את הנושא השני אסביר אך ורק ברובד המשפטי.

משה גפני: בסדר גמור, קודם נסיים את הנושא שלפנינו.

אורית פרקש הכהן: אני רוצה לשאול: ההארכה שאתם מבקשים היא בעצם שנתיים לאחר כניסת החוק לתוקף.

משה גפני: שנה.

אורית פרקש הכהן: לא, זו עוד הארכה של שנה אבל החוק נכנס לתוקף בפברואר 2018.

משה גפני: כן.

חוה ראובני: ונקבעה תקופת - - -

משה גפני: את שואלת למה הממשלה עובדת לאט?

אורית פרקש הכהן: כן.

משה גפני: אני אתן לך הרצאה.

אורית פרקש הכהן: אני חייבת להגיד שאתה מרקיע שחקים בלימודי הליבה שלך.

משה גפני: לא קשור בכלל.

אורית פרקש הכהן: אתה כבר יודע מראש את השאלות שלי ואת התשובות אליהן.

אורית פרקש הכהן: אני חייבת להציף את הדברים כי זה התפקיד שלנו: בוועדה הזו, במהלך החודשים האחרונים, ביצענו העברות במיליארדי שקלים.

אורית פרקש הכהן: הסעיף המשמעותי ביותר שבו ביצענו העברות תקציב הוא תחום התחבורה.

אורית פרקש הכהן: העברנו מיליארדים לתחום זה כתחום שנמצא בראש סדר העדיפויות שלנו ושל הממשלה מבחינת יוקר מחיה, מבחינת ניידות תעסוקתית, איכות חיים.

אורית פרקש הכהן: הדבר הזה משפיע על יוקר המחייה ועל הכול ובתוך זה גם הרפורמה המדוברת.

אורית פרקש הכהן: למה זה לוקח שנתיים?

אורית פרקש הכהן: למה אתם באים לפה אחרי שנתיים כשבעצם התקדמתם רק בכמחצית מהמכרזים?

אורית פרקש הכהן: מניסיוני יש לעיכובים עלות.

אורית פרקש הכהן: אתם מאריכים הסדרים שעלותם בצידם, אני רוצה לקבל תשובה על הדברים.

אורית פרקש הכהן: זה לא קשור לשיתוק הממשלתי בכנסת, זו בעיה במשילות של הרשות המבצעת ושל שר התחבורה.

אורית פרקש הכהן: אני מבקשת לדעת למה הגענו למצב הזה.

משה גפני: תודה.

חוה ראובני: כפי שאמרתי קודם, אנחנו מדברים על שינוי דרמטי באיך הענף הזה פועל.

אורית פרקש הכהן: אז מה?

משה גפני: תני לה להשיב.

חוה ראובני: הדבר משול למי שמפעיל חנות מכולת ומנסה לעבור בבת-אחת להפעלת רשת של עשרה סופרמרקטים.

חוה ראובני: זה שינוי תפיסתי מבחינה אירגונית וכלכלית – כל הניהול שלו שונה לגמרי.

חוה ראובני: התוצאה הייתה שהיה קושי גדול מאוד לפועלים בענף לעמוד בדרישות.

חוה ראובני: ולראייה, שהיו לנו זוכים בעשרה מכרזים, ושלושה מהם: אחד פרש, שניים לא עמדו בתנאים – בסוף נאלצנו לבטל את פרסומם.

חוה ראובני: אנחנו פרסמנו מכרזים ועשינו מיון מוקדם כדי ליצור היצע ואחר כך נוכל לפרסם כאשר אנו יודעים מי הם המועמדים הניגשים הפוטנציאלים.

אורית פרקש הכהן: אז פרסמתם את כל המכרזים?

אורית פרקש הכהן: זה לא - - -

חוה ראובני: לא פרסמנו, הם לא יכולים לבלוע את הכול בבת-אחת.

חוה ראובני: התהליך לקח יותר זמן כי כאשר מפעילי זוכה, ואחר כך יש תאריך שבו הוא צריך להפעיל והוא לוקח עוד שלושה חודשים עד שזה ייכנס לפעולה, אז ברור שאנחנו לא - - -

קרן ברק: מה ההבדל בין שנה לשנתיים לשלוש לארבע וחמש?

קרן ברק: את לא יכולה להגיד "אי-אפשר לבלוע את זה".

אורית פרקש הכהן: אם תבקשו עוד הארכה מה ימנע מכם לבקש זאת שוב בעוד שנה?

קרן ברק: או בעוד חמש שנים.

אורית פרקש הכהן: אני מבקשת שתצייני אם יש לזה עלות.

נעה אבירם: אין לזה עלות, ענף מוניות השירות לא מסובסד כיום.

אורית פרקש הכהן: העלות היא רק לציבור שמפסיד מחוסר התחרותיות.

נעה אבירם: המשרד מעוניין לעשות את השינוי ולפיכך אנחנו נמצאים בעיצומה של הרפורמה.

נעה אבירם: כמו שהציגה היועצת המשפטית, הרפורמה מאוד מורכבת, אפילו ברמה של - - -

קרן ברק: אתם לא רוצים לעשות את הרפורמה.

קרן ברק: מה זה - - -

נעה אבירם: לא, היא מורכבת.

משה גפני: אתם לא בטוחים שמספיק שנה, ביקשתם שנה כי אתם מעריכים שזה יסתיים עד אז, אתם לא בטוחים בזה.

נעה אבירם: פירסמנו עשרה מכרזים.

משה גפני: הבנתי, את לא צריכה לחזור פעם נוספת, צריך להחליט.

משה גפני: אתם מבקשים שנה הארכה, זה משהו ערטילאי, לא חד-משמעי, אם לא יודעים אם מהבחינה המקצועית הכול יסתיים תוך שנה.

משה גפני: זה יכול להסתיים קודם וזה יכול להסתיים יותר מאוחר.

משה גפני: יכול להיות שאתם תצטרכו לבוא ולבקש שוב הארכה, נכון?

נעה אבירם: מבחינת שיטת העבודה שלנו אנחנו לא אמורים לבקש הארכה.

נעה אבירם: אציין שיש גורמים חיצוניים - - -

משה גפני: מה תעשו אם זה לא יסתיים?

נעה אבירם: יש גורמים חיצוניים שאינם תלויים בפרסום ההליך התחרותי.

נעה אבירם: לצורך העניין: נושא של הצטיידות ברכבים.

נעה אבירם: מכירות את זה החברות שפועלות.

נעה אבירם: היום יש רק ספק אחד של רכבים והשוק לא יכול להכיל - - -

קרן ברק: לפעמים צריך לשנות את תנאי המכרז.

קרן ברק: לפעמים הבדק הוא פנימי ואולי לא סתם אנשים פרשו.

קרן ברק: האם אתה רוצה שהרפורמה תיושם וכולם יסתדרו בהתאם כולל זמנים והורדת תנאי הסף או שאתה תקוע ואז גם - - -

משה גפני: אני רוצה - - -

קרן ברק: מה סדרי העדיפויות - - -

משה גפני: אני רוצה לומר לך ולכולם: זה נכון שדיון ברפורמה הזאת, יש פה כמה רפורמות של משרד התחבורה ואנחנו קצת מערבבים.

משה גפני: פה אין נזק לבעלי המוניות.

אורית פרקש הכהן: רק נזק לציבור.

משה גפני: פה אנחנו אומרים שאם אין הארכה של המועד, המשמעות של העניין היא בעייתית ממש מכיוון שנהגי מוניות יאבדו את הרישיון ולא יוכלו לתת להם רישיון, מכיוון שאין פלטפורמה שעל פיה את נותנת את הרישיון.

אורית פרקש הכהן: כי צריך את ברירת המחדל שתמשיך לפעול.

משה גפני: זה מה שאני אומר.

משה גפני: עכשיו, אנחנו לא עוסקים בעניין הזה.

משה גפני: אנחנו יכולים בשלושת החוקים האלה לעשות הארכה כי אם לא אז המצב יהיה הרבה יותר גרוע.

משה גפני: זה שיש לכן ביקורת על הצורה הזו זה בסדר אבל אז צריך להיכנס לדיון אמיתי ולבדוק את המכרז.

משה גפני: אני מניח שאם מישהו מחברי הכנסת יבוא ויגיד שכל עוד שהוועדות לא מתכנסות והממשלה לא מקבלת החלטות אז הם ישאלו אתכם לגבי המכרז ואתם תצטרכו לתת תשובות.

חוה ראובני: בוודאי.

אורית פרקש הכהן: לא הבנתי אם יש תוכנית לשנה הקרובה או שנגיע לאותו מצב.

משה גפני: זה תלוי בתפילה שלך.

אורית פרקש הכהן: אקח על עצמי.

נעה אבירם: ישנה תוכנית סדורה להמשך פרסום המכרזים.

נעה אבירם: יחד עם זאת נעשית בדיקה כדי לראות שאנחנו מאפשרים את המכרזים - - -

קרן ברק: שמישהו יכול לגשת אליהם.

אורית פרקש הכהן: הרב גפני, נהיית ציני כי ראית יותר מדי דברים.

אורית פרקש הכהן: אתה יודע איך הדברים יתחילו ואיך הם ייגמרו.

משה גפני: לא נהייתי ציני.

אורית פרקש הכהן: אתה צריך להמשיך . . .

משה גפני: אורית, לא נהייתי ציני.

משה גפני: התפקיד שלנו במקרה הזה הוא לתת סיוע חירום.

משה גפני: את צודקת, אני מסכים לחלוטין.

אורית פרקש הכהן: אני באמת חייבת לומר שאנחנו מעבירים מיליאדים לתחבורה.

אורית פרקש הכהן: זה תחום שלא עצרנו שקל, חייבים לראות שאתם לוקחים את זה בידיים ועובדים.

עודד פורר: יש לי שאלה לגבי החקיקה: איך זה הולך להתקדם מפה.

משה גפני: במליאה.

עודד פורר: מתי?

משה גפני: מתי שהיושב-ראש יחליט.

עודד פורר: מתי הוא יחליט?

משה גפני: יחליט.

עודד פורר: מה המשמעות של ההצבעה שלנו פה אם היושב-ראש לא ירצה לכנסת את המליאה.

משה גפני: הוא אמר לי שהוא רוצה, הוא יכנס את המליאה.

עודד פורר: או אז נשים עוד דברים על סדר היום.

משה גפני: על גבי השחוח אתה הולך להכניס דברים למליאה?

משה גפני: אתה מכיר את היושב-ראש.

עודד פורר: סתם רעיון.

עודד פורר: אתה יודע כמה חוקים יש לי להעלות?

משה גפני: כל הכבוד.

ינון אזולאי: הוא מעלה רעיון.

משה גפני: אבל אז ההבדל יהיה שזה חוק ממשלתי שבו אין ליושב-ראש שיקול דעת, בניגוד לחוק פרטי.

משה גפני: מה זה משנה עודד?

משה גפני: נתקדם.

משה גפני: האם ליועץ המשפטי של הוועדה יש משהו להוסיף?

איתי עצמון: לאחר שעורכת הדין ראובני תקרא את הצעת החוק, יש לי הצעה שמועד התחילה של התיקון המוצע יהיה ב-31 בדצמבר 2019 כדי למנוע את אותה הלקונה, מכיוון שהרישיונות של בעלי הרישיונות הוותיקים היו בתוק, עך ה-31 בדצמבר 2019.

משה גפני: בסדר.

חוה ראובני: אנחנו חושבים שזה לא נחוץ.

חוה ראובני: לא נתנו רישיונות בשבוע החולף אז ממילא אין צורך לתת הכשר בדיעבד.

משה גפני: אני מסכים עם היועץ המשפטי של הוועדה ומציע שגם את תסכימי.

חוה ראובני: אני בוודאי לא מתנגדת.

משה גפני: גם אם זה לא נחוץ את לא יכולה לדעת.

משה גפני: אולי מישהו כן נתן אישור.

משה גפני: לסתום את הפרצה.

איתי עצמון: למען הסר ספק.

חוה ראובני: וגם אין לדעת מתי תהיה מליאה.

משה גפני: קראי בבקשה את הצעת החוק.

חוה ראובני: הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (מס' 120) (תיקון), התש"ף

חוה ראובני: –2019

איתי עצמון: וכעת נוסיף סעיף תחילה שתחילתו של חוק זה ביום 31 בדצמבר 2019.

דוד כוכבא: אפשר להעיר?

משה גפני: בבקשה.

דוד מרדכי כוכבא: דוד כוכבא, מנכ"ל מועצת המובילים.

דוד מרדכי כוכבא: אני קשור אישית לקבוצה שזכתה במכרז ומתקדמת בתהליך.

דוד מרדכי כוכבא: הקבוצה שאני מייצג אמורה להתחיל לעבוד באפריל 2020.

דוד מרדכי כוכבא: אנחנו מתקדמים, רוכשים רכבים ועומדים ביעדים.

דוד מרדכי כוכבא: אם המקבילים שלנו, שעובדים באותו אזור, יאריכו להם עד דצמבר 2020, אנחנו נפגוש אותם מתחרים בנו ללא מכרז.

דוד מרדכי כוכבא: אני מבקש להדגיש שההארכה לא תהיה גורפת עד ה-31 בדצמבר אלא המדינה תוכל לקצר - - -

קרן ברק: בהדרגה.

דוד כוכבא: תוכל לקצר לתחנות קיימות שלא זכו במכרז עד למועד שהמפעיל שזכה ייכנס לשטח.

משה גפני: תשובה בבקשה.

חוה ראובני: לפי החוק אין כוונה שהוא יקבל רישיון עד סוף 2020 אלא שלמפקח על התעבורה תהיה סמכות לתת עד 2020 בהתקיים התנאים וזו תקרה.

חוה ראובני: אין לנו שום כוונה להשאיר את הקווים הישנים פועלים במקביל לזוכה בהליך התחרותי - - -

דוד כוכבא: אבל למה שזה לא יופיע בחוק?

משה גפני: זה מופיע.

משה גפני: היועץ המשפטי של הוועדה יענה.

איתי עצמון: אוסיף לדבריה של עורכת הדין ראובני שלפי סעיף 15(ב) לחוק, בהחלטה לגבי חידוש רישיונות – שכפי שאמרה עורכת הדין ראובני מדובר על תאריך מקסימום – יתחשב המפקח על התעבורה, בין השאר, בהתקדמות ההליכים התחרותיים למתן רישיונות קו שירות לפי החוק.

איתי עצמון: כלומר: ככל שמתקדמים הדבר הזה יובא בתוך כלל השיקולים להארכת הרישיון.

משה גפני: תודה רבה, אנחנו נצביע.

משה גפני: הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (מס' 120) (תיקון), התש"ף

משה גפני: –2019.

משה גפני: כפי שהוקראה על ידי עורכת הדין ראובני, ובתוספת סעיף התחילה שהוסיף היועץ המשפטי של הוועדה.

משה גפני: מי בעד אישור הצעת החוק, ירים את ידו.

משה גפני: מי נגד?

משה גפני: מי נמנע?

משה גפני: הצעת החוק אושרה.

משה גפני: תודה רבה, הישיבה נעולה.