ועדת הכספים, כנסת 22, פרוטוקול מספר 29, 2019-12-10 10:00

משה גפני: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכספים.

משה גפני: יש פה שני חברי כנסת שביקשו הצעות לסדר, אבל לפני כן אני מבקש להודיע שתי הודעות.

משה גפני: האחת, ישבתי עם אגף התקציבים ועם רשות המסים.

משה גפני: אני סבור שהנושא של צו הבלו על הדלק, מה שאמור להיות מחר בדיון בוועדה, לפי מה שאני בדקתי עם חברים, אני לא רוצה להגיד כל החברים אבל רוב החברים היו מצביעים נגד.

משה גפני: מדובר על צו בעייתי, קשה, שבכדי להיכנס לפרטיו צריך להיכנס ממש לכל הדברים, מה כן משתמשים ומה לא משתמשים.

משה גפני: קיבלתי פניות רבות ולא פשוטות.

משה גפני: מצד שני, מדובר על גירעון שיש בתקציב והוא מוסיף 450 מיליון שקל לתקציב המדינה.

משה גפני: זה נושא שאי אפשר לדחות אותו בקש.

משה גפני: אמרתי להם: אם אתם מתעקשים שהצו יגיע אז אביא אותו מחר ואבקש מן החברים להצביע נגד.

משה גפני: אני אצביע נגד ואבקש מן החברים להצביע נגד.

משה גפני: במידה ונגיע להסכמה – ואני הולך להגיד מה ההסכמה שהגעתי אליה – הנושא הזה ירד מסדר היום, לא נביא אותו, לא נפיל אותו.

משה גפני: זה יישאר תלוי ועומד באופן כזה שאם הולכים לבחירות – זה יידחה לחצי שנה, ואם לא הולכים לבחירות, יכול להיות שנס חנוכה הזה יגיע ולא ילכו לבחירות – אז זה יידחה בשלושה חודשים.

משה גפני: אם לא הולכים לבחירות תצטרך לקום ממשלה, הממשלה תצטרך לקבל החלטה בעניין הזה, לעמוד מאחורי ההחלטה הזאת.

משה גפני: לכן תמונת המצב היא זאת, שאני בהסכמה איתם, ואני אומר את זה על דעתם, על דעת רשות המסים ועל דעת אגף התקציבים.

משה גפני: אגף התקציבים הוא צד בעניין מכיוון שמדובר על סכום של 450 מיליון שקל שממילא הופכים להיות חלק מן העניין כדי שייכנס כסף נוסף.

משה גפני: לכן אוריד את זה מסדר היום, זה לא יובא לדיון.

משה גפני: נמתין לראות מה הולך לקרות, אם יהיו בחירות או לא יהיו בחירות.

משה גפני: מסתמן עכשיו לצערי הרב דבר חמור מאוד, אחת מנקודות השפל של הפוליטיקה הישראלית, מבלי להיכנס לציונים מי אשם ומי לא אשם, אחת מנקודות השפל.

משה גפני: אנחנו לא רואים קרן אור בקצה המסלול, מה יהיה.

משה גפני: אז ילכו לבחירות, ומה יקרה אחרי שילכו לבחירות ואחרי שיבזבזו כסף ואחרי שישמיצו האחד את השני?

משה גפני: מה יהיה בסוף?

משה גפני: יהיה אותו דבר, אותו תהליך, שאפשר היה לעשות אותו לפני מערכת בחירות אחת ושנייה, ועכשיו כמובן השלישית.

משה גפני: אבל זה תמונת המצב, אנחנו צריכים להודות בזה, ואני מודה בזה.

משה גפני: אני מודה שאני חלק מן המערכת הפוליטית הישראלית, ואם הגענו אל מה שהגענו אז זה נקודת שפל חמורה מאוד.

משה גפני: לגופו של עניין, לנושא המקצועי, אם אכן, כפי שאמרתי, לא יהיו בחירות, כלומר תוקם ממשלה ואז היא תצטרך להתמודד עם זה – אז לפחות שלושה חודשים, שזה לא יבוא מהיום למחר ושלא יבוא בתוך חודש אלא רק כעבור שלושה חודשים.

משה גפני: במידה ויהיו בחירות, כפי שמסתמן עכשיו לצערי הרב – אז זה יידחה בחצי שנה.

משה גפני: אנחנו כמובן לא מתחייבים מה כן להצביע ומה לא להצביע, אבל אנחנו לא מבטלים את זה, לא מפילים את הצו הזה.

משה גפני: זה הסיכום.

משה גפני: ממלכתית מדובר על תקציב בסדר גודל גדול.

משה גפני: אם אכן זה יגיע לדיון נורמלי אז אנחנו נצטרך להיכנס לכל הפרטים ולכל הסעיפים.

משה גפני: זה יהיה דיון קשה, ארוך ורב משתתפים.

משה גפני: לכן מחר לא תתקיים ישיבה של הוועדה.

ינון אזולאי: הם הוציאו לנו איזה מסמך?

משה גפני: אני מודיע עכשיו בשמם.

שגית אפיק: הם נמצאים כאן.

שגית אפיק: אני רוצה להוסיף שגם אם הוועדה לא הייתה מתכנסת, הסיפור של הממיסים מורכב משלושה צווים: שני צווי תעריף מכס וצו אחד של פטור והישבון.

שגית אפיק: שני צווי תעריף המכס, שקובעים את החיוב, ככל שהוועדה לא הייתה מתכנסת הם היו פוקעים ב-3 בינואר.

שגית אפיק: הם אמנם פורסמו ב-26 ביוני אבל הם היו פוקעים ב-3 בינואר ולא היו קיימים.

שגית אפיק: החשש היה שרשות המסים תפרסם אותם מחדש ותכניס אותם מיידית לתוקף.

שגית אפיק: אבל רשות המסים אמרה, בהגינות אני חושבת, והם נמצאים כאן – לילי אור וגיא גולדמן מאשרים את מה שאנחנו אומרים כאן – הם אמרו בהגינות שהם לא יפרסמו צווי חיוב ככל שהוועדה לא מאשרת להם את התקנות, את הפטור ואת ההישבון, שזה תקנות, זה כמו חקיקת משנה, רשות המסים לא יכולה להכניס אותם לתוקף בלי הוועדה הזאת.

שגית אפיק: הם אמרו בהגינות שאם הצווים היו פוקעים הם לא היו מכניסים אותם לתוקף בהיעדר אישור מן הוועדה ביחס להישבון, כי בכל זאת מדובר בהרכב כולל של חיוב, שמולו יש גם פטור והישבון.

משה גפני: זאת גם העמדה שלהם.

שגית אפיק: נכון, זאת גם העמדה שלהם.

ינון אזולאי: מה היה קורה אם היינו מביאים וזה היה נופל?

משה גפני: אז היה נופל.

ינון אזולאי: ואז מה?

שגית אפיק: הם עדיין היו יכולים לפרסם את זה.

שגית אפיק: תלוי.

שגית אפיק: צווי תעריף המכס, גם אם היו נופלים בוועדה, אז נכון, הייתה פה אמירה, אבל אמירה של ועדה זמנית שאומרת שהיא לא חושבת שלעת הזאת אפשר להעביר את זה.

שגית אפיק: רשות המסים הייתה יכולה לנסות לפרסם את הצווים האלה מחדש.

שגית אפיק: אבל שוב, ככל שלא מאושר ההישבון והפטור הם לא היו יכולים להכניס את זה לתוקף אוטומטי, הם היו צריכים להמתין ולראות מה תאמר הוועדה, בין אם זמנית ובין אם קבועה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: כרגע בעצם הם ממשיכים לקבל תזרים?

אברהם (אבי) ניסנקורן: הרי אתה אומר שיש כנגד זה הכנסה של 450 מיליון.

אברהם (אבי) ניסנקורן: נכון?

משה גפני: אין כנגד זה.

משה גפני: זו ההחלטה.

שגית אפיק: ככל שזה לא יאושר הם מאבדים את הסכום הזה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: ככל שזה לא מאושר.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אם אין דיון אז הם מקבלים את ה-450 מיליון?

משה גפני: הם לא מקבלים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: המשמעות היא שאנחנו כרגע דחינו 450 מיליון?

ינון אזולאי: כרגע עזרנו לציבור, שלא ישלמו עוד מס.

ינון אזולאי: זה משמעות חשובה יותר.

משה גפני: אנחנו עשינו פשרה הוגנת.

משה גפני: אנחנו יכולים לא לעשות פשרה, לא לעשות כלום.

משה גפני: לפי דעתי, משפטית הם לא יכולים להביא את זה, את ה-450 מיליון ואז תקציב המדינה מאבד את ה-450 מיליון.

משה גפני: הפשרה היא שאנחנו לא נותנים לעניין הזה ליפול, אנחנו משאירים אותו על השולחן.

משה גפני: אנחנו קובעים שבעוד חצי שנה אם ירצו יביאו את זה עוד פעם.

אברהם (אבי) ניסנקורן: ואז מה בחצי השנה הנוכחית?

משה גפני: שום דבר, אין כלום, אין צו, אין תקבולים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: יש לי שאלה.

משה גפני: אני מתחיל להרגיש שאתה כן רוצה להעביר את הצו.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני רוצה להבין כי אני יודע שסל הבריאות עוד לא נפתר.

אברהם (אבי) ניסנקורן: נכון להיום סל הבריאות מתוקצב ב-300 מיליון שקלים.

משה גפני: איציק שמולי ביקש להתייחס לזה.

משה גפני: תיכף אתן לו להתייחס.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אז אני קצת מקדים אותו אבל אנחנו ביחד, אנחנו בעצם מדברים על אותו נושא.

אברהם (אבי) ניסנקורן: דיברתי היום עם אנשי משרד האוצר והבנתי שכרגע יש 300 מיליון שקל.

אברהם (אבי) ניסנקורן: דיברתי עם אנשי משרד הבריאות והבנתי שכרגע יש 300 מיליון שקל וחסרים לפחות 200 מיליון שקל.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני חושב שצריך לקחת את זה בחשבון ולתת פתרון.

ינון אזולאי: - - -

משה גפני: רק רגע, ינון, הוא אומר דבר חשוב.

משה גפני: אני רק החלטתי להחליף כובע.

משה גפני: למה אני צריך להיות הרשע, שאני מביא כל הזמן ואומר שיש חינוך מיוחד ויש אלף ואחד דברים, ועכשיו יש גם את הנושא של הבריאות?

משה גפני: למה אני צריך להביא את כל ההעברות האלה?

משה גפני: או להגיד להם: תלכו, אל תבלבלו לי במוח.

משה גפני: זה מה שאני הולך לעשות עכשיו: אני לא הולך להביא העברות.

משה גפני: אתה אומר דבר נורא מעניין, שאני השתמשתי בו וחטפתי ביקורת על ימין ועל שמאל.

משה גפני: אתה אומר: מי יחליט?

משה גפני: לפי דעתי יש לנו בעיה, בגלל שאנחנו ועדה זמנית, אני לא חושב שיכולים לקיים כזה דיון, בגלל שהוא דיון רחב, הוא דיון כלכלי ממדרגה ראשונה.

משה גפני: אבל אתה אומר דבר פשוט: מי אומר שלא יותר חשוב סל הבריאות מאשר העניין הזה?

משה גפני: אגב, אני לא יודע אם הם מסכימים, עוד לא התקיים כזה דיון, אני לא קיימתי איתם דיון כזה ולא מתכוון לקיים איתם דיון על העניין.

משה גפני: הם רצו לאשר את ה-450 מיליון שקל, נקודה.

משה גפני: הסתכלתי להם בעיניים ואמרתי להם: איך אתם מעיזים לבקש את זה ממני?

קריאה: שם יהיה פתרון.

משה גפני: אני לא בטוח שאנחנו יכולים לקיים את הדיון הזה, אבל אם אנחנו יכולים לקיים את הדיון הזה – זה דיון מסוג אחר, זה לא דיון שאנחנו מרימים יד ואומרים: מאשרים צו, 450 מיליון שקל, ואז להתחיל להתחנן אליהם שיביאו את הכסף הזה לסל הבריאות או אני לא יודע מה.

משה גפני: ראיתם מה יצא לנו מן ההתחננויות.

ינון אזולאי: זה כמו שאתמול רצית מן העודפים של מבקר המדינה להעביר תקציב בשביל הילדים האלה.

משה גפני: את זה אני מקווה שאולי כן נצליח.

מיקי לוי: הנושא של השמָנים – אי אפשר לקבל אותו כלאחר-יד בדיון של שעה וחצי.

מיקי לוי: מדובר בתעשייה שלמה יצרנית, ויהיו לזה השלכות קשות על יוקר המחיה, ולכן לא ראוי.

מיקי לוי: אני מודה לך.

משה גפני: חבר הכנסת מיקי לוי, אתה תדבר מייד אחרי שמולי.

משה גפני: אני רוצה שתגיד את הדברים האלה בגלל שהם דברים שעומדים ביסוד העניין, מה אנחנו עושים לעת הזאת, האם אנחנו יכולים לקיים דיונים מן הסוג הזה ולבוא למשא ומתן עם משרד האוצר ולהגיד להם: תשמעו, יש פה 450 מיליון שקל, אנחנו מוכנים לתת את זה.

משה גפני: לא שאני מוכן, בגלל שיש שם בעיות כלכליות מן המדרגה הראשונה, זה לא דבר פשוט.

משה גפני: זה גם לא דיון לוועדה זמנית.

משה גפני: אני מבקש שתיכף תאמר את הדברים האלה.

משה גפני: דבר נוסף, אנחנו גם מקימים את הוועדה המשותפת.

משה גפני: דיברתי איתם על עניין הילדים עם האלרגיות, שעל זה דיברנו גם קודם.

משה גפני: לזה הם מוכנים לתת 10 מיליון שקל, שלא יהיה שינוי בעניין הזה.

משה גפני: זאת אומרת, לא שיעבירו את זה עכשיו בתוכנית למשרד אחר, הם לא רוצים לעשות בזה שינויים.

משה גפני: לילדים עם האלרגיה הם מוכנים לתת 10 מיליון שקל וזה יהיה מהתקציב של עודפי משרד מבקר המדינה.

משה גפני: שאלתי אותם למה לא את כל העודפים.

משה גפני: אני לא יודע לענות לכם תשובה.

משה גפני: אבל על הנושא הזה של עודפי הכנסת כמובן יהיה דיון בוועדה המשותפת.

משה גפני: דעו דבר אחד: יש כסף.

משה גפני: כך עלה מדיון והתברר לנו אתמול, שידענו אותו גם קודם אבל אתמול זה היה על השולחן.

משה גפני: יש עודפי תקציב, 42 מיליון שקל, של משרד מבקר המדינה ואפשר להשתמש בכסף הזה, ויש 200 מיליון שקל שהם עודפי תקציב של הכנסת, שאת זה צריך אחרי כן להחזיר, אבל אלה עודפי תקציב.

משה גפני: הם אומרים שהכסף הזה נלקח בחשבון אצלם.

משה גפני: אבל אנחנו נדון על העניין הזה בוועדה המשותפת ונצטרך לקבל החלטה.

משה גפני: על כל פנים, אני מבטל את הדיון מחר ואנחנו יכולים רק לומר שלגבי הילדים עם האלרגיה מדובר על פיקוח נפש.

משה גפני: הם גם כן לא אומרים שזה לטווח הארוך.

משה גפני: בינתיים לא יעצרו את הכסף הזה.

משה גפני: הבשורה בחלק הזה היא לגבי ההורים והילדים, שגם השתתפו פה בדיון, כשזה באמצע שנת לימודים, שלא יעצרו להם את הסייעות ושהם יוכלו להמשיך את הלימודים ולא ייכנסו לסכנות מן הסוג שיש לילדים האלה.

משה גפני: חבר הכנסת שמולי, בבקשה, הצעה לסדר.

איציק שמולי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

איציק שמולי: מאז אתמול בערב יש קרב גרסאות, שכולו חרפה אחת גדולה, שמתנהל על הגב של החולים, לגבי סל התרופות.

איציק שמולי: משרד הבריאות יוצא בהכרזות כאילו יש תקציב; משרד האוצר אומר שאין שום תקציב.

איציק שמולי: זה פשוט דבר מוטרף לחלוטין.

איציק שמולי: אפשר להגיד שגם הבושה מרכינה את הראש שלה, כשאלה נלחמים על החיים שלהם, ואלה עושים כל מיני משחקים של כותרות וכיפופי ידיים.

איציק שמולי: בשורה התחתונה, אדוני היושב-ראש, גם הבוקר הזה אין עדיין תקציב מובטח לסל התרופות, ויש לנו אחריות בעניין הזה, לוועדת הכספים, שהיא אחת משלוש הוועדות שפועלות באופן סדיר בכנסת.

איציק שמולי: יש לה גם מנופים על משרד האוצר.

איציק שמולי: אנחנו לא יכולים להסכים לזה.

איציק שמולי: אני לא מרגיש צורך להטיף לך מוסר בעניין הזה, ולא לאף אחד, כולנו פה באותו עניין, אבל לא יכול להיות שבמשמרת שלנו, בגלל שמישהו חושב שאפשר לחסוך כסף על הגב של החולים ולא להעביר את הכסף, אנשים ימותו במשמרת שלנו כי אין כסף לסל התרופות.

איציק שמולי: גם השיתוק הפוליטי שעליו דיברת, שבו אנחנו נמצאים, לא מצדיק חרפה מן הסוג הזה.

איציק שמולי: למרות הקיטוב הפוליטי ולמרות השיתוק הפוליטי הצלחנו במאמץ גדול, שורה של 65 חברי כנסת מכל המפלגות, להוציא קריאה, אני מרשה לעצמי להגיד: בקשה לוועדת הכספים לשים את הנושא על סדר היום.

איציק שמולי: אני מקווה שהתוצאה של הדיון הזה תהיה אחת:

איציק שמולי: לומר לחברים במשרד האוצר שאם הדבר הזה לא נפתר אין יותר העברות תקציביות, לא עכשיו ולא בתקופת הביניים, אם אין תקציב חירום לסל התרופות לא יהיו פה יותר העברות תקציביות.

איציק שמולי: אני אומר לך, אדוני היושב-ראש, יש לנו זמן קצר להביא את העניין הזה לכדי הכרעה.

איציק שמולי: דווקא בתקופה שאנחנו בקיטוב פוליטי ואי-הסכמה גורף על זהות הממשלה הבאה, העובדה שיש פה הסכמה רחבה על הנושא הזה, של כל המפלגות, מחייבת גם את ועדת הכספים להידרש לעניין ולהפעיל את כל מנופי הלחץ על משרד האוצר במידה והנושא לא ייפתר.

משה גפני: חבר הכנסת שמולי, לבי איתך, אין בכלל ספק.

איציק שמולי: אני צריך את האצבע, לא את הלב.

משה גפני: האצבע גם כן לא מספיקה כאן.

משה גפני: אני מסכים לחלוטין – זה בושה, כל המילים שאמרת נכונות, זה חרפה לחברה הישראלית שבתוך המערכת הקלוקלת הזאת אנחנו לא יכולים לעשות דבר.

משה גפני: אבי ניסנקורן דיבר איתי כמה פעמים.

משה גפני: בסופו של דבר דיברנו על ההוסטלים של 200 ילדים שנמצאים ברחוב, שגם זה דבר חמור ובעייתי וכל מה שנלווה לעניין.

משה גפני: אני פחדתי לקיים על זה דיון, אמרתי את זה לאבי ניסנקורן.

משה גפני: מה נעשה בסוף?

משה גפני: אם הוועדה נמצאת עם כוח, שבסוף היום אנחנו יכולים להגיד להם: דעו לכם, א', ב', ג', ד' אם לא תיפתר הבעיה הזאת – אז אני מבין, אז אנחנו מקיימים את הדיון ואז באמת יש שאלה של אחריות.

משה גפני: דע לך, דבר אחד הולך על חשבון דבר אחר.

משה גפני: זה לא המצב.

משה גפני: הם ישבו פה ואמרו: אין לנו כסף, לא נותנים.

משה גפני: אגב, הם אמרו שזה לא רק כסף, אבל נניח רגע לעניין הזה.

משה גפני: בוודאי אם היה כסף לא הייתה בעיה כזאת.

משה גפני: העליתי את זה לדיון, נעתרתי לבקשה והעליתי את זה לדיון, אבל עכשיו אני מתלבט שוב ביני לבין עצמי.

משה גפני: אתה לא צריך להתחנן אליי, אתה לא צריך לבקש ממני.

משה גפני: אני רוצה את זה.

משה גפני: אני צריך לבדוק האם זה לא מין "דל גאה": אתה מקיים דיון, אתה אומר את כל המילים המפוצצות, וזה בסדר גמור, אבל בסוף אתה לא מצליח לעשות כלום כי הם אומרים: אין לנו כסף.

משה גפני: הם עשו לנו טובה ואמרו שמהכסף של משרד מבקר המדינה הם יתנו את הכסף לילדים עם האלרגיות.

איציק שמולי: אדוני היושב-ראש, ברור שבתקופת הביניים הידיים שלנו, חברי הכנסת, קשורות יחסית.

איציק שמולי: אבל גם בתקופה הזו אני סבור – ואני אומר את הדברים במלוא הצניעות – שאנחנו צריכים לנסות לממש עד תום את תפקידנו כרשות מפקחת.

איציק שמולי: ישב פה סגן שר הבריאות ואמר: יש לי התחייבות מפורשת לכל הפחות ל-500 מיליון שקל משר האוצר כחלון.

איציק שמולי: בואו ננסה לממש את ההתחייבות הזאת כי הפקידים במשרד האוצר, שיש לי הערכה אליהם, אבל הם סותרים כרגע את החלטת שר האוצר, הם לא עומדים בהתחייבות הזאת ונכון לעת הזאת אין 500 מיליון שקל.

איציק שמולי: אתה יודע מה, בואו נשים את האִיומים בצד.

איציק שמולי: אני רוצה לראות שיבואו לפה הפקידים ממשרד האוצר ויגידו: עשינו פה שורה של העברות תקציביות בהיקף של 12 מיליארד שקל מאז החודש הקודם.

משה גפני: מה 12 מיליארד?

משה גפני: מה הצניעות הזאת?

איציק שמולי: אני מצטער, אני ספרתי רק את השתיים האחרונות.

איציק שמולי: ולתקציב הבריאות אין לנו חצי מיליארד שקל.

איציק שמולי: אדוני היושב-ראש, אני לא יודע איך יסתיים הדיון הזה.

איציק שמולי: אני יודע שאנחנו חייבים לקיים אותו, עדיף בנוכחות סגן שר הבריאות ושר האוצר.

משה גפני: אדבר איתך.

משה גפני: נראה.

משה גפני: את ההתלבטות אני אומר בנוכחות כולם.

איציק שמולי: תודה רבה.

משה גפני: חבר הכנסת מיקי לוי, בבקשה.

מיקי לוי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

מיקי לוי: לעניין סל התרופות, אני מצטרף לכל מה שנאמר על ידי קודמיי.

מיקי לוי: אני מנסה לברר כמה נותר ברזרבה הממשלתית-האוצרית שהייתה בצד, 3 מיליארד שקלים.

מיקי לוי: למיטב זכרוני עשינו שימוש בחלק מן הכסף.

מיקי לוי: אין לפניי את כל הרשימה.

מיקי לוי: אני לא יודע, אני מודה שהפעם אני לא יודע, בדרך כלל זה לא כך.

מיקי לוי: צריך לבדוק כמה נותר ברזרבה הארצית לשעת חירום.

מיקי לוי: יש בצד 3 מיליארד שקל על פי חוק בכל שנת תקציב.

מיקי לוי: אני לא יודע אם בזבזו את כל הכסף או לא, אני מודה שאני לא יודע הפעם.

משה גפני: לדעתי לא בזבזו.

מיקי לוי: הנה אני אומר, אדוני היושב-ראש, שיענו לי תשובות ממשרד האוצר: היכן הרזרבה של 3 מיליארד שקלים?

מיקי לוי: זה עוגן ההצלה היחיד שכרגע נראה לי באופן מיידי.

מיקי לוי: דבר שני, לגבי הנושא שאיתו פתחת את הדיון, 450 מיליון שקלים.

מיקי לוי: לחברים שלי אני אומר ולפרוטוקול אני אומר:

מיקי לוי: אי אפשר לקבל החלטה כזו כבדה בדיון של שעה או שעתיים.

מיקי לוי: יש לזה משמעות על כל המשק, על מפעלים, על בתי חרושת, על יוקר המחיה, על מה יקרה מחר.

מיקי לוי: זה דלקים, חברים, שלא תהיה פה אי-הבנה, השמָנים האלה.

מיקי לוי: המיסים שלכאורה יתקבלו, 450 מיליון שקלים, יש להם משמעות על החיים שלנו.

מיקי לוי: לכן כשאין פה את התעשיינים ואין פה את שאר הנציגים של החברה הישראלית, הסיכום שהגעת אליו מצוין ואני מחזק את ידיך לגבי זה.

משה גפני: תודה רבה.

מיקי לוי: הלאה: אני מחזיק בידי שאילתה, ואני חושש מאוד שלא אספיק ולכן אני גם אשלח מכתבים.

מיקי לוי: חברת קימברלי קלארק, שמייצרת בין היתר חיתולים, קיבלה אישור במדינת ישראל להשקיע 80 מיליון דולר, לא שקל, באזור התעשייה מבואות גלבוע.

מיקי לוי: מכיוון שזה כסף חוץ ויצרני חוץ שיספקו עבודה כל האישורים ניתנו, גם לשטח, אפילו של רמ"י, הכול, הכול מוכן.

מיקי לוי: על מה זה מתעכב?

מיקי לוי: אדוני, אולי תוכל לעזור לי – חתימה על פי החוק של שר הביטחון, כי זה גורם חוץ, ושל שר החוץ, חתימה לאשר להם להקים את המפעל.

מיקי לוי: אם תוך חודש לא יהיו החתימות, קימברלי העולמית תמשוך את הכסף בחזרה ותחפש מקום אחר להקים את המפעל.

מיקי לוי: היינו בסרט הזה עם אינטל.

משה גפני: אתה יכול לתת לי את הפרטים?

מיקי לוי: את הכול אתן לך.

משה גפני: אתמול שר הביטחון שיבח אותי, ששחררתי פה את הכסף של החיילים המשוחררים.

מיקי לוי: שיחתום.

מיקי לוי: זה לא לי לחשבון האישי שלי.

מיקי לוי: שיחתום.

מיקי לוי: זה להקים מפעל בגלבוע, לתת מקומות עבודה.

משה גפני: תעביר לי את הפרטים.

משה גפני: אני אדבר איתו.

משה גפני: למה הם לא חתמו?

מיקי לוי: הכול חדש, עניינים, נבדוק, שר הביטחון, עזה, שְמָ-עזה.

מיקי לוי: מה אני רוצה?

מיקי לוי: תחתום.

משה גפני: אדבר איתו, בסדר.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: אבי ניסנקורן – יצא.

משה גפני: ינון אזולאי, בבקשה.

ינון אזולאי: ראשית, תודה רבה על העלאת הנושא בפני רשות המסים.

ינון אזולאי: אשמח לשמוע את זה מהם בקולם.

ינון אזולאי: לא שאני לא מאמין ליושב-ראש, היושב-ראש נאמן עלינו.

משה גפני: אוי ואבוי יהיה המצב אם אני מודיע פה בשמם כשהם נמצאים כאן והם לא עומדים מאחורי זה.

משה גפני: זה יהיה כבר שלב שאנחנו לא מכירים.

ינון אזולאי: בסדר.

ינון אזולאי: אשמח לשמוע את זה גם בקולם, אם הם כבר יושבים פה.

יעקב מרגי: אנחנו מכירים.

יעקב מרגי: לא ישב בוועדה שלי מנכ"ל משרד החינוך והודיע בוועדה שב-2020 יהיה מענה, ואז ביקש מבית המשפט ארכה לשנה?

ינון אזולאי: לכן אני מבקש.

ינון אזולאי: חשוב מאוד שזה יישמע בקולם.

ינון אזולאי: יש פה צד חיובי, שלפחות אזרחי מדינת ישראל לא יצטרכו לשלם את המס הזה עד שיוחלט בוועדה אם כן או לא.

ינון אזולאי: איציק שמולי חברי העלה את סוגיית סל התרופות, שנוגע גם לך ולכל אחד מאיתנו.

ינון אזולאי: כל פעם אנחנו אומרים שאין לנו מה לעשות, אין לנו מה לעשות.

ינון אזולאי: אתמול הוכחת, הרב גפני, שכאשר אתה רוצה אתה יכול.

משה גפני: על מה?

ינון אזולאי: הוא בדרך כלל יכול.

ינון אזולאי: גם ראיתי את זה הבוקר ביתד נאמן.

משה גפני: לא היה.

ינון אזולאי: בעמוד 9 למטה.

משה גפני: זה שאישרו את תקציב משרד מבקר המדינה.

ינון אזולאי: בסדר.

ינון אזולאי: פעם אחת רציתי לראות מה כתוב ביתד נאמן, כי בכל פעם אתה מצטט לנו.

ינון אזולאי: אתמול דיברת על העודפים של משרד מבקר המדינה, וכל הכבוד על ההישג שמביאים תקציב לילדים עם האלרגיות.

ינון אזולאי: אבל זה רק מוכיח: כשמפעילים את השוט – אין מה לעשות, הם באים לפה.

ינון אזולאי: ראית אתמול – אנשי רשות המסים הגיעו תוך שנייה, ראית שיוגב הגיע תוך שנייה.

ינון אזולאי: מה קרה, הזמנת אתמול את יוגב?

ינון אזולאי: לא הזמנת אותו, אבל הוא הגיע, הוא שמע שמדברים על העודפים והוא פתאום הגיע.

ינון אזולאי: אנשי רשות המסים שמעו שמדברים על 450 מיליון שקל – פתאום הם הגיעו.

ינון אזולאי: מה קרה?

ינון אזולאי: כשאתה יודע ללחוץ עליהם הם מגיעים.

ינון אזולאי: לכן ה-10 מיליון שקל האלה עבור הילדים עם האלרגיה – אנחנו לא צריכים להגיד להם תודה רבה, הם חייבים.

ינון אזולאי: יש את ילדי החינוך המיוחד – שחייבים לעשות את זה.

ינון אזולאי: יש את מעונות היום – שהם חייבים לעשות את זה.

ינון אזולאי: יש את כל הדברים שלנו פה.

ינון אזולאי: זה מסתכם ב-40–50 מיליון שקל שנמצאים בתקציב משרד מבקר המדינה.

ינון אזולאי: לגבי סל התרופות – יש את העודפים של ה-200 מיליון שקל.

ינון אזולאי: נכון, אלה לא עודפים מחויבים אלא הם אמורים לחזור בתור הלוואה.

ינון אזולאי: אני חושב שיש לנו מה לעשות, לפחות לגבי חלק מן הדברים, אבל אם אנחנו נשב ונגיד שאנחנו לא יכולים אף פעם לא נגיע לתוצאות.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: יש לי מה להגיד על זה.

ינון אזולאי: אני יודע שיש לך, אבל מה לעשות שגם לנו יש מה להגיד ואנחנו אומרים את מה שכואב לנו.

ינון אזולאי: לקבל תרופה בסל הבריאות – אני מכיר את זה מקרוב, מה קורה כשתרופה לא נמצאת בסל הבריאות.

ינון אזולאי: לפני שבועיים היה מקרה של אישה צעירה בת 24 שהייתה צריכה לקבל תרופה שלא נמצאת בסל הבריאות.

ינון אזולאי: אם אגיד לך שעניתי לה אחרי כניסת השבת – ואתה יודע מה זה שבת – חיללנו שבת, וזה לא חילול שבת כי זה בשביל פיקוח נפש, בשביל לקבל אישור מקופת החולים אם כן או לא, אז תבין עד כמה המצב קשה של אנשים חיים ומתים, כי אחרת לא הייתי מחלל את השבת בעניין הזה.

ינון אזולאי: ביחד עם הלשכה של סגן השר ליצמן ניסינו לעשות את זה גם במהלך השבת.

ינון אזולאי: לצערנו לא השגנו.

ינון אזולאי: ברוך השם, כנראה התפילות עוזרות יותר מסל התרופות, יש דברים שצריכים להיות גם דרך הטבע.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: אדבר עם סגן שר הבריאות בעקבות הנושא שעלה פה ונראה איפה אנחנו עומדים עם העניין.

משה גפני: נצטרך להחליט.

משה גפני: אבי ניסנקורן, בבקשה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: כבר דיברתי.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: על כל פנים, כפי שאמרתי, מחר אין ישיבה.

משה גפני: נערוך ישיבה בעזרת השם ביום שני.

משה גפני: העברתי לשם גם את נושא ההעברות של תקציב ועדת הבחירות המרכזית, שנדחה מהשבוע לשבוע הבא ביום שני, ונביא גם את סעיף 46, שהם העבירו אלינו רשימות.

משה גפני: אתמול איציק שמולי דיבר איתי על זה, בין היתר, ויש עוד חברים שדיברו.

יעקב מרגי: סעיף 46 יתאפשר למרות הבחירות?

משה גפני: כן, אפשר.

משה גפני: היועצת המשפטית הסכימה.

משה גפני: בפעם הקודמת לא מכיוון שזה היה ועדה זמנית וסעיף 46 לא היה יכול לעבור שם, אבל כעת היא הסכימה בשל ההתמשכות הזאת, במצב שאנחנו בעצם כבר עומדים לסיים את שנת התקציב, אנחנו בדצמבר.

שגית אפיק: מגיעים לסוף השנה.

ינון אזולאי: זה יגיע בשבוע הבא?

יעקב מרגי: הטענה הזאת היא חיובית, היא יכולה לעמוד לנו במקרים נוספים.

משה גפני: היועצת המשפטית אומרת שהיא בוחנת את זה לגופו.

יעקב מרגי: בתפיסת העולם שלנו, אנחנו תמיד זמניים.

משה גפני: חבר הכנסת מרגי, קיבלתי הרבה מאוד פניות במשך כל התקופה הזאת.

משה גפני: אנחנו נמצאים בדצמבר ויכול להיגרם פה נזק.

משה גפני: אם אפשר להביא – נראה, אני מקווה שיהיה בסדר.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: צו תעריף המכס והפטורים ומס קנייה על טובין (תיקון), התש"ף-2019 (דחיית מתווה הדגים).

משה גפני: מי מציג את הצו?

משה גפני: אני מבקש שתציגו את זה.

משה גפני: הרי אנחנו ביקשנו את זה, התקיים על זה דיון.

צביקה כהן: את ההצגה עצמה יעשו אנשי רשות המסים.

לילי אור: אני מרשות המסים.

לילי אור: מדובר בצו שדוחה בשנה נוספת את ההפחתות של המכסים על הדגים, כך שבמקום שהם יתחילו ב-2020 הם יתחילו מ-2021.

ינון אזולאי: אני מבקש שיגידו את ההסכם בקול שלהם.

ינון אזולאי: למה אי אפשר שאנשי רשות המסים יגידו את זה?

ינון אזולאי: אני לא סתם מבקש את זה.

ינון אזולאי: שלא יגידו שאתה שיקרת.

ינון אזולאי: אני יודע מה אני אומר לך.

ינון אזולאי: אמנם זו רק קדנציה שלישית שלי אבל יש לי איזה ניסיון קטן.

משה גפני: גיא גולדמן, שיקרתי?

משה גפני: מה המצב?

גיא גולדמן: היה דיון בוועדה לפני כשבועיים וסוכם על דחיית - - -

שגית אפיק: חבר הכנסת אזולאי מדבר על הסולר.

שגית אפיק: היה סיכום אתכם.

משה גפני: על הסולר, מה שאמרתי קודם.

משה גפני: אומר חבר הכנסת אזולאי שהוא רוצה שתגידו בקולכם שהסיכום הזה הוא סיכום שנעשה גם על דעתכם, זה הכול.

גיא גולדמן: זה סיכום שנעשה על דעתנו.

ינון אזולאי: מה?

גיא גולדמן: מה שיושב-ראש הוועדה אמר.

לילי אור: הצו הקודם, שדחה ל-2020, היה פה בדיון בוועדה ב-19 בנובמבר, ודובר על כך שנביא תוך שבועיים לפרסום ברשומות צו שעושה דחייה לשנה נוספת.

לילי אור: הצו הזה אכן פורסם ברשומות ב-24 בנובמבר והוא לפניכם להצבעה היום.

משה גפני: נדמה לי שחבר הכנסת ניסנקורן ביקש אם אתם יכולים להביא פירוט על מה קרה בינתיים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: ביקשנו מאגף התקציבים.

אליהו מורגנשטרן: אני רכז חקלאות באגף התקציבים.

אליהו מורגנשטרן: התבקשנו לשלוח חומרים על השפעות הפחתת מכסים על מחירי הדגים.

אליהו מורגנשטרן: יש דוח מפורט מאוד ששלחנו לוועדה.

אליהו מורגנשטרן: הדוח הוכן על ידי משרד החקלאות.

אליהו מורגנשטרן: אשמח להציג אותו.

טמיר כהן: זה נשלח אתמול בערב.

אליהו מורגנשטרן: בתחילה נציג את המצגת, כי את החומרים העברנו.

משה גפני: בבקשה, מה שיש לכם להגיד.

משה גפני: אנחנו רוצים תשובה.

יעקב מרגי: מזיכרונך, אתה יודע שיש איזו השפעה משמעותית?

יעקב מרגי: תאמר.

אליהו מורגנשטרן: יש ירידת מחירים.

יעקב מרגי: משמעותית או לא משמעותית?

אליהו מורגנשטרן: יותר מן השיעור של ירידת המכסים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: כשאתה מתייחס, אני רוצה להבין, האם זה שוק תנודתי ברמת המחירים שלו, לפי ביקוש והיצע?

אברהם (אבי) ניסנקורן: כשאתה מדבר על ירידה - - -

יעקב מרגי: לפי המחירים ברשתות אצלנו זה יציב כבר שנים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אתה יודע לנטרל גם את השינויים בשוק?

אברהם (אבי) ניסנקורן: יש לפעמים תנודתיות שנובעת משוק עולמי, מביקוש והיצע.

אברהם (אבי) ניסנקורן: לא תמיד זה קשור למכס.

אברהם (אבי) ניסנקורן: האם אתה יודע לנטרל את זה בניתוח?

משה גפני: אלי מורגנשטרן וצביקה כהן, אתם יכולים לתת לנו תשובה?

משה גפני: זאת הייתה שאלה רצינית שנשאלה בישיבה הקודמת, שהתשובה עליה חשובה לכולנו.

משה גפני: אני סבור שאין פה מי יודע מה דבר דרמטי, אמרתי את זה גם בישיבה, אבל לא משנה.

משה גפני: ביקשו שתגידו מה קורה, מה קרה עם הדבר הזה.

אליהו מורגנשטרן: בשקף שיעלה בעוד רגע יש את התמונה של מחירי דג אמנון קפוא על פני השנים, כולל חלוקה.

משה גפני: חבל שלא הבאתם קודם.

משה גפני: לא יכולתם להביא את זה לפני כמה ימים?

אליהו מורגנשטרן: שלחנו לוועדה.

משה גפני: מתי?

טמיר כהן: זה הגיע אתמול בערב והבוקר הפצנו את זה לחברים.

משה גפני: הייתם צריכים לשלוח את זה כמה ימים קודם, כדי שנלמד.

משה גפני: זה חשוב, בגלל שהדבר הזה יעלה הרבה בדיון.

משה גפני: צביקה כהן, אתה יודע שזה יהיה בדיון.

משה גפני: הרי מה הטענה?

משה גפני: לגבי המכס במקרה של המגדלים, טוענים שהמחירים יורדים.

משה גפני: צריך לדעת בכמה יורדים, האם בכלל נכון שיורדים.

משה גפני: יש לזה משמעות עצומה.

צביקה כהן: אני סמנכ"ל השקעות ומימון במשרד החקלאות.

צביקה כהן: אתם ביקשתם מאגף התקציבים את הנתונים.

צביקה כהן: אני לא אוהב להכשיל אותם.

צביקה כהן: לפעמים אני כן אוהב אבל בדרך כלל אני לא אוהב.

צביקה כהן: את הנתונים העברנו להם.

צביקה כהן: הם צריכים להציג אותם, הם היו צריכים להעביר לכם אותם, אין שום בעיה.

צביקה כהן: תבינו, הנתונים מדברים על פילה אמנון קפוא, שזה הדג המרכזי שעליו ירד המכס.

צביקה כהן: אל תשכחו שהמכס ירד על עוד דגים שלא מופיעים בנתונים.

צביקה כהן: זה הפלח המרכזי.

אליהו מורגנשטרן: בשביל שלא אביא נתונים שיש עליהם ויכוח, העליתי את המצגת שפורסמה באתר משרד החקלאות.

אליהו מורגנשטרן: זה לא מצגת שאני הכנתי.

יעקב מרגי: כמי שעורך את הקניות בבית, לא הייתי צריך את השקף שלך.

יעקב מרגי: אני מאמין שזה לא מה שאבי ניסנקורן רוצה לדעת.

יעקב מרגי: יש פה שאלה רצינית.

יעקב מרגי: מצד אחד, אנחנו לא רוצים לפגוע במגדלים המקומיים.

יעקב מרגי: מצד אחר, עם כל הכבוד, אנחנו רוצים להוזיל את יוקר המחיה.

יעקב מרגי: יש פה שאלה עם מצב שעומד בנזק המלך.

יעקב מרגי: אני מצפה שתעשו שיעורי בית, שתכבדו את הוועדה ותבואו עם נתונים, עם ניתוח מעמיק.

יעקב מרגי: גם לא מקובל עליי הפינג-פונג בין משרד החקלאות למשרד האוצר.

יעקב מרגי: לאגף התקציבים יש את האחריות שלו, מה זה עושה לקופת המדינה.

יעקב מרגי: משרד החקלאות שאמון על זה הוא פסיבי כבר שנים רבות בהרבה נושאים.

יעקב מרגי: לפחות גם בזה לא הייתם צריכים להיות פסיביים, עם כל הכבוד לשר החקלאות.

יעקב מרגי: אני יודע איך אתם עובדים בהרבה תחומים, לא רק בזה.

יעקב מרגי: התשובה שלך הצליחה לקומם אותי.

צביקה כהן: איזו תשובה?

יעקב מרגי: שזה הוא.

יעקב מרגי: אתה אמור לתת לנו את התשובות האלה.

יעקב מרגי: הוא אמור לתת לי ניתוח מה זה עושה לקופת המדינה.

צביקה כהן: אני מבקש לומר עוד מילה.

צביקה כהן: אני חושב שהצו שהוריד מכס על פילה של דגי אמנון, שהוא בסך הכול אולי 10% מן הגידול המקומי, זאת אומרת רוב הדגים שצורכים בארץ הם ייבוא, ורובם בלי מכס, כבר שנים.

צביקה כהן: אמרתי בדיון שבו לא השתתפת: נדבקו לפילה אמנון הזה, שהוא הדג שמגיע מסין.

צביקה כהן: אני לא רוצה "לשבח" אותו.

צביקה כהן: נדבקים אליו.

צביקה כהן: זה הפרנסה של מגדלי הדגים.

צביקה כהן: את המכס הורידו בחצי.

צביקה כהן: מגדלי הדגים קיבלו תמיכה ישירה של 30 מיליון שקל לשנה למשך שבע שנים.

צביקה כהן: בעוד שנתיים אין מדגה.

צביקה כהן: משרד החקלאות אומר את זה.

צביקה כהן: אני לא צריך שתגיד לי מה דעתי, דעתי ברורה מאוד: להוריד מכסים בלי לראות מה עושים עם המגדלים, בלי משהו חלופי – יש 400 ומשהו בריכות דגים, זה נוף של עמק המעיינות, הנוף הזה כבר עכשיו מתחיל להישחק.

צביקה כהן: בשלוש–ארבע השנים שבהן ירד המכס הייצור המקומי ירד כמעט בחצי, של שלושה סוגי דגים, זה הכול: קרפיון, אמנון ובורי, לא דיברתי על משהו אחר.

צביקה כהן: כל ה-80% צריכה מקומית של דגים בישראל, כולה מיובאת וכולה בלי מכס: סלמון, נסיכת הנילוס.

צביקה כהן: יש מספיק מה לעשות.

צביקה כהן: עכשיו אעזור לאלי: אני מודיע לכם שהמכס ירד ב-7.5 שקלים מ-15 שקלים.

צביקה כהן: המחיר לצרכן, לפי סטורנקסט ולפי כל המשחקים האלה, ירד כמעט במלוא המכס.

צביקה כהן: זו התשובה.

צביקה כהן: רק בפילה אמנון.

צביקה כהן: כל שאר הדגים שהורידו עליהם מכס – למשל הורידו מכס על אמנון טרי.

צביקה כהן: למה?

צביקה כהן: אני לא יודע.

צביקה כהן: המכס הזה ירד בחצי, ל-3 שקלים ומשהו.

צביקה כהן: עוד מעט מישהו יתחיל להביא לפה דג טרי מדרום-מערב, ממצריים – אז ייגמר המדגה לחלוטין עוד לפני שיחכה שנתיים.

צביקה כהן: בפועל זה שירד המכס על פילה אמנון טרי ואנשים מביאים קרח עם דג – הכול בסדר.

צביקה כהן: המכס עליו, ה-7.5 שקלים האלה הגיעו רובם לצרכן.

צביקה כהן: אלה הנתונים של סטורנקסט, אני לא יכול להתווכח.

צביקה כהן: רק אל תגיד שאנחנו פסיביים.

יעקב מרגי: היית פסיבי עד שהקפצת אותי.

משה גפני: צביקה, אמרת את זה בישיבה הקודמת, אני שמעתי את זה ממך כמה פעמים.

משה גפני: בפעם הקודמת היה מדובר על כך שאם זה עולה מעל 10% לא מורידים את המכס.

אליהו מורגנשטרן: נכון, ולכן אנחנו פה.

משה גפני: עכשיו אני שואל את מה ששאלנו בפעם הקודמת.

משה גפני: אבי ניסנקורן ביקש את כל הפירוט, ובצדק.

משה גפני: אני שואל: איפה אנחנו עומדים עם העניין הזה?

משה גפני: כמה ירד?

משה גפני: איפה אנחנו עומדים?

משה גפני: 10%? 12%?

משה גפני: כמה?

צביקה כהן: הפדיון של הדייגים ירד בהרבה יותר מ-10%.

צביקה כהן: לכן אנחנו יושבים פה.

משה גפני: בכמה ירד?

אלי שריר: 16.7%.

אלי שריר: הכנו מצגת ושלחנו אותה.

משה גפני: שלחתם אבל אני לא קיבלתי, מה לעשות.

צביקה כהן: הפדיון של הדייגים אחרי שהם קיבלו את התמיכה הישירה, כלומר הפדיון שלהם כולל תמיכה של המדינה ירד ב-16% או ב-15%.

צביקה כהן: תבין מה אני אומר: אחרי ה-30 מיליון שקל.

צביקה כהן: מדובר על ענף שהתחיל ב-200 מיליון שקל.

צביקה כהן: לא מדברים פה על 3 מיליארד שקל כמו בענף החלב.

צביקה כהן: ענף המדגה, של שלושה סוגי דגים – זה הסיפור שלו.

צביקה כהן: לצערי אני אמביוולנטי כי המכס לא יורד.

צביקה כהן: למה הוא לא יורד?

צביקה כהן: כי הפדיון שלהם ירד יותר מדי, וזה כבר שנה שלישית שהוא יורד יותר מדי.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אתה אומר בעצם שבהגנה על תוצרת כחול-לבן יש לנו בעיה ולכן אנחנו רוצים לדחות כרגע את המשך ההורדה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: נכון?

אברהם (אבי) ניסנקורן: זה החלק הראשון.

אליהו מורגנשטרן: זה חלק מן ההסכם.

משה גפני: נכון, אנחנו ביקשנו את זה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: זה ההסכם וכולם אומרים בסופו של דבר שנעשה את זה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: בשרשור של ירידת מחירים לצרכן בפילה אמנון הייתה ירידת מחירים.

אליהו מורגנשטרן: זה המאסה המשמעותית.

צביקה כהן: מה אני מרמז?

משה גפני: אתה לא צריך לרמז.

משה גפני: אם אפשר להגיד בגלוי.

צביקה כהן: בעוד שנתיים ייגמר ההסכם הזה.

צביקה כהן: הייתי שמח שגם בשנה הבאה, למרות שיש הסכם, שהיא השנה האחרונה שבודקים את הירידה של הפדיון, אני מקווה מאוד שלא ירד המכס עוד יותר.

צביקה כהן: צריך לחשוב, אנחנו מדברים על ענף שבעוד שנתיים בלי תמיכה ישירה, אתם מבינים שה-30 מיליון שקל האלה יביאו לירידה לא של 16% אלא של 38%, שזה כבר לא ענף.

משה גפני: יחסל את המדגה.

צביקה כהן: אני חושב שצריך לחשוב מה יהיה בעוד שנתיים, אם רוצים לשמר את הנוף הזה, צריך לדעת.

צביקה כהן: אולי זה לא המקום, אבל בלי התמיכה הישירה, עם המכסים האלה לא נגיע רחוק.

משה גפני: צביקה כהן אומר, ואני מתאר לעצמי שכולם הבינו: מה שיקרה בסופו של דבר, בתוך שנתיים לא יהיה יותר הענף הזה.

משה גפני: המשמעות היא, אם אנחנו מסתכלים על מדינה לטווח הארוך, בסופו של דבר נעלה את המחירים מכיוון שלא תהיה על זה תחרות ולא יהיה ענף מקומי.

משה גפני: לכן הוא אומר את מה שאנחנו בעצם ביקשנו: את ההפחתה במכס בואו נשאיר בינתיים לעוד שנה, ונדון על מה שיהיה בהמשך.

יעקב מרגי: למרות שזה לא הדיון, אבל אי אפשר להסתכל רק על שני פרמטרים, של מכס ופדיון למגדלים, כי יש פערי תיווך בענף הזה, כמו בכל ענפי המזון, בסדרי גודל מטורפים.

יעקב מרגי: אנחנו הולכים לפתרונות הקלים.

יעקב מרגי: אנחנו המחוקקים, הרגולטורים, לא יודעים להכניס ידיים לסוגיה הזאת של פערי התיווך, נקודה.

משה גפני: חבר הכנסת מרגי, יש לי מדי הרבה אחריות, אני לא רוצה לקחת עוד דברים.

משה גפני: זה דיון שצריך להתקיים בימים רגילים בוועדה המתאימה.

צביקה כהן: מופיעים פה בגרף פערי התיווך, שלא השתנו.

משה גפני: אני דווקא מסכים עם מרגי, אני רוצה שתהיה יותר חזק.

משה גפני: כדי לעמוד מול אגף התקציבים אני יודע שצריך להיות איש חזק, כי אחרת הם אומרים לך באוזן: אם תפתח את הפה בוועדה אז אנחנו ... אני מכיר את זה, גם לי הם אומרים את זה.

משה גפני: הבעיה היא שאצלי האוזן לא מוזיקלית.

מרדכי יוגב: אדוני היושב-ראש, יש לי עוד מילה לומר.

מרדכי יוגב: ענף הדיג, כמו כל ענפי החקלאות, גם בגלל שרשרת המזון, נישאר פה לא רק תלויים אלא גם עצמאיים, כמו דברים נוספים במדינה.

מרדכי יוגב: הוא גם מחזיק לא רק חקלאים, מבחינת להחזיק אנשים בודדים, אלא הוא גם מחזיק קרקעות, אם בעמק בית שאן, אם בשפלת החוף, אם במקומות רבים אחרים.

מרדכי יוגב: ההימצאות שלו היא אינטרס לאומי מדיני, כמו כל אינטרס לאומי.

מרדכי יוגב: זה דיון שחברי חבר הכנסת מיקי לוי אמר בוועדה.

מרדכי יוגב: אולי צריך לצרף את זה לוועדה בראשות מיקי לוי, את כל מערכת היחסים בין ייבוא וייצוא.

מרדכי יוגב: יש ממשק מסוים שנוגע לוועדה שמיקי לוי אמון עליה, לגבי כל מערכת היחסים בין ייבוא לייצוא.

מרדכי יוגב: אני זוכר שבפסח או בראש השנה לפני שנתיים–שלוש משרד האוצר קיבל החלטה על הגדלת הייבוא באופן לא מאוזן ביחס לגידול בארץ.

מרדכי יוגב: כל זה צריך לבוא באיזונים.

מרדכי יוגב: בעניין הזה, הוא משיק גם לוועדה בראשות חבר הכנסת מיקי לוי.

מרדכי יוגב: הוא צריך לבוא לאותם איזונים של האינטרס הלאומי שלנו פה.

מרדכי יוגב: כפי שאנחנו ממגנים את עוטף עזה וכפי שאנחנו בעוד אינטרסים לאומיים שמים כסף במקום שכולנו מסכימים עליו, כך גם בענף הדיג ובחקלאות.

מרדכי יוגב: לפני שנתיים נקטנו מהלך, בזכותו של חבר הכנסת לשעבר פולקמן, הוא היה זה שהצלחתי לשכנע אותו והוא הלך לשר האוצר כדי להביא לאיזונים הללו בין ענף הדיג למשרד האוצר.

מרדכי יוגב: משרד האוצר צריך להבין את האיזונים הללו כאינטרס לאומי.

מרדכי יוגב: אחרת, ענף הדיג יימחק.

מרדכי יוגב: זה לא רק 1,000 הדייגים שעוסקים בו.

מרדכי יוגב: זה שטחי קרקע שמדינת ישראל מחזיקה, כפי שהרועים מחזיקים ברמת הגולן או בנגב.

מרדכי יוגב: זה האדמה של ארץ ישראל וזה אינטרסים לאומיים בהרבה מאוד מובנים, שלכן מדינת ישראל צריכה לשים בהם את היד בכיס, לסבסד ולהגיע לאיזונים בכל המישורים שהם בין ייבוא לייצוא ובין מכסים ובין כל מה שנאמר.

מרדכי יוגב: זה האינטרס הלאומי וכך משרד האוצר צריך להבין אותו ולשם הוא צריך להגיע.

מרדכי יוגב: זה נוגע גם לייבוא בכל דבר, באוטובוסים, בזכוכית בפניציה, בהיטל היצף או בכל דבר אחר.

מרדכי יוגב: תעשה היטל היצף על הדגים שמובאים מחו"ל.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: בבקשה, אבו וילן.

אבשלום וילן: אני מהתאחדות חקלאי ישראל.

אבשלום וילן: ההסדר הזה מחזיק את המגדלים על קו המים, לא מעבר לזה.

אבשלום וילן: אדוני היושב-ראש, למרות שכבר מזמן אין לי חסינות אבל אני אומר את זה לפרוטוקול ואני עומד מאחורי מה שאני אומר.

אבשלום וילן: חלק גדול מן הייבוא, רוב הייבוא הולך לשוק המוסדי.

אבשלום וילן: משרד הבריאות לא בודק באמת מה מביאים לנו, ולצערי מסין מגיעות כמויות ענקיות שהן לא בדיוק בסטנדרטים הבריאותיים של אזרחי ישראל, ואין פוצה פה ומצפצף.

אבשלום וילן: פה יורדים בכמויות, פה מגיעים לקו אדום שממנו קשה מאוד להחזיק.

אבשלום וילן: בסך הכול מייצרים בארץ 15%.

אבשלום וילן: 85% מגיעים מסין.

אבשלום וילן: הרבה מאוד מהם, לפי דעתי ולפי כל המידע שברשותי, לא ראויים לשיווק בסטנדרטים ישראליים, ואף אחד לא מטפל בזה.

אבשלום וילן: מרגי, זה הרבה יותר חשוב מעוד שקל.

אבשלום וילן: זה בריאות הציבור, זה השוק המוסדי, כאשר כולם הולכים לחתונות ולבר מצוות ואתה לא יודע מה אתה אוכל.

אבשלום וילן: אם היו מתעוררים ובודקים תאמין לי שהפרופורציות היו משתנות.

משה גפני: אני מסכים עם מה שאתה אומר.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': עדיף צמחונות.

משה גפני: אבל זה לא המקום של הדיון.

משה גפני: אנחנו מאוד מאוד התרגזנו במהלך דיונים שהתקיימו כאן בוועדה.

משה גפני: אנחנו יודעים, זה לא רק בנושא של המזון ולא רק בנושא של משרד החקלאות.

משה גפני: זה גם שם.

משה גפני: יש מציאות שמדינות אחרות, כמו טורקיה וכמו סין, פשוט מסבסדות את החברות האלה.

משה גפני: הם באים לפה, הם באים לשדרות – היה פה דיון על סינרג'י – הם מסבסדים שם את חברות הכבלים ומוציאים את העובדים שלנו בשדרות מן העבודה, ארדואן אוהב ישראל ...

משה גפני: אני לא בטוח שאנחנו אנשים נורמליים.

משה גפני: אתה אומר נכון: זה גם פגיעה בבריאות, גם הפחתה במחיר, וגם בגרפים אחרי כן הם יכתבו שהנה ירד המחיר.

משה גפני: מה ירד המחיר?

משה גפני: כשחצי מזה מים?

משה גפני: מה ירד המחיר?

משה גפני: יצטרכו לקיים את הדיון הזה כפי שצריך, לא רק על המזון, כשהמזון בולט.

משה גפני: את אגף התקציבים לא מעניין שום דבר, הוא מביא בסוף גרף לפיו יש ירידה, וזהו.

אליהו מורגנשטרן: אפשר להתייחס בשני משפטים?

אליהו מורגנשטרן: לגבי הנתון על משמעות הפחתת המכסים על המחירים לצרכן – היה חשוב לנו להציג את הנתון הזה כי זה נתון שאנחנו נשענים עליו הרבה.

אליהו מורגנשטרן: אפשר לראות בגרף את הירידה במכס וירידה מקבילה במחיר.

אליהו מורגנשטרן: כלומר זה כן מתגלגל לצרכן.

משה גפני: המסקנה שלי היא שהמדינה צריכה לסבסד את המְגדלים.

משה גפני: מה דעתך?

אליהו מורגנשטרן: למעשה המדינה עושה את זה.

משה גפני: היא לא עושה.

משה גפני: הוויכוח הוא לא איתך.

משה גפני: הלאה, בבקשה.

אליהו מורגנשטרן: הדבר השני שהייתי רוצה להגיד בהקשר הזה הוא שהסיפור עם המכס על הדגים זה הסכם שנחתם בין משרד האוצר לבין המגדלים לבין משרד החקלאות.

אליהו מורגנשטרן: כמו כל הסכם אחר, אני חושב שחשוב לכל הצדדים בהסכם לכבד אותו.

אליהו מורגנשטרן: אנחנו למעשה מביאים צו של העלאת מכסים.

אליהו מורגנשטרן: ברירת המחדל של הורדת עוד 12.6% – אנחנו מביאים העלאת מכסים, כי זה ההסכם שאנחנו חתמנו עליו ואנחנו מחויבים אליו.

אליהו מורגנשטרן: חשוב שכל הצדדים בהסכם יכבדו את מחויבותם גם מהצד שלהם, שזה אומר לא לפתוח הסכם על ידי צד אחד.

אליהו מורגנשטרן: עוד הערה חשובה בהקשר של שמירה על החקלאות.

אליהו מורגנשטרן: העולם הכלכלי הולך לליברליזציה לא רק בתחום החקלאות, בתחומים רבים אחרים.

אליהו מורגנשטרן: ברוב התחומים, כאשר המדינה היסטורית פתחה מכסים והגדילה את התחרות היא לא נתנה פיצוי.

אליהו מורגנשטרן: דווקא בתחום החקלאות, בגלל החשיבות הגבוהה מאוד שיש לה והערכים שהחקלאות מביאה, המדינה כן נתנה פיצויים ותקופות הסתגלות ארוכות בהרבה מאשר בתחומים אחרים.

אליהו מורגנשטרן: בכל תחום שבו יש פתיחה לתחרות אנחנו יושבים שעות על גבי שעות בעשרות פגישות במחשבה איך הכי נכון לעשות את זה לטובת המשק ואיך לשמור על החקלאות מן הצד השני תוך כדי התהליכים האלה.

משה גפני: מי קורא את הצו?

שגית אפיק: לא צריך להקריא אותו.

שגית אפיק: אנחנו מניחים אותו במליאה לאישור המליאה.

שגית אפיק: הוא פורסם ברשומות.

שגית אפיק: צריך להצביע כאן ובמליאה.

משה גפני: צו תעריף המכס והפטורים ומס קנייה על טובין (תיקון), התש"ף-2019 (דחיית מתווה הדגים) – מי בעד אישור הצו?

משה גפני: ירים את ידו.

משה גפני: מי נגד?

משה גפני: מי נמנע?

משה גפני: בעד – רוב

משה גפני: נמנעים –

משה גפני: הצו אושר.

משה גפני: תודה רבה.