ועדת הכספים, כנסת 22, פרוטוקול מספר 32, 2019-12-10 12:15

משה גפני: אני פותח את הישיבה.

משה גפני: על סדר היום: << נושא >> הצעת השקעה בהון מניות – חברת נצר השרון בע"מ.

משה גפני: מה אתם מבקשים?

משה גפני: מי מסביר?

משה גפני: בבקשה.

ניצן כורש: אני מרשות החברות הממשלתיות.

ניצן כורש: אנחנו פונים לוועדה בבקשה לאשר השקעה בהון המניות של חברת נצר השרון לטובת הניהול השוטף.

משה גפני: קיימנו על זה כבר דיון.

ניצן כורש: אני מזכירה שבשנת 2018 אישרנו את תקציב הפרויקטים על סך 162 מיליון ש"ח ובעצם החברה בימים אלה מבצעת את הפרויקטים.

ניצן כורש: כרגע אנחנו רוצים לבקש סכום של 8.1 מיליון ש"ח לתקציב השוטף.

משה גפני: אני קורא מן הפרוטוקול של הישיבה הקודמת: "אם נראה שהנושא הוא חבית ללא תחתית נעצור את זה".

משה גפני: יש אבני דרך בפעילות שלכם.

ניצן כורש: נכון, אולם כרגע אנחנו מדברים על הניהול השוטף של החברה.

ניצן כורש: הפרויקטים כבר אושרו כאן בשנת 2018.

ניצן כורש: כרגע אנחנו כאן לטובת תקציב לניהול שוטף של החברה.

שלומית ארליך: ומה קדימה?

שלומית ארליך: יש לכם צפי לגבי קדימה?

ניצן כורש: בכל שנה אנחנו מגיעים כדי לאשר את התקציב השוטף של החברה.

אורית פרקש הכהן: מה היה התקציב של החברה?

אורית פרקש הכהן: אתם מביאים בקשה ואתם לא אומרים.

ניצן כורש: 8.5 מיליון ש"ח.

משה גפני: אורית, מה שאלת?

אורית פרקש הכהן: מבקשים כאן תקציב שוטף לחברה הזאת לשנת 2019.

אורית פרקש הכהן: אפילו לא נותנים לנו טבלה של תקציב השנה הקודמת ובכלל לא רואים את המגמות.

אורית פרקש הכהן: בערכים מוחלטים היא אומרת שמבקשים פחות כסף אבל אנחנו לא רואים את זה.

מיקי לוי: גפני, השר בצלאל סמוטריץ' מחפש אותך, אז תתקשר אליו.

אורית פרקש הכהן: אני יודעת שאלה לא סכומים גדולים מאוד אבל אנחנו צריכים לראות בדיוק את מה שאתה אומר.

משה גפני: רק קחי בחשבון שאנשים עלולים להיות מפוטרים.

אורית פרקש הכהן: בחברות ממשלתיות לא מפטרים כל כך מהר.

אורית פרקש הכהן: אני מכירה באופן אישי חברה ממשלתית שמקבלת סכומים גדולים במשך שנים ורק הגדילה את היקף העובדים שלה.

יפתח נאור: שלום.

יפתח נאור: אני המנכ"ל של נצר השרון, מנכ"ל חדש שנמצא כחצי שנה בתפקיד.

קריאה: בהצלחה.

יפתח נאור: בשנת 2018 החברה קיבלה תקציב מן המדינה בסך 162 מיליון שקל כדי לבצע פעילויות של חקר קרקע וטיהור קרקעות של תע"ש לשעבר.

יפתח נאור: אני מזכיר לחברי הוועדה, נצר השרון היא למעשה תע"ש ההיסטורית.

יפתח נאור: זו אותה תע"ש שהפעילות העסקית שלה נמכרה לאלביט, ואנחנו נצר השרון נשארנו על מנת לטפל באותם נושאים שלא עברו לאלביט, שזה אותן קרקעות מזוהמות שנשארו על ידי תע"ש, זה אותם גמלאים, וזה תביעות.

יפתח נאור: אלה נושאים שאנחנו מטפלים בהם ביום-יום, שאלביט לא מטפלת בהם כי זה לא נמכר.

יפתח נאור: בחברה יש לנו 10 עובדים.

יפתח נאור: מעבר ל-162 מיליון שקל שמיועדים רק למימון הפרויקטים יש לנו תקציב שוטף.

יפתח נאור: בשנים האחרונות, 2016, 2017, 2018 ועכשיו 2019 זה תקציב שכבר אושר של כ-8.5 מיליון שקל – השנה זה קצת פחות – ואיתו אנחנו מבצעים את הפעילות שנשארה לנו על ידי תע"ש.

יפתח נאור: הפעילות שאנחנו מדברים עליה, שאנחנו מבצעים אותה באותם 162 מיליון שקל, שלגבי חלק מזה יש הסכם עם האוצר שאנחנו מממנים, רובה נועד לטהר כרגע את הקרקעות של תע"ש השרון.

יפתח נאור: אלה קרקעות מזוהמות.

יפתח נאור: להזכיר לכם, יש תוכנית של המדינה, שאמורים בקרקעות האלה, אחרי שאלביט תעבור לנגב, המדינה רוצה לבנות שם עשרות אלפי יחידות דיור שלא יוכלו להיבנות בלי התוכניות שאנחנו מבצעים עכשיו, שאנחנו עובדים על זה, שזה חלק מתוכניות הטיהור, מהתוכניות של חקר הקרקע.

יפתח נאור: אנחנו חלק בלתי נפרד מתהליך התכנון של תוכנית העבודה, של מ"ש1, של התב"ע.

יפתח נאור: הפעילות שאנחנו עושים בימים אלה היא חלק מתהליך התכנון למעשה.

יפתח נאור: אי אפשר לתכנן שכונות ברמת השרון בלי שיודעים למעשה אילו זיהומים יש שם, ובוודאי אי אפשר למכור קרקעות בלי לטהר את אותן קרקעות.

יפתח נאור: כלומר זה הפרויקט המרכזי.

יפתח נאור: בימים אלה אנחנו עובדים על הפרויקט המרכזי.

יפתח נאור: מעבר לכך אנחנו עוסקים בחקר קרקע במספר אתרים נוספים של תע"ש, בשטח 209 ובגבעון וברמת בקע, ששם אלביט אמורה לעבוד.

יפתח נאור: אנחנו בעיצומה של העשייה.

יפתח נאור: אנחנו כמובן עושים את העבודה באמצעות עובדים.

יפתח נאור: יש לנו בחברה 10 עובדים שמריצים את הפעילות הזאת.

יפתח נאור: חברה מצומצמת ויעילה.

יפתח נאור: אבל התקציב שאנחנו כרגע מדברים עליו, שלמעשה הוא תקציב שכבר אושר בתקציב המדינה, זה לא חדש, זה תקציב 2019, הוא תקציב שצריך לאשר לו השקעה בהון מניות.

יפתח נאור: הוא מיועד לשלם משכורות לעובדים, וזה הכסף, אין לנו כסף אחר לצורך העניין הזה.

אורית פרקש הכהן: למרות שאני רואה שאתם גם מעסיקים יועצים, כמעט באותו סכום כמו של העובדים.

יפתח נאור: אנחנו אכן מעסיקים עובדים ומעסיקים יועצים.

יפתח נאור: חלק גדול מן הפעילות שלנו, בוודאי עכשיו, הוא עיסוק בתביעות משפטיות, הרבה מאוד תביעות משפטיות שתע"ש העבירה אלינו.

יפתח נאור: יש יועצים משפטיים שמטפלים באותן תביעות.

אורית פרקש הכהן: חיצוניים.

יפתח נאור: חיצוניים, שמטפלים בהרבה מאוד תביעות משפטיות.

יפתח נאור: כמובן שיש גם יועצים מקצועיים שאנחנו מעסיקים לצורך חקר הקרקעות.

אורית פרקש הכהן: מה הסטטוס של הטיהור?

יפתח נאור: בכל מקום זה משהו אחר.

יפתח נאור: ברמת השרון, שזה הדבר המרכזי כרגע, חלק מפעולות הטיהור, במקום שנקרא מחפורות, שזה התקציב המיועד, התחלנו בביצוע ואנחנו בעיצומו של הביצוע.

אורית פרקש הכהן: עושים את זה בצורה של מכרז?

יפתח נאור: כן, בהחלט.

יפתח נאור: תמיד יש מכרז.

אורית פרקש הכהן: מי הקבלנים שמבצעים?

יפתח נאור: הקבלנים שמבצעים את הפעילות הזאת הם קבלנים שפועלים בתחום איכות הסביבה או קבלני תשתיות עפר.

רונית בן אדיבה: במחפורות יש לנו את חברת אולניק, שהיא אחראית על נושא החפירה והפינוי.

רונית בן אדיבה: במקביל אנחנו מעסיקים תחתם גם קבלני משנה בתחומים של איכות הסביבה.

רונית בן אדיבה: כל הפעילות שלנו היא במכרזים, על פי חוק חובת המכרזים.

רונית בן אדיבה: אנחנו חברה ביטחונית, להזכירכם, אז גם הקבלנים צריכים להיות מסווגים ביטחונית.

אורית פרקש הכהן: הפרויקטים מתקדמים לפי תוכנית העבודה שלכם?

אורית פרקש הכהן: עומדים בלוח הזמנים?

אורית פרקש הכהן: או שכפי שאומר הרב גפני, אנחנו בעצם – מה הצפי של שנות העבודה של החברה הזאת?

אורית פרקש הכהן: כי בעצם היא מעין חברת מעבר בסיכום של ההפרטה של תע"ש.

אורית פרקש הכהן: ברגע שתסיימו את התביעות ותסיימו את הניקוי של הקרקעות, בעצם מה הצפי של טווח שנים של עבודת החברה הזאת?

אייל טולדו: אני מאגף התקציבים ואני מבקש להתייחס.

אייל טולדו: באמת בשנה שעברה אושר סכום של 162 מיליון שקל לטובת הפרויקטים החשובים ברמה הלאומית שיפתח נאור מתאר עכשיו.

אייל טולדו: חשוב שמידי שנה כשאנחנו באים לפה, למשהו שהוא טכני למדי, לאישור תקציב של תפעול שוטף, שהחברה תיתן פה סטטוס של הפרויקטים ושהוועדה תוכל לראות מה קורה.

שלומית ארליך: זה מה שביקשנו בשנה שעברה.

שלומית ארליך: אתם מתקשרים במכרזים, אתם יודעים פחות או יותר מה אבני הדרך קדימה.

אייל טולדו: יש להם את זה.

רונית בן אדיבה: ביקשתם ואנחנו יכולים להעביר לכם.

רונית בן אדיבה: יש לנו תוכנית עבודה תלת-שנתית.

אורית פרקש הכהן: תקרא את הבקשה.

אורית פרקש הכהן: אתה יודע, כבר התווכחתי על סכומים גדולים יותר מזה.

אורית פרקש הכהן: זה לא ממש רציני.

יפתח נאור: אסביר את זה.

אורית פרקש הכהן: זה לא עניין של להסביר או לא להסביר.

אורית פרקש הכהן: אתה מגיש בקשה לוועדת הכספים.

אורית פרקש הכהן: תתכבד ותשווה לשנה שעברה, איפה אתם עומדים בסטטוס של תוכנית העבודה שלכם, ותצרפו תוכנית עבודה.

אייל טולדו: אם ועדת הכספים הייתה מבקשת, כפי שהיא יודעת לבקש, הייתי מצרף.

אייל טולדו: לפני שיש הזמנה לדיון אתם יודעים טוב מאוד לדרוש.

שלומית ארליך: סליחה, אני דיברתי באופן אישי עם איתי חביליו, ניסיתי לתפוס גם אנשים מתוך החברה והעברתי את הדברים, ואפילו הפניתי לפרוטוקול הדיון.

שלומית ארליך: בפרוטוקול הדיון בשנה שעברה, באוקטובר 2018 ביקשנו וזה מופיע בפרוטוקול.

אייל טולדו: אני לא מכיר.

רונית בן אדיבה: אני סמנכ"ל תפעול ומשאבים של נצר השרון.

רונית בן אדיבה: הגענו לכאן לגבי התקציב השוטף.

שלומית ארליך: בסדר, אבל אנחנו ביקשנו כבר בדיון הקודם - - -

רונית בן אדיבה: התקציב השוטף הוא לשנת 2019, קרי: הוא היה צריך להיות מאושר בתחילת השנה.

רונית בן אדיבה: אם היינו נדרשים להציג את זה היינו מציגים את זה, אבל לא נדרשנו להציג את זה.

מיקי לוי: את מוסיפה שמן למדורה.

מיקי לוי: אגיד לך למה.

מיקי לוי: גם המנכ"ל החדש.

מיקי לוי: הייתי מאלה שבשנה שעברה דחפו לאשר את ה-162 מיליון שקל, עם דפיקות לב מואצות.

מיקי לוי: זה לא סכום קטן.

מיקי לוי: עמדה לנגד עיניי תוכנית הבנייה של, אם אני לא טועה, כ-15,000 יחידות דיור.

רונית בן אדיבה: 32,000.

ז מיקי לוי: 15,000 בשלב הראשון, ובשלב השני 32,000.

ז מיקי לוי: זה היה באמת צורך של מדינה.

ז מיקי לוי: אני יודע שרבים מהרצליה, מהוד השרון, מן השרון הדרומי וכל העולם מתווכחים מי יקבל את נתח הקרקע.

ז מיקי לוי: הניקיון היה צורך, ועוד התווכחנו מי ינקה את תל אביב.

ז מיקי לוי: אמרתם: עזוב, זה לא בעיה שלנו, זה בעיה של עיריית תל אביב.

ז מיקי לוי: כשאתם באים לבקש את השוטף אני מציע שתבואו באופן מסודר ותגידו כמה כסף הוצא, לאילו מכרזים, מה קצב ההתקדמות.

ז מיקי לוי: האם אני צריך לשלם משכורות לעוד 10 שנים?

משה גפני: אני מבקש שתביאו את התוכנית.

אורית פרקש הכהן: למה שלא יגישו את הנתונים עד מחר?

אורית פרקש הכהן: מחר יש ישיבת ועדה.

משה גפני: אין מחר ישיבת ועדה, ביטלתי אותה.

רונית בן אדיבה: יש לנו את כל הנתונים.

רונית בן אדיבה: לא ביקשו מאיתנו.

משה גפני: אנחנו מבקשים שתעבירו את כל הנתונים.

משה גפני: אני מבקש שגם היועצת המשפטית לוועדה תראה את זה, גם חברי הכנסת שביקשו את זה, וגם מה שמיקי לוי הביא קודם.

משה גפני: אני גם זוכר שדיברנו על העניין.

משה גפני: אנחנו לא צריכים לבקש את זה מכם.

משה גפני: אתם מבקשים שנאשר – אבקש מהחברים להצביע בעד, אבל אנחנו מבקשים שמייד תעבירו את כל החומרים שאנחנו רוצים לראות.

רונית בן אדיבה: אין בעיה.

אורית פרקש הכהן: ואתה כרפרנט של חברות ממשלתיות – תקפידו הלאה.

משה גפני: אגב, אני לא אחתום.

משה גפני: אורית, אני איתך.

רונית בן אדיבה: כל הנתונים קיימים.

משה גפני: אני מבקש להעביר את החומרים.

משה גפני: אבקש מן החברים להצביע בעד אבל לא אחתום עד שלא נקבל את החומר.

משה גפני: בסדר?

משה גפני: לא אחתום על האישור הזה עד שלא יעבירו את החומר.

מיקי לוי: הייתה ידיעה שאתם הולכים להתפרק, ואמרתי: לא.

מיקי לוי: איך אישרנו 162 מיליון שקל לחברה שהולכת להתפרק והמנכ"ל שלה התחלף?

מיקי לוי: לא הזמנו אתכם לכאן לדין וחשבון, אבל ההיסטוריה גורמת לי לדפיקות לב מואצות, יש לי בעיות לב.

משה גפני: מי בעד אישור השקעה בהון מניות של חברת נצר השרון בע"מ, בהתאם לסעיף 10 לחוק החברות הממשלתיות?

משה גפני: ירים את ידו.

משה גפני: מי נגד?

משה גפני: מי נמנע?

משה גפני: בעד – 3

משה גפני: נמנעים – 1

משה גפני: האישור ניתן.

משה גפני: אני מבקש לא להביא לי את זה לחתימה עד שנקבל את החומרים.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: הישיבה נעולה.