ועדת הכספים, כנסת 22, פרוטוקול מספר 16, 2019-11-18 11:00

משה שגיא: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכספים.

משה שגיא: מיקי, אני מודה לך על הישיבה, אני מניח שהיא היתה טובה.

משה שגיא: פגש אותי בחוץ שרגא ברוש והוא אמר שהיה יפה ומוצלח.

משה שגיא: תודה רבה.

משה שגיא: אנחנו נתחיל בהצעה לסדר-היום בנושא "ביטול מיזם בתי הספר של החגים".

טמיר כהן: יש הצעות לסדר.

משה שגיא: בסדר.

משה שגיא: שר החינוך, הרב פרץ, היה אמור להשתתף אבל הוא הודיע לפני כמה דקות שהוא לא ישתתף בדיון הזה.

משה שגיא: אני לא דיברתי איתו, הוא השאיר הודעה שהוא לא ישתתף בדיון הזה.

משה שגיא: חבל שזה כך אבל בסדר, ננסה למצות את ההליך של הנושא הזה.

משה שגיא: יש כמה הצעות לסדר בעניין הזה.

משה שגיא: לפני זה יש הצעה לסדר.

משה שגיא: אני רק רוצה לומר.

משה שגיא: אתמול שמעתי, ראיתי או קראתי את ההחלטה של בית המשפט על ראש עיריית טבריה.

משה שגיא: אני רוצה לשתף אתכם בעניין הזה כי אני מרגיש עם העניין הזה רע מאוד מאוד.

איתן גינזבורג: מה היתה ההחלטה?

משה שגיא: מי שמכיר את מה שקורה בשלטון המקומי וברשויות המקומיות, בטבריה המנהלים עזבו את העירייה.

משה שגיא: כמובן שלא מאשרים תקציב והמציאות שהעיר נמצאת בקריסה כלכלית מוחלטת, תופעה שהיא בלתי מתקבלת על הדעת.

משה שגיא: קבע המחוקק שצריך לעשות שימוע ולבדוק את הדבר הזה ולקבל החלטה מקצועית.

משה שגיא: זה צריך להיות המנכ"ל של משרד הפנים, היועץ המשפטי של משרד הפנים.

משה שגיא: בסופו של דבר, בית המשפט מעביר את זה כמה הרכבים, ממקום למקום.

משה שגיא: זה נסחב כמה חודשים והעיר בינתיים שוקעת.

משה שגיא: שר הפנים הופך להיות נוגע בדבר, יש לו פה נגיעה לעניין הזה.

משה שגיא: אני אומר לכם, ההרגשה שלי ואני מקווה שאני טועה, שאם זה היה ראש עיר שהיה עוזר לחרדים או שר פנים שהוא היה חילוני, זאת לא היתה ההחלטה של בית המשפט.

משה שגיא: לא היו סוחבים את זה כל-כך הרבה זמן.

משה שגיא: לא היו עושים עם זה דבר שהוא פשוט לא שוויוני, לא על פי החוק, לא בדבר שהיה אפשר להתנהל איתו נורמלי.

משה שגיא: ההרגשה שלי יש הרבה שנים היא עכשיו מתחזקת, שבית המשפט איננו אובייקטיבי בהחלטות שלו.

משה שגיא: לכל שר יש עמדה ציבורית, לכל שר יש אג'נדה.

משה שגיא: הוא בא מהתחום הפוליטי.

משה שגיא: הוא צריך לעשות את זה כמובן מקצועית, אבל פתאום הוא נוגע בדבר בגלל שהוא אמר איזו מילה שאני בקושי מבין אותה.

משה שגיא: הוא אמר איזו מילה במהלך החודשים האלה.

משה שגיא: אני אומרת לנשיאת בית המשפט העליון, שתיקח בחשבון שיש ציבור גדול שמאבד את האמון בבית המשפט בדברים הפשוטים.

משה שגיא: אני כבר לא מדבר על דברים גדולים ועל השקפות עולם גדולות.

משה שגיא: אני מדבר על דבר פשוט ביותר.

משה שגיא: תושבי טבריה סובלים עם ראש עיר כזה שאיננו מתפקד, עם מציאות שמנהלים בעירייה עוזבים אותו אחד אחרי השני.

משה שגיא: נדמה לי שכולם עזבו.

משה שגיא: המציאות הזאת שהוא לא מצליח להעביר תקציב וגם לא מצליח לגייס רוב בתוך העירייה.

משה שגיא: זה דבר חמור ובית המשפט נותן ידו לעניין הזה.

משה שגיא: אז אמרתי את ההרגשה שלי.

משה שגיא: גם אם היא לא נכונה, יש ציבור גדול שחש כך ומרגיש כך וזה חמור מאוד.

מאיר כהן: אדוני, ובכל זאת, אני מוצא חובה להגיב.

מאיר כהן: אני מכיר את המצב הקשה.

מאיר כהן: הייתי ראש עיר ואתה צודק בקושי שיש בעירייה.

מאיר כהן: אני מדבר עם חלק מהתושבים.

מאיר כהן: היות ואין לנו בתי משפט "ספר" וזה מה שיש ובימים האלה הם חוטפים מכל הכיוונים.

משה שגיא: גם לי אין "ספר", מה, אני לא צריך את בית המשפט?

מאיר כהן: אני חושב שבכל זאת, גם אם לפעמים גזרי הדין או החלטות של בתי המשפט לא מוצאות חן בעינינו, אנחנו תמיד ניתן להם גיבוי.

ינון אזולאי: אני לא חושב כמוך.

משה שגיא: רבותי, הצעה לסדר.

משה שגיא: מיקי לוי, בבקשה.

מיקי לוי: אדוני, אני רוצה להביא לתשומת לבך ושיירשם בפרוטוקול וגם שמזכיר הוועדה ישמע, הנושא של סעיף 46 שאני מעורב בו שנים.

מיקי לוי: פנו אלי עמותות וארגונים שמזה מספר רב של חודשים עקב זה שאין ממשלה ואין כנסת, לא מגיע לוועדת הכספים סעיף 46.

מיקי לוי: הם ניזוקים וחלקם לא יכולים לתפקד.

מיקי לוי: הייתי צריך לקבור את זה אבל יש לי אחריות בעניין הזה.

מיקי לוי: אני מבקש שהוועדה תפנה לרשות המיסים ותביא הנה את כל אותם עמותות וארגונים שיש להם צורך בסעיף 46.

ינון אזולאי: אתה צודק במאה אחוז.

ינון אזולאי: יש הרבה ארגונים שפונים אלינו כל הזמן ומחכים שהוועדה תתכנס לצורך העניין הזה.

משה שגיא: בעבר, בתקופה הזאת שבה לא התכנסה ועדה קבועה, לא הבאנו את סעיף 46, כמו דברים רבים אחרים שלא הבאנו.

משה שגיא: אבל תמונת המצב היום היא שונה.

משה שגיא: ברגע שתגיע הרשימה אני אביא אותה.

מיקי לוי: יש רשימה תקועה ברשות המיסים.

משה שגיא: שיביאו לנו את זה.

משה שגיא: אני אדבר איתם שיביאו לנו את זה.

משה שגיא: זה גם לא באשמתם.

משה שגיא: זה סיפור שהתגלגל הרבה זמן.

מיקי לוי: הרוב זה לא הציבור שלי אבל יש לי אחריות.

משה שגיא: בסדר.

מאיר כהן: מה הקשר בין זה שאין ממשלה לבין זה שהוועדה לא מתכנסת?

מיקי לוי: לא יודע, משהו תקוע.

משה שגיא: בעבר לא היו מביאים סעיף 46 לוועדה זמנית.

משה שגיא: תשמע, הוועדה הזמנית פה היא יותר מידי זמן.

משה שגיא: זאת פעם ראשונה, לא היה דבר כזה בעבר.

משה שגיא: בעבר היתה ועדה זמנית.

משה שגיא: היו מביאים רק את הדברים הדחופים.

משה שגיא: היועצת המשפטית לא היתה נותנת להביא דברים שיכולים לחכות עד הוועדה הקבועה.

משה שגיא: היום אנחנו כבר לא יודעים מה קבוע ומה זמני.

משה שגיא: אני אפנה אליהם שיביאו.

משה שגיא: אני מקווה שגם היועצת המשפטית תאפשר לנו להביא את זה.

שלמה קרעי: יש גם דיונים על להוריד סעיף 465 לעמותות, או רק להוסיף כל הזמן לעמותות נוספות?

משה שגיא: בסדר, יגיע הדיון, תגיד.

מיקי לוי: אדוני, תדע לך שזה זמני לשנה.

מיקי לוי: בוחנים את זה אחר-כך ויש כאלה שמורידים להם.

משה שגיא: איתן גינזבורג, בבקשה.

איתן גינזבורג: תודה אדוני.

איתן גינזבורג: הכנסת החליטה לפני תקופה להביא לכאן לדיון בנושא של העלאת תעריפי המים בפעם השלישית השנה.

איתן גינזבורג: בעוד חודש תעריפי המים אמורים לעלות בפעם השלישית ב-11% סך הכול השנה.

משה שגיא: זה ממש ועדה קבועה.

איתן גינזבורג: כן, זה קורה עכשיו.

איתן גינזבורג: אם לא נקרא לרשות המיסים או נקרא אותם לסדר, או לפחות נבין במה מדובר, זה יעלה.

משה שגיא: זה לא רשות המיסים, זה רשות המים.

איתן גינזבורג: סליחה, רשות המים.

איתן גינזבורג: זה פשוט יעלה ואנחנו נשלם כולנו.

משה שגיא: עברו מהמליאה הצעות לסדר בנושא הזה.

משה שגיא: זה כבר מתחיל להיות סדר-יום כאילו באמת ועדה קבועה.

משה שגיא: אורית, בבקשה.

אורית פרקש הכהן: בוקר טוב.

אורית פרקש הכהן: שוחחנו על הנושא הזה אתמול.

אורית פרקש הכהן: הייתי הבוקר בסיור ביישוב מבוא מודיעין שחווה שריפה שכילתה כליל 13 בתים ביישוב לפני חצי שנה.

אורית פרקש הכהן: מאז 65 משפחות גרות בשכירות.

אורית פרקש הכהן: המדינה מוציאה עליהן מאות אלפי שקלים על סבסוד של שכירות.

אורית פרקש הכהן: עברה חצי שנה, אנחנו בוועדה אישרנו את התקציבים שנדרשים לשיקום השריפה.

אורית פרקש הכהן: היישוב שומם וחרב.

אורית פרקש הכהן: ביקשת ממני, לפני שנדון בנושא הזה ונתחיל להפעיל לחצים כדי לסיים את הדבר הזה לטובת התושבים, לבדוק איפה זה תקוע.

אורית פרקש הכהן: רציתי לעדכן - - -

משה שגיא: אני רוצה להסביר.

משה שגיא: למה אמרתי לך שצריך לבדוק?

משה שגיא: אנחנו ביקשנו שיתנו כסף לעניין הזה, שהממשלה תממן את הטרגדיה הגדולה שקרתה שם ובקיבוץ הראל.

אורית פרקש הכהן: מניסיוני, כסף לא מבטיח את הטיפול בבעיה.

משה שגיא: הם נעתרו לבקשתנו והעבירו העברה של 80 מיליון שקלים כדי לממן את נזקי השריפה.

משה שגיא: אישרנו את זה כאן.

משה שגיא: מכאן ואילך זה צריך להגיע לתושבים, זה צריך להגיע ליעדו.

משה שגיא: את אמרת לי שזה לא הגיע, ולכן אמרתי שצריך לבדוק איפה זה תקוע.

אורלי פרומן: אני רוצה רק לעדכן שהייתי שם היום והם תקועים בכל המישורים.

אורלי פרומן: הם תקועים גם בהיבט הסטטוטורי מול רשות מקרקעי ישראל.

אורלי פרומן: הם תקועים מול משרד האוצר.

אורלי פרומן: הם תקועים מול חברת חשמל.

אורלי פרומן: לפני כמה דקות דיברתי עם מנכ"ל חברת החשמל.

אורלי פרומן: ביקשתי את ההתערבות האישית שלו בנושא הזה.

אורלי פרומן: לא יתכן שלוקח חצי שנה לחבר בניינים ברשת מתח נמוך.

אורלי פרומן: זאת לא עבודה כל-כך מורכבת, בטח שאין סיבות כלכליות.

אורלי פרומן: הוא הבטיח לי באופן אישי שהדבר הזה יטופל ובמהירות.

משה שגיא: יש מישהי שהיא בידידות איתי והיתה פעם ברשות החשמל והיא יכולה לעשות שם פרוטקציה.

משה שגיא: הם קיבלו כסף, זה לא בסדר.

אורית פרקש הכהן: מניסיוני, העובדה שהכסף עובר, זה לא בהכרח אומר שכשזה מגיע למטה מטפלים בנושא הזה בדחיפות.

אורית פרקש הכהן: אני מבינה שהדבר הזה לא מגיע לכלל סיום.

אורית פרקש הכהן: הבנתי שיש בעיות מול מנהל מקרקעי ישראל, בסטטוטוריקה ובהרבה דברים.

אורית פרקש הכהן: אתה רואה יישוב חרב.

אורית פרקש הכהן: 65 משפחות שיושבות בשכירות.

אורית פרקש הכהן: גם העברנו את הכסף וגם המדינה משלמת מאות אלפי שקלים בחודש שכר דירה.

אורית פרקש הכהן: אני מבקשת שנמשיך ללחוץ ולטפל בעניין הזה.

אורית פרקש הכהן: אני מודה על התמיכה שלך בנושא הזה.

משה שגיא: עצוב מה שאת אומרת.

משה שגיא: אבי ניסנקורן, בבקשה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אנחנו מציינים היום בכנסת את יום שלום הילד.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני עוד פעם מעלה את הנושא של חסות הנוער והבעיה שקיימת.

אברהם (אבי) ניסנקורן: גם דיברתי עם אביגדור בהמשך לישיבה הקודמת.

אברהם (אבי) ניסנקורן: הוא באמת מכין הצעה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני מציעה שנלחיץ את כולם ונקבע כבר ישיבה פה כדי לדון בזה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: יש פה מצב שהוא בלתי נסבל, 200 נערים ונערות מחכים במצב קשה ומדינת ישראל לא נותנת להם פתרון.

אברהם (אבי) ניסנקורן: צריך לכנס פה ישיבה.

משה שגיא: אני מציע את מה שהצעתי לך.

משה שגיא: אני מציע שאביגדור ייתן תכנית.

משה שגיא: בלי התכנית אנחנו לא יכולים בסדר, אני אדבר איתו.

משה שגיא: הוא אמור להגיע לדיון הזה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: בשביל להגיע צריך לעשות דיון.

משה שגיא: בסדר.

אברהם (אבי) ניסנקורן: כשקובעים דיון, כולם מתכנסים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אם לא רוצים לקיים דיון אז זה לא יתכנס.

אברהם (אבי) ניסנקורן: לכן אני חושב שדווקא היום כשיש ציון של שלום הילד צריך לקבוע דיון ולהיכנס לנושא הזה.

מאיר כהן: יש תכנית סדורה במשרד הרווחה שבדקתי אותה והיא תכנית עם הרבה מאוד - - -

משה שגיא: מאיר, דיברנו עם אביגדור קפלן.

משה שגיא: הוא אמר שהוא מכין את התכנית הזאת.

משה שגיא: כנראה שזה היה קודם אבל עדיין לא גובש.

משה שגיא: הוא אמר שהוא יבוא לדיון הזה.

משה שגיא: אמרתי שאני אקבע את הדיון הזה כשהוא יגיד שיש לו תכנית מוכנה.

מאיר כהן: יש לי ביקורת גדולה על משרד הרווחה אבל דווקא בתכנית הזאת הם התקדמו ויש תכנית די מבוססת להרחבת המענים לאותם ילדים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: דיברתי איתו והוא אמור להכין את זה בשבועיים הקרובים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: צריך לכנס את זה אחרת זה יהיה עוד חודש או חודשיים.

משה שגיא: בסדר.

אברהם (אבי) ניסנקורן: דבר נוסף.

אברהם (אבי) ניסנקורן: בפעם שעברה העליתי את הנושא של ההעברה לחברה למתנסים.

משה שגיא: אני מתכוון להביא את ההעברות של החינוך וכנראה להוסיף את זה לסדר היום של השבוע.

משה שגיא: עוד לא דיברתי על זה עם הצוות.

משה שגיא: זה גם ארגוני הנוער.

משה שגיא: אני אשתדל לדחוף את זה השבוע באיזו צורה.

משה שגיא: אני כנראה אצטרך להביא את כל ההעברות.

משה שגיא: אני לא אוהב את ההתנהלות של אגף התקציבים, כפי שכולם יודעים ואמרתי את זה לא אחת.

משה שגיא: אין ברירה, אנשים פונים ואני כנראה אצטרך לעשות את זה מהר, לא תהיה ברירה.

משה שגיא: זה גם המתנסים וגם ארגוני הנוער.

משה שגיא: הם מנצלים את העובדה הזאת, כי ארגוני הנוער היו אמורים לקבל 52 מיליון.

משה שגיא: מה שמופיע בפנייה זה הרבה פחות.

משה שגיא: דיברתי איתם ואמרתי שאני מוכן להוסיף מכסף קואליציוני.

משה שגיא: זה סתם קשר המילים "כסף קואליציוני".

משה שגיא: זה נושא שאנחנו מדברים עליו ושהוא חיוני מאוד וצריך לעשות.

משה שגיא: זה מה שעשיתי כל שנה.

משה שגיא: מה, זה כסף קואליציוני?

משה שגיא: אני אשתדל להביא את זה השבוע.

משה שגיא: דיברו איתי גם מהחברה למתנסים.

הצעה לסדר-היום בנושא: יוליה מרינובסקי המציעה הראשונה.

יוליה מלינובסקי: תודה אדוני ששמת את הנושא בסדר-היום בוועדה הזמנית המתפקדת היחידה.

יוליה מלינובסקי: אני מודה למאיר כהן ולאורלי על זה שתמכו ועזרו לקדם את הנושא הזה.

יוליה מלינובסקי: אנחנו מדברים פה על מיזם מבורך, שבעצם נותן להורים חופש, תקווה ויכולת לתפקד בזמני חנוכה ופסח.

יוליה מלינובסקי: אנחנו מדברים על מיליון ילדים בחגים שמקבלים מענה לחמישה ימים בחנוכה וחמישה ימים בפסח.

יוליה מלינובסקי: הם מאפשרים להורים לצאת לעבוד.

יוליה מלינובסקי: זה נטל כלכלי כבר לתחזק ילדים בבית וגם נטל חברתי.

יוליה מלינובסקי: לצערי כאשר הנושא עלה במליאת הכנסת, סגן השר או השר לא מצאו לנכון להגיע לדיון ולתת תשובות שם.

יוליה מלינובסקי: ציפיתי שאנחנו נראה פה את נציגים בכירים של המשרד בדמות של השר.

יוליה מלינובסקי: האמת שדיברתי עם השר בנושא הזה ואז היתה נכונות שהשר יבוא וייתן לנו אינפורמציה.

משה שגיא: מה לעשות?

משה שגיא: אני סיכמתי איתו.

יוליה מלינובסקי: יש גם את סגן השר פרוש שגם כן יכול היה להגיע.

יוליה מלינובסקי: לא משנה, בכל זאת נוכל לקיים את הדיון.

יוליה מלינובסקי: אני רק מקווה שיש פה נציגים בכירים של האוצר.

יוליה מלינובסקי: יש פה נציגים של האוצר?

טמיר כהן: הנציגה של האוצר יושבת מאחור.

טמיר כהן: אני אסביר בקצרה.

טמיר כהן: המדינה היתה מסבסדת חלק מהעלות וההורים היו משתתפים.

טמיר כהן: זה יצא חצי חצי, טוב לכולם.

משה שגיא: זה לא רק חנוכה, זה גם חוגים.

יוליה מלינובסקי: רק רגע, אני אגיע גם לזה.

יוליה מלינובסקי: חנוכה ופסח זה סיפור אחד, שזה 400 מיליון שקלים, כל אחד 200 מיליון שקלים.

יוליה מלינובסקי: שם ההסדר היה שההורים משתתפים, המדינה משתתפת.

יוליה מלינובסקי: בערים עם סוציו-אקונומי נמוך הסבסוד היה יותר גבוה.

יוליה מלינובסקי: בגדול, אם אני עושה ממוצע, זה עוד 300 שקלים לילד בתוספת למה שגם ככה ההורים היו צריכים לשלם.

יוליה מלינובסקי: אני מדברת גם על חנוכה וגם על פסח כי לקחו כסף משני הפרויקטים האלה למטרה מאוד טובה.

יוליה מלינובסקי: אין ספק שהיו צריכים להציל את החינוך המיוחד ולקחו כסף משם כדי לממן את החינוך המיוחד.

יוליה מלינובסקי: זה טוב ונכון אבל מה עושים עכשיו?

יוליה מלינובסקי: כל מי שיש לו ילדים, חמישה ימים בחנוכה זה טירוף כי אנחנו כולנו עובדים.

יוליה מלינובסקי: המשק עובד וזה לא חופש וצריך לתחזק אותם.

יוליה מלינובסקי: יש חוג לכל ילד בצפון שזה בעלות של 40 מיליון שקלים.

יוליה מלינובסקי: זה פרויקט שהוא סופר חברתי.

יוליה מלינובסקי: זה משהו שאסור לגעת בו, כי זה מאפשר לילדים במצב סוציו-אקונומי נמוך להשתתף כי ההורים לא יממנו את זה.

יוליה מלינובסקי: זה נותן משהו אחר שהם לא רואים וכעת גם זה מבוטל.

יוליה מלינובסקי: ביררתי במשרד החינוך ואמרו לי שזה עובד.

יוליה מלינובסקי: לא, זה לא עובד.

משה שגיא: תכף נשמע את משרד החינוך ואת משרד האוצר.

יוליה מלינובסקי: אחרי כל ההצעות לסדר של חבריי ששמעתי כאן, המנגינה חוזרת על עצמה.

יוליה מלינובסקי: הממשלה אינה ממשלה, שום דבר לא עובד, הכול תקוע.

יוליה מלינובסקי: יש פה שני חברים מ"הליכוד" ומ- "כחול לבן".

יוליה מלינובסקי: בואו נקים את זה, נחזור לנורמליות.

יוליה מלינובסקי: נחזור לעבודה רגילה ולא זמנית.

שלמה קרעי: הבוס שלך לא מעדכן אותך, הוא במשא ומתן איתנו.

יוליה מלינובסקי: כן, כי אתה מסכים לנישואים אזרחיים.

יוליה מלינובסקי: אני מעודכנת.

משה שגיא: תודה יוליה.

משה שגיא: מאיר כהן ואחריו אורלי פרומן.

מאיר כהן: חבל מאוד שהשר לא נמצא כאן.

מאיר כהן: אני משער כשיש ממשלות מעבר מהסוג הזה וכשמשרד מחפש כל מיני צידוקים, אז הראשונים שנפגעים אלה האוכלוסיות החלשות.

מאיר כהן: הייתי גם שר בממשלת ישראל.

משה שגיא: היית שר טוב.

מאיר כהן: כששר מחליט שלא גונזים פרויקט, לא גונזים אותו, חד וחלק.

מאיר כהן: אני ידעתי לקרוא לאנשים ולהגיד להם שגם אם זה יהיה 100 מיליון, 50 מיליון, 80 מיליון, 200 מיליון – זה יהיה ועכשיו לכו תשברו את הראש.

מאיר כהן: דיברתי עם שר החינוך ולצערי הגדול שר החינוך מתעלם.

מאיר כהן: חבל שהוא נותן לאנשיו, ויהיו פקידים בכירים ככל שיהיו – אני מאוד מכבד אותם.

מאיר כהן: אני בא ממשרד החינוך.

מאיר כהן: עבדתי במשרד 25 שנים.

מאיר כהן: חבל שהוא מאפשר להם להוריד כאלה פרויקטים חשובים.

מאיר כהן: אדוני, זה עולה 300 שקלים לילד במידה ולא יסבסדו את זה.

מאיר כהן: החוגים אתה יודע כמה הם עולים.

מאיר כהן: לכן אני אומר.

מאיר כהן: צר לי מאוד.

מאיר כהן: היה צריך להגיע לכאן שר החינוך ולהגיד לאנשים שלו שמהגורן מהיקב ישיגו את הכספים.

מאיר כהן: דיברתי עם ראש עיריית דימונה ודיברתי עם ראשי עיר בצפון, דיברתי אני מבין את הקושי הגדול שיש להם לממן את זה מכיסם.

מאיר כהן: זה משהו יפה שהכנסת כל כולה התלכדה אחרי הפרויקט הטוב הזה.

מאיר כהן: לכן אדוני, אני מבקש שתשים את משקלך על הנושא הזה.

מאיר כהן: יש עוד שבועיים.

מאיר כהן: גם אם נצטרך להגיע לאיזה הסכמות עם ההורים וועדי ההורים אבל לצמצם את העלות ושמרד החינוך ימצא את הכסף.

מאיר כהן: תודה רבה שאתה מקיים את הדיון הזה.

אורלי פרומן: אדוני היושב ראש, לצערנו שוב אנחנו אומרים שהמדינה משותקת.

אורלי פרומן: אבל גם אני הייתי שם כמנכ"לית בתקופות מעבר כאלו כאשר נערכים לקראת הרכבת ממשלה.

אורלי פרומן: עדיין, לכל משרד יש שר.

אורלי פרומן: השר אמור לתפקד עם המנכ"ל ועם כל הצוות.

אורלי פרומן: השרים ישנם שם כדי לקבוע את סדרי העדיפויות, מאיפה מקצצים ומאיפה לא.

אורלי פרומן: שוב אנחנו פוגעים במיליון ילדי ישראל ובהורים שלהם?

אורלי פרומן: זה לא הגיוני.

אורלי פרומן: לא יכול להיות שהשר לא פה.

משה שגיא: זה שהשר לא פה זה לא - - -

אורלי פרומן: ב-8.10 כתבתי לך מכתב על הנושא והגבת והנה אנחנו פה בדיון.

אורלי פרומן: ב-24.10 שלחתי מכתב ישיר לשר החינוך.

אורלי פרומן: עד היום לא קיבלתי תשובה אפילו לא מהמזכירה, שיבדקו את הנושא.

אורלי פרומן: אז לא פלא שהוא לא נמצא פה היום, זה לא חשוב לו.

אורלי פרומן: מיליון ילדים והוריהם לא מעניינים את שר החינוך.

אורלי פרומן: חברים, זאת המסקנה שלי, אחרת למה הוא פה?

אורלי פרומן: לא הוא עונה מכתב לקוני כתשובה?

אורלי פרומן: שוב אנחנו הולכים להשית את העלות הזאת על ההורים, אבל רק על ההורים שיש להם.

אורלי פרומן: יש רשויות שיצרו יוזמות מקומיות, אבל כל הילדים לאוכלוסיות חלשות או ברשויות חלשות, שוב ייפגעו.

אורלי פרומן: שוב אנחנו פוגעים בזכות הבסיסית של כל ילד וילדה במדינת ישראל לחינוך שווה.

אורלי פרומן: שוב פותחים פערים שבלתי ניתן אחר-כך ניתן לגשר עליהם.

אורלי פרומן: שוב פוגעים בזוגות הצעירים עם יוקר המחייה.

אורלי פרומן: שוב פוגעים באימהות.

אורלי פרומן: מי יישאר בחנוכה בבית עם הילדים כשלא יהיה?

אורלי פרומן: האימהות תישארנה.

אורלי פרומן: שוב היא תפסיד ימי עבודה.

אורלי פרומן: היא זאת שמרוויחה פחות אז היא תישאר עם הילדים בבית.

אורלי פרומן: אני רוצה לגעת רגע בנושא של החינוך המיוחד.

אורלי פרומן: אני מבקשת מחבריי הטובים במשרד החינוך.

אורלי פרומן: בואו לא נטעה את הציבור.

אורלי פרומן: בשנים האחרונות יש גידול במספר ילדי החינוך המיוחד.

אורלי פרומן: זה לא קרה בהפתעה ב-31.8 השנה.

אורלי פרומן: ידענו שיש גידול טבעי, יודעים מה הצרכים של האוכלוסייה הזאת ואנחנו גם יודעים שלא נעז לפגוע בה.

אורלי פרומן: לא ניתן לפגוע באף ילד ובוודאי לא באוכלוסייה של החינוך המיוחד.

אורלי פרומן: אז בתזרים מזומנים לקחתם מחנוכה כדי להתחיל את השנה?

אורלי פרומן: בסדר.

אורלי פרומן: אבל לא לקחתם מהתכנית, זה לא יכול להיות, כי החינוך המיוחד היה צריך להיות מתוקצב.

אורלי פרומן: בואו לא נשתמש בזה כתירוץ.

אורלי פרומן: אני מאוד מקווה שנס חנוכה לילדים ישראל יתרחש פה והיום בהחלטה שלך, אדוני היושב ראש.

משה שגיא: זאת לא החלטה שלי.

משה שגיא: מישהו מהממשלה יודע להסביר מה קרה עם הדבר הזה?

משה שגיא: על כמה כסף מדובר?

משה שגיא: אני סמנכ"ל בכיר תקציבי משרד החינוך.

משה שגיא: אני רוצה לתת רקע לעניין.

משה שגיא: בתחילת שנת הלימודים נקלענו לבעיה תקציבית בנושא של הגידול הטבעי בחינוך המיוחד.

משה שגיא: השנה היה גידול טבעי חריג לעומת שנים קודמות בנושא של הילדים האלרגניים.

משה שגיא: היינו חייבים למצוא פתרון כדי לקלוט את כל תלמידי החינוך המיוחד ולתת סייעות לכל תלמידי החינוך המיוחד שזכאים לסייעת.

משה שגיא: מאחר ולא יכולנו לקבל תוספת תקציבית, נדרשנו לחפש תקציב בתוך המשרד.

משה שגיא: מה זאת אומרת לא יכולנו?

משה שגיא: מה פירוש המילה לא יכולנו?

משה שגיא: בגלל המצב והמסגרת הפוליטית שאנחנו נמצאים עכשיו, דהיינו, ממשלת מעבר.

משה שגיא: כמה כסף?

משה שגיא: מדובר ב-160 מיליון שזה השליש הנדרש לגידול הטבעי לחינוך המיוחד מספטמבר עד דצמבר השנה.

משה שגיא: ביקשתם מהאוצר והאוצר סירב?

משה שגיא: היו דיונים.

משה שגיא: הבנתי שהיו דיונים.

משה שגיא: האוצר סירב.

משה שגיא: היתה החלטה שלא אפשרה לנו לקבל את התקציב הזה.

משה שגיא: בסופו של דבר לא קיבלנו את התקציב ונדרשנו למצוא פתרון בתוך תקציב המשרד.

משה שגיא: חשבנו להשתמש בתקציב של חנוכה כמימון ביניים ולא לצורך ביטול החופשות.

משה שגיא: אף אחד לא העלה על דעתו שלא תהיה ממשלה עד לתאריך הזה.

משה שגיא: הנחנו שממשלה תקום ובמסגרת דיוני התקציב הנושא הזה יתוקצב.

משה שגיא: כעת נקלענו למצב הזה ולמעשה אין אפשרות לקבל את ה-160 מיליון שקלים עבור החופשות.

מאיר כהן: מאיפה החכמה לגעת בדבר שהוא סך הכול בדובדבן בעניין.

מאיר כהן: נלחמו הרבה מאוד שנים כדי לצמצם את החופשות.

מאיר כהן: שר החינוך הקודם אמר שזה הדבר הטוב ביותר.

מאיר כהן: למה נגעתם שם?

משה שגיא: אני אגיד לך.

משה שגיא: אם היינו משאירים את החופשות, הדיון היה בנושא החינוך המיוחד והילדים האלרגניים.

יוליה מלינובסקי: אז האוצר היה מוצא את הכסף.

משה שגיא: הייתם עושים רעש ומהומה גדולה מאשר הדיון על החופשות.

ינון אזולאי: אולי אז הוא היה מוצא תקציב.

אורלי פרומן: האוצר היה מוצא את הכסף.

אורלי פרומן: בחינוך מיוחד וילדים אלרגניים לא היו נוגעים.

משה שגיא: בואו לא נתפזר.

משה שגיא: זאת אומרת, אתם במשרד החינוך סברתם שזה יהיה מימון זמני אבל בסופו של דבר החופשה הזאת או הלימוד בחנוכה לא יתבטל מכיוון שיימצא לזה מקור מימון אחר.

משה שגיא: לא ידעתם שהמצב הפוליטי יתערער.

משה שגיא: באופן עקרוני משרד החינוך מעוניין שזה יתבצע ואין לכם תקציב לעניין.

משה שגיא: בוודאי, החופשות זה דבר מאוד חשוב.

משה שגיא: היה לכם דיון במשרד כדי לחפש מקור מימון אחר בתוך המשרד?

משה שגיא: אני יכול להגיד שיש בעיות תקציביות למשרד שלא יאפשרו לנו לממן את הדבר הזה.

משה שגיא: לגבי החוגים.

משה שגיא: קודם כל, רוב החוגים פועלים.

משה שגיא: ביישובים 1 עד 5 הם פועלים בהיקף של 30 מיליון.

משה שגיא: מה שלא פועל כרגע זה ביישובים 6 - 10, בהיקף של 6 מיליון.

משה שגיא: אנחנו פועלים עכשיו להחלטת ממשלה ולמצוא תבחינים איך כן לאפשר להם.

משה שגיא: זאת המסגרת של הבעיה כרגע בחוגים.

יוליה מלינובסקי: אני מקבלת דיווחים - - -

משה שגיא: יוליה, יש עוד חברי כנסת שנרשמו.

משה שגיא: משרד האוצר, בבקשה.

אורלי ליימן: אני מאגף תקציבים במשרד האוצר.

משה שגיא: מה יש לך לומר על הדבר הזה?

משה שגיא: היתה החלטה של בית המשפט שאת החינוך המיוחד צריך לממן.

משה שגיא: לא צריך את בית המשפט לזה, את החינוך המיוחד צריך לממן.

משה שגיא: מה אתם מתכוונים לעשות?

משה שגיא: זה יישאר ככה, בגלל שלהם אין כסף?

משה שגיא: אני מבין שגם בעודפים שאתם מעבירים עכשיו בכמויות, אז אתם מקצצים שם במשרדים, כולל במשרד החינוך.

משה שגיא: קיבלנו עכשיו רשימה של עודפים.

משה שגיא: מה אתם רוצים שמשרד החינוך יעשה?

משה שגיא: אני לא מגן על משרד החינוך, אבל בסוף יש ילדים.

יוליה מלינובסקי: מיליון ילדים.

משה שגיא: אפילו אם זה רק 100,000?

משה שגיא: מה זה משנה?

משה שגיא: מה אתם מציעים לעשות?

משה שגיא: תבואו להסכמה עם משרד החינוך שאת הכסף הזה יממנו באיזו צורה.

משה שגיא: תגידו להם שיורידו את זה משעות הלימוד הרגילות.

משה שגיא: גם את זה אתם יכולים להגיד, אתם הרי מורידים עודפים.

משה שגיא: פעם הייתם מורידים אחוז מסוים מעודפים, עכשיו אתם מורידים בכמויות.

משה שגיא: מה את אומרת?

אורלי ליימן: כפי שמשה הציג, היו צרכים בחינוך המיוחד שנדרשו למענה בגלל חוסר תקציבי בלתי צפוי.

אורלי ליימן: לכן הוחלט בין משרד האוצר ומשרד החינוך להקפיא את תוכנית "ניצנים בחופשות" בחנוכה והנושא יובא לדיוני התקציב לקראת 2020.

אורלי ליימן: אין לנו אפשרות לתת מענה - - -

משה שגיא: אני היחיד פה שלא למד ליבה.

אורית פרקש הכהן: אני רוצה דיון על הליבה כי כל פעם אתה זורק את המשפט הזה.

משה שגיא: מה זה משנה?

אורית פרקש הכהן: אולי ניקח את המסלול שלך ונבנה ממנו מתווה?

משה שגיא: איך את אומרת לחברי הכנסת, כששואלים אותך לגבי חנוכה?

משה שגיא: חנוכה הולך להיות עכשיו ולא כל-כך קשור ל-2020.

משה שגיא: אז מה את מספרת לנו על תקציב 2020?

משה שגיא: נכון שאני לא אתפוס את מה שאת אומרת אבל חברי הכנסת?

משה שגיא: איך את אומרת את הדבר הזה?

משה שגיא: איך את פותרת את הבעיה של חנוכה?

משה שגיא: מה את מספרת לי את מה שלמדתם בסדנה באגף התקציבים, תגידי להם תקציב 2020.

משה שגיא: תקציב 2020 לא רלוונטי לילדים האלה.

אורלי ליימן: מאחר ושנת 2019 היא שנת תקציב סגורה אין לנו אפשרות להעמיד מקור תוספתי לצורך הדבר הזה.

אורלי פרומן: אז לפי מה שאת אומרת, הילדים של החינוך המיוחד היו אמורים לשבת בבית.

מיקי לוי: מיכל, אני הולך לשיטתך.

מיקי לוי: שנת תקציב סגורה 2019 התקציב אושר בכנסת ישראל.

מיקי לוי: חנוכה חל ב-22.12.

מיקי לוי: תגידי לי איפה הכסף?

מיקי לוי: זה נמצא בבסיס התקציב.

מאיר כהן: מיקי, זה קצת לא הוגן שאנחנו את החיצים שלנו מפנים אליה .

מאיר כהן: החיצים הם לאנשים במשרד החינוך שיושבים כאן.

מאיר כהן: משרד החינוך יודע שלוקחים לו עודפים, נכון?

מאיר כהן: שיילחם על זה.

משה שגיא: מה אתה רוצה שיעשה?

מאיר כהן: שר החינוך והמשרד לא נלחמו על הקייטנות של החופשות, זה הכול.

מיקי לוי: מאיר, זה נמצא בבסיס התקציב.

מיקי לוי: התקציב הוא ל-2019.

משה שגיא: אתם מסכימים שיורידו לכם מהעודפים בסדרי גודל האלה?

משה שגיא: זאת החלטת ממשלה.

משה שגיא: על סדרי גודל של הקיצוץ בעודפים?

משה שגיא: כן.

משה שגיא: יש החלטה על 11.55% קיצוץ בעודפים בהחלטת ממשלה.

שלמה קרעי: הרב גפני, אפשר לדחות את חנוכה בשבוע והוא יהיה בתקציב 2020.

אורלי פרומן: אני רוצה לחזור על הבקשה שלי מהפעם שעברה.

אורלי פרומן: אני חושבת שמשרד החינוך צריך להגיע הנה ולומר שבעקבות החלטות הממשלה בקיצוץ הרוחבי, נאלצנו לקצץ איקס מיליארדים ואלו התכניות שתיפגענה בעקבות זאת משיקולים אלו ואלו.

אורלי פרומן: שייתן לנו את התמונה המלאה.

משה שגיא: אורלי, אני מציע לא להתפזר ולקבל החלטות בעניין הזה ולקבל החלטות בנושא הזה.

משה שגיא: עם כל הכבוד לך, אין לנו טענות נגדך, את עושה את עבודתך וזה בסדר גמור.

משה שגיא: יש לנו טענות למשרד האוצר.

משה שגיא: איך הוא אומר שצריך להביא כסף, אבל הכסף שיהיה מתוך משרד החינוך.

משה שגיא: דהיינו, מבטלים את הפעילות בחנוכה.

משה שגיא: זה לא בא בחשבון.

משה שגיא: אין דבר כזה שהתקציב סגור.

משה שגיא: את יודעת כמה דברים אנחנו מאשרים פה שהם מעבר לתקציב?

משה שגיא: אני יכול להביא לך דוגמאות ממה שיש פה.

שלמה קרעי: השר גפני, מה עם תשובה?

שלמה קרעי: הם שלחו את - - -

משה שגיא: רק רגע.

משה שגיא: יעקב אשר, בבקשה.

אורלי פרומן: אל תפגע בה, היא עובדת ציבור.

משה שגיא: היא עושה את עבודתה.

שלמה קרעי: חס וחלילה.

שלמה קרעי: היא אמורה לתת תשובה עניינית.

אורלי פרומן: בסדר, זאת בעיה של מנכ"ל משרד האוצר.

הנושא הזה הוא נושא חשוב מאוד ואני בטוח ומקווה שהוא ייפתר.

אני כל פעם נדהם מחדש כמה חושבים הפקידים שאנחנו מטומטמים או משהו כזה.

אני מצדיע לאיפוק שלך, אדוני היושב ראש.

אני מכיר את הפתיל שלך, אני לא יודע איך אתה עושה את זה אבל כנראה שאתה יודע מה אתה עושה.

משה שגיא: גם אני עושה סדנאות.

אני רוצה שתיקחו בחשבון דבר אחד.

מה קורה לילדים שאין להם את המסגרות האלה?

כמה תאונות דרכים יהיו עם קורקינטים ואופניים וצרות אחרות שמתרגשות על העולם?

כמה ילדים יכולים להידרדר באותם ימים?

כל הכוונה היתה לתת להורים ללכת בשקט לעבודה ושלא יהיה הפסד כסף לכלכלה.

אני מאוד מקווה שזה יצליח.

אדוני היושב ראש, במסגרת ההצעות לסדר בהתחלה אני רוצה להעלות נושא שעלה כאן על השולחן ואנחנו מחכים לתשובה.

הוא עלה גם במליאת הכנסת והשר הבטיח שזה הולך להיות מסודר.

הבנתי כך גם מהפקידים הבכירים של משרד החינוך.

מיקי, זה נושא שאתה מוביל בגאון, הנושא של ארגוני נוער.

הבטיחו שיהיה פתרון ל-13 מיליון שקלים שחסרים.

אם אפשר, אני מבקש לקבל תשובה בעניין הזה.

מאיר כהן: סגן השר אמר?

השר אמר.

שלמה קרעי: אדוני היושב ראש, אני רוצה להזכיר משהו שאמנם השגנו עבורו את אותו הסכם התחייבות תקציבית של האוצר והחינוך של החינוך המיוחד, המוכר שאינו רשמי, שייכנס בעדיפות עליונה לדיוני תקציב 2020.

שלמה קרעי: אבל אם אנחנו כאן כבר מדברים ומנסים להשיג תקציב של 200 מיליון, של 400 מיליון לבית ספר של החגים של חנוכה, שהוא נושא חשוב בפני עצמו, אני חושב שגם לא פחות חשוב זה הנושא של החינוך המיוחד שאינו מוכר ורשמי.

יוליה מלינובסקי: בוא נתמקד בזה כרגע.

שלמה קרעי: כמו שזה נראה כרגע, גם תקציב 2020 לא בטוח מתי ייפתחו הדיונים שלו, אם בכלל, בחודשים הקרובים.

ינון אזולאי: שלמה, אל תכנס, אבל אתה זה שהאמנת להם והבאת את הפתרון.

שלמה קרעי: מה זה האמנתי?

שלמה קרעי: יש התכתבות.

ינון אזולאי: אני לא מאמין להם שגם ב-2020 ישימו את זה בסדר עדיפויות.

שלמה קרעי: אני לא האמנתי, יש התחייבות חתומה בהתערבות ראש הממשלה.

שלמה קרעי: יש לנו מסמך חתום בהתערבותו של ראש הממשלה חתום בידי האוצר.

שלמה קרעי: גם בית ספר של החגים היה חתום.

שלמה קרעי: תמיד יהיו לנו את הכלים לעצור הצבעות בתקציב כשנגיע לדיונים.

שלמה קרעי: אבל אם הדיונים האלה נמשכים וייקח כמה חודשים ורק אז זה ייכנס, אני חושב שיחד עם בית הספר של החגים צריך להכניס בצורה ברורה וחדה את הנושא של החינוך המיוחד המוכר שאינו רשמי.

יוליה מלינובסקי: בואו נתרכז בזה כרגע.

יוליה מלינובסקי: כמה חסר לכם?

שלמה קרעי: יוליה, תמשיכי להיאנח.

שלמה קרעי: בואי נתמקד בזה כרגע.

שלמה קרעי: יש לך ילדי חינוך מיוחד, מסכנים שמקבלים 50% מהתקציב.

יוליה מלינובסקי: הדיון כרגע הוא בית ספר של החגים.

יוליה מלינובסקי: אתה לא יכול להכניס הכול בסל אחד.

שלמה קרעי: אני אכניס.

שלמה קרעי: הדיון כרגע הוא חינוך.

שלמה קרעי: ילדי החינוך המיוחד לא פחות חשובים.

יוליה מלינובסקי: אז תקים ממשלה ותדבר איתה הכול.

שלמה קרעי: תקימו אתם ואל תגררו את המדינה לחצי שנה של תוהו ובוהו.

שלמה קרעי: אתם אלה שגררתם אותנו.

יוליה מלינובסקי: ודאי, עזוב.

יוליה מלינובסקי: יש לנו את חנוכה בעוד שבועיים.

משה שגיא: קרן ברק, בבקשה.

קרן ברק: אמנם הבן שלי בכיתה ד' אבל עד לפני שנה הוא השתתף בבית ספר של החגים.

קרן ברק: אני חייבת להגיד שזה היה פתרון מאוד משמעותי לי כהורה.

קרן ברק: הפתרון הזה שבתקופה שבה אני עובדת כמו חנוכה, פסח וסוכות, זה היה פתרון מאוד משמעותי.

קרן ברק: בעבר זה לא היה ועד שהשגנו את האירוע המשמעותי הזה, שבאמת היתה איזו קורלציה בין הורים שעובדים לבין ילדים בחופשה.

קרן ברק: חבלי הלידה היו כל-כך קשים אבל סוף סוף זה הגיע, אז באים ובהזדמנות הראשונה שיש ממשלת מעבר ואפשר לטאטא את זה בין הכיסאות, פשוט מוחקים את זה.

קרן ברק: קודם כל, אנחנו קרובים לחנוכה וחייבים לפתור את זה.

קרן ברק: אני בכלל חוששת שזאת מגמה.

קרן ברק: חבלי הלידה שזה יגיע היו קשים מנשוא ואם עכשיו זה הדבר הראשון שמורידים כשמתאפשר, לי זה נראה יותר כמגמה.

קרן ברק: זה מאוד מטריד אותי.

קרן ברק: זה מצב אבסורדי שבו ההורים לא נמצאים כי הם בעבודה.

קרן ברק: מדובר בילדים קטנים.

קרן ברק: ככל שהגיל גדל אז מן הסתם הפתרונות יותר קלים, אבל כשהילדים קטנים אין פתרון.

קרן ברק: אני גרה בתל אביב ורואה כל מיני קייטנות שעולות הרבה מאוד כסף.

קרן ברק: מי שאין לו כסף ומי שלא גר בתל-אביב, מה הוא אמור לעשות?

קרן ברק: לקחת ימי חופשה, להיות עם הילדים ולהקטין את השכר שלו או למנוע מהילדים דברים אחרים?

קרן ברק: אני באמת לא מצליחה להבין.

קרן ברק: שוב אני אומרת, זה מטריד אותי כי בהזדמנות הראשונה שיכלו הורידו את זה.

קרן ברק: לך תדע מה יהיה הלאה.

יוליה מלינובסקי: פסח גם לא יהיה.

קרן ברק: את רואה אחרון נכנס ראשון יוצא.

קרן ברק: זה נראה כאילו מישהו ממשרד החינוך התנגד מלכתחילה וחיכה להזדמנות הראשונה להוריד את זה כאפשר.

קרן ברק: לך תדע מה יהיה הלאה.

משה שגיא: למה כל הזמן הביקורת היא על משרד החינוך?

משה שגיא: אני לא חסיד של משרד החינוך אבל למה הביקורת עליהם?

משה שגיא: למה משרד האוצר יוצא נקי מהביקורת?

קרן ברק: לא אמרתי שהוא יוצא נקי, זה סדרי עדיפויות.

משה שגיא: מה זה מגמה?

משה שגיא: זאת מגמה של משרד האוצר לחסוך כסף כמה שאפשר שיותר, לא משנה מה עומד ממול.

משה שגיא: שניהם אשמים בשווה.

ינון אזולאי: משרד האוצר צריך להחזיר את זה.

קרן ברק: בסדר, אבל הוא מחליט תעדוף ומה הוא מוריד ומה לא.

ינון אזולאי: אין לו מאיפה להחליט.

ינון אזולאי: הכסף נמצא אצל האוצר.

משה שגיא: כן.

משה שגיא: שניהם אשמים בשווה.

קרן ברק: בסדר, אז שניהם אשמים בשווה.

משה שגיא: הם המשרדים שצריכים לטפל בעניין הזה ומהם אנחנו נדרוש שהם יחזירו את הכסף.

משה שגיא: אבי ניסנקורן, בבקשה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני לא רוצה לציין אשמים אבל יש פה מחדל.

אברהם (אבי) ניסנקורן: למחדל הזה אחראים משרד החינוך ומשרד האוצר.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני לא חושב שיש פה אחד יותר ואחד פחות.

אברהם (אבי) ניסנקורן: הבעיה הבסיסית היא שזה לא הדבר היחיד.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אנחנו רואים תופעה שהיתה בממשלה הקודמת שהיו דברים שחושבים שהם קבועים ולא מכניסים אותם לבסיס.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אז אנחנו כל פעם נתקעים בדבר הזה כמו, לדוגמה, "מרכזי חוסן".

אברהם (אבי) ניסנקורן: מה, "מרכזי חוסן" ייעלמו מחר?

אברהם (אבי) ניסנקורן: הפרויקט הזה הוא פרויקט חד פעמי?

אברהם (אבי) ניסנקורן: כשלא שמים בבסיס אז קל לבטל ואחר-כך צריך לשונרר כסף.

אברהם (אבי) ניסנקורן: פה צריך התייחסות רצינית.

אברהם (אבי) ניסנקורן: צריך להגיד כשמכניסים דברים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אם זה חד פעמי אז צריך להגיד לכל עם ישראל שזה חד פעמי.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אם זה פרויקט קבוע, צריך להכניס את זה לבסיס.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אם זה היה בבסיס, משרד החינוך לא היה יכול לבטל את זה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: ברגע שזה ניתן כמשהו מחוץ לתקציב – זה שתי וערב, כל הדברים שאנחנו נתקלים בהם זה דברים שהם מחוץ לבסיס.

משה שגיא: אבי, אני לא יודע מי שיהיה שר האוצר בהכנת התקציב 2020.

משה שגיא: אני לא יודע.

משה שגיא: יש לי ניחושים, אבל לא רציני.

משה שגיא: אם יהיה שר אוצר חדש, אתה לא יכול לתאר לעצמך במה תיתקל מול אגף התקציבים.

משה שגיא: אתה פשוט לא יכול לתאר לעצמך.

משה שגיא: הם לא רוצים שזה יהיה בבסיס.

משה שגיא: אני רק אומר לך שתדע.

משה שגיא: למשל, אמרתי פה בוועדה שאני לא עושה הסכם קואליציוני ושהכול יהיה בבסיס.

משה שגיא: מה שלא צריך להיות בבסיס שלא יהיה בכלל.

משה שגיא: אמרתי את זה פה.

משה שגיא: אני אומר את זה.

משה שגיא: אני לא יכול לסבול את התופעה הזאת.

משה שגיא: או שצריך לתת את הכסף הזה או שלא.

משה שגיא: בדיוק מה שאתה אומר לנושא חופשת החגים של חנוכה.

משה שגיא: אם זה רציני וזה מה שצריך להיות, זה צריך להיות בבסיס.

משה שגיא: למה זה הופך לסחר מכר?

אברהם (אבי) ניסנקורן: יש דברים שבמהות שלהם אתה לא יכול להוציא אותם מהבסיס כי זאת המהות שלהם.

אברהם (אבי) ניסנקורן: יש דברים שאם מחליטים שזה נכנס אז זה נכנס ואם לא, אז לא.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אחרת אנחנו באמת מוליכים שולל את עם ישראל.

אברהם (אבי) ניסנקורן: זה מה שקורה פה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: יש לי עוד ביקורת אחת.

אברהם (אבי) ניסנקורן: יש לי ביקורת על שר החינוך.

אברהם (אבי) ניסנקורן: שר החינוך ידע להיאבק על העברות.

אברהם (אבי) ניסנקורן: כשיש נושא שהוא באמת קריטי, הוא צריך לבוא ולומר את דברו.

אברהם (אבי) ניסנקורן: לא שמעתי אותו אומר את דברו.

אברהם (אבי) ניסנקורן: הוא צריך לבוא פה לוועדה כמו ששר התחבורה בא לוועדה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני חושב שזה לא מכובד.

אברהם (אבי) ניסנקורן: הוא צריך לבוא ולהגיד.

אברהם (אבי) ניסנקורן: גם אם יבוא ויאמר שאין לו והוא לא יכול לעמוד בזה, אז זה מה שהוא יגיד.

אברהם (אבי) ניסנקורן: בסופו של דבר הוא שר החינוך והוא צריך להגיד את דברו.

משה שגיא: זאב גולדבלט, יושב ראש ועד ההורים.

משה שגיא: אור גלזר, אתה אחריו, אני אאפשר לך.

זאב גולדבלט: אני מנכ"ל פורום ועדי ההורים היישוביים, הנהגת ההורים הארצית.

ולא אפספס: ליו"ר הוועדה וחברי הכנסת הנכבדים.

ולא אפספס: שנים ארוכות מדינת ישראל בכלל ומשרד החינוך בפרט, רואים בהורי ישראל באר עמוקה ממנה ניתן לשאוב ומותר לשאוב כספים ללא כל מגבלה.

ולא אפספס: כך נדרשים ההורים לשלם מיסי גולגולת רגרסיביים עבור כל ילד במערכת בגובה כולל של כ-5 מיליארד שקלים כל שנה, וזאת על-מנת לממן את תכניות הלימודים עצמן.

ולא אפספס: לפני שנה וחצי בערך יצאו שרי האוצר והחינוך, בפירוש שרי האוצר והחינוך היו ביחד באותה מסיבת עיתונאים והציגו את התכנית עצמה.

ולא אפספס: הם הציגו בשורה, שלאחר לחץ מאסיבי שלנו ההורים, הם יוזמים את בית ספר של החגים, שיצמצם את הפער העצום והבלתי נסבל של ימי החופשה בין ההורים והתלמידים.

ולא אפספס: זה הפער הגדול ביותר ב-OECD, רק לידיעתכם.

ולא אפספס: אבל בראשית השנה החליט משרד החינוך לבטל את עשרת הימים שבהם התקיימה פעילות לילדים ולתלמידים הצעירים במוסדות החינוך בצורה מסובסדת.

ולא אפספס: אני בכוונה אומר מוסדות חינוך כי זה גם הגנים.

ולא אפספס: שם זה קריטי במיוחד.

ולא אפספס: שוב מגלגלים את העלויות לפתחם של הורי ישראל.

ולא אפספס: במי פוגעים יותר מכל?

ולא אפספס: דווקא בשכבות המוחלשות, שהרי המבוססים ימצאו פתרון, כמו שאמרה חברת הכנסת ברק.

ולא אפספס: אבל האחרים, או שיאלצו לשוב ולבטל את עבודתם ולפגוע בפרנסתם או להוציא שוב כספים רבים שאין להם.

ולא אפספס: אנו קוראים למשרדי החינוך והאוצר לתת מענה להורי ישראל, להוריד בהדרגה את העול הכלכלי שנופל על כתפיהם כבר היום.

ולא אפספס: אולי הגיעה העת שמדינת ישראל תיישם בפועל שני חוקים שהיא כבר חוקקה לפני שנים רבות מאוד.

ולא אפספס: אחד זה חוק חינוך חובה חינם, כשהחינם משום מה התאדה.

ולא אפספס: הדבר השני, זה חוק יום לימודים ארוך איכותי לכולם.

ולא אפספס: גם החוק הזה שחוקק לפני למעלה מ-20 שנה, נדחה כל שנה במסגרת חוק ההסדרים.

ולא אפספס: אין שום סיבה לפגוע כל שנה בהורי ישראל כולם.

ולא אפספס: תודה רבה.

אור גלזר: אני רכז המערכת של "חדשות 12".

אור גלזר: אנחנו בעצם יזמנו לפני שנתיים את המתווה לקיצור החופשות, שאומץ לשמחתנו על-ידי משרד החינוך ומשרד האוצר והפך ל"בית הספר של החגים".

אור גלזר: אני מדבר כעיתונאי, אבל בעיקר כאבא לשלושה ילדים.

משה שגיא: זה חריג שאני נותן רשות דיבור.

משה שגיא: הייתם בעניין הזה כל הזמן.

אור גלזר: הפער העצום שמוטל עלינו ההורים בין חופשות התלמידים לחופשות ההורים, בממוצע 70 יום בשנה.

אור גלזר: זה בלתי הגיוני וההורים אובדי עצות וגם אובדי כסף מול הדבר הזה.

אור גלזר: ברור היה לנו מהתחלה שזה לא הפתרון האידיאלי.

אור גלזר: הפתרון האידיאלי הוא כמובן להעלות את ימי החופשה של העובדים בישראל, אבל זה לא ישים מבחינה כלכלית וזה ברור לנו.

אור גלזר: לכן שמחנו על הפתרון הזמני הזה לפחות.

אור גלזר: לא נאמר פה וחשוב להגיד שהתכנית הזאת עולה 400 מיליון שקלים, אבל המשק מפסיד מיליארד שקל בכל יום שבו ההורים לא עובדים בכלל החופשות האלה.

אור גלזר: לכן כל הסיפור הזה הוא רווח למדינה.

אור גלזר: החשש שלנו שביטול חד פעמי השנה של חנוכה ופסח השנה, כולכם מכירים את זה, ייגרר לשנים הבאות ובזה התכנית הזאת תלך לאיבוד.

אור גלזר: אני מקווה שאתם תצליחו לגרום ללחץ לפעול ולשנות את הגזירה הזאת ולעזור באמת להורים של מיליון תלמידים בישראל מהשכבות החלשות ומעמד הביניים, שהוא לא פחות חשוב, כי הוא מחזיק את המדינה.

אור גלזר: תודה על ההזדמנות.

משה שגיא: תודה רבה.

משה שגיא: ערן דורון, ראש מועצת רמת נגב.

משה שגיא: הוא לא פה.

יוליה מלינובסקי: יש לי הערה קצרה.

יוליה מלינובסקי: קחו בחשבון שזה יתבטל עכשיו, אבל השלטון המקומי כבר ארגנו את כל המערך הזה.

יוליה מלינובסקי: בואו לא נזלזל בזה.

יוליה מלינובסקי: הם ארגנו הסעות, בתי ספר, תקציבים.

יוליה מלינובסקי: עיריות שהן יותר מבוססות עכשיו מוצאות פתרונות בעוד הרשויות החלשות פשוט מבטלים את זה.

יוליה מלינובסקי: ההתארגנות הזאת של השלטון המקומי כבר עלתה להם כסף.

יוליה מלינובסקי: דיברתי עם יו"ר השלטון המקומי חיים ביבס.

יוליה מלינובסקי: מה הוא עשה במודיעין?

יוליה מלינובסקי: הוא גבה מההורים כסף מראש ואם יהיה בית ספר של החגים הוא יחזיר.

יוליה מלינובסקי: זאת אומרת, ראשי הערים כל הזמן צריכים להמציא את הגלגל.

יוליה מלינובסקי: אנחנו מצפים מראש העיר שהעיר תתפקד כמו שצריך ובאים אליו בטענות.

יוליה מלינובסקי: יושב פה ראש העיר גבעת שמואל.

יוליה מלינובסקי: אנחנו כתושבים באים לראשי הערים בטענות.

יוליה מלינובסקי: הוא מסכן צריך לגלגל את האוצר בגלל שמשרד החינוך לא הגיעו להסכמות עם משרד האוצר.

יוליה מלינובסקי: קחו את זה בחשבון כי השלטון המקומי כבר השקיע כסף בזה.

יוליה מלינובסקי: בתי ספר, סייעות, צוותים, הוא כבר עשה התקשרויות לאוכל ולאבטחה.

יוליה מלינובסקי: יש להם מלא הוצאות.

אורלי פרומן: ברשויות החלשות זה לא יקרה.

משה שגיא: שי ליפשיץ, בבקשה.

שי ליפשיץ: אני מהחינוך המיוחד המשלב, מנהל של מסגרות משלבות.

שי ליפשיץ: אני רוצה להגיד שיש פה חטא על פשע וחכמת חלם.

שי ליפשיץ: אנחנו עושים כל מאמץ לחבב את ילדי החינוך המיוחד על ההורים והילדים הרגילים.

שי ליפשיץ: פה לוקחים מתקציב אחד ומעבירים לתקציב שני.

שי ליפשיץ: לנו אין שום דבר נגד ילדי החינוך הרגיל אלא להיפך.

שי ליפשיץ: בשום פנים ואופן הכספים של גידול טבעי לא צריכים להילקח מחופשות החגים אלא להיפך.

שי ליפשיץ: זה מעיד בדיוק על העניין שהחינוך המיוחד הוא בעצם בן חורג.

שי ליפשיץ: 5 שנים אנחנו מתריעים באלו"ט, האגודה הלאומית לאוטיסטים שיש גידול עד כדי מגיפה של ילדים אוטיסטיים.

שי ליפשיץ: משרדי הממשלה, האוצר והחינוך לא נערכים לזה.

שי ליפשיץ: שר החינוך מגדיר כשעת חירום את הגידול בכמות הילדים האוטיסטים אבל לא נערכים לזה.

שי ליפשיץ: ואז מה עושים?

שי ליפשיץ: לוקחים מילדי החינוך הרגיל ומעבירים לילדי החינוך המיוחד.

משה שגיא: אנחנו יודעים, על זה הדיון.

שי ליפשיץ: אני מבקש להעלות את הנושא של ילדי החינוך המיוחד, כולל המוכר שאינו רשמי דרך סדר התקציב בצורה מסודרת ולא בכל מיני פתרון דחק.

משה שגיא: תודה רבה.

משה שגיא: יוסי ברודני, בבקשה.

יוסי ברודני: אני ראש עיריית גבעת שמואל.

יוסי ברודני: אני מייצג פה את השלטון המקומי, לבקשתו של יושב ראש השלטון המקומי.

יוסי ברודני: ראשית, אני רוצה לומר דבר שכולם יודעים.

יוסי ברודני: בשלטון המקומי גם עובדים עם תקציב מסודר וסגור.

יוסי ברודני: מאשרים אותו בסוף שנה והוא מתייחס לכל השנה.

יוסי ברודני: לכן, לרשויות המקומיות לא תהיה שום אפשרות לממן את ימי הלימודים האלה בשום פנים ואופן, בטח לא ברשויות החלשות.

משה שגיא: מה זה קשור שמאשרים את התקציב?

משה שגיא: ברשויות החזקות יהיה אפשר לעשות את זה?

יוסי ברודני: לא.

יוסי ברודני: אני מסביר שוב.

יוסי ברודני: חלק מהרשויות החזקות אולי כן, אבל בודדות.

יוסי ברודני: רוב הרשויות לא ימצאו.

יוסי ברודני: גם היום חלק מהרשויות משתתפות, כלומר, ההורים משתתפים מראש.

יוסי ברודני: אני אומר שברוב הרשויות התקציב הוא תקציב סגור ובעצם זה יושת על ההורים במידה והם ירצו את זה.

יוסי ברודני: אני מצטרף למה שאמרה חברת הכנסת מלינובסקי.

יוסי ברודני: באמת, כולם התארגנו והקימו מנגנון.

יוסי ברודני: בסופו של דבר, אם לא יימצא תקציב - - -

משה שגיא: אתם השלטון המקומי באתם בדברים עם הממשלה, עם משרד האוצר, משרד החינוך?

יוסי ברודני: אני יודע שדיברו.

יוסי ברודני: שמענו פה ממשרד החינוך שבסך הכול מדובר ב-160 מיליון שקלים לעשות את זה בכל הארץ.

יוסי ברודני: זה מה שמשרד החינוך אמר שחסר.

יוסי ברודני: הם לקחו 160 מיליון מהפרויקט הזה.

יוסי ברודני: יש פה תמימות דעים ולכן אני מאוד מקווה שבסוף הדיון גם יימצא הכסף לעשות את זה.

יוסי ברודני: מי שיזם את זה בסופו של דבר זאת המדינה.

יוסי ברודני: המדינה הגדירה 3 מטרות עיקריות: צמצום פערים ומתן הזדמנות שווה לכלל התלמידים; הרחבת מענה איכותי, חוויתי המותאם לגיל הילדים, לצרכיהם, התפתחותם, כולל תכנית העזרה; מתן מענה להורים באמצעות הקלה בנטל התשלומים ועידוד השתתפותם בשוק העבודה.

יוסי ברודני: אני מדגיש עוד פעם, מדובר על ילדי גן מגיל 3 עד 6 בחינוך הרגיל ובחינוך המיוחד.

יוסי ברודני: מדובר פה על ילדים מכיתה א' עד ג' בכל המגזרים, במוכר שאינו מוכר, ורשמי ושאינו רשמי .

יוסי ברודני: כמו שנאמר פה, מדובר על מיליון ילדים.

יוסי ברודני: מה אנחנו עושים בעצם?

יוסי ברודני: צמצום הפערים ומתן הזדמנות שווה לכל התלמידים?

יוסי ברודני: אנחנו פוגעים בדבר הזה בצורה ברורה כי כל הרשויות שהן 1 עד 5, אין סיכוי שהם יקבלו מענה.

יוסי ברודני: זה אומר שאותם ילדים שהכי צריכים את זה יישארו ברחובות ויישארו בבית לבד.

יוסי ברודני: ההורים שלהם גם לא יכולים להרשות לעצמם שלא לצאת לעבודה.

יוסי ברודני: אין לילדים האלה מסגרת, לא ארוחה ולא שום דבר.

יוסי ברודני: אז הילדים האלה הולכים ומידרדרים אחרי 5 ימים כאלה בבית חוזרים חזרה למערכת החינוך ומושכים את כל מערכת החינוך ואת כל הילדים אחורה.

יוסי ברודני: הרחבת המענה האיכותי ברור שאין.

יוסי ברודני: ילדים שמסתובבים ברחוב ואין להם שום פתרון, לא יכול להיות כזה דבר.

יוסי ברודני: שוב פעם, אותם הורים שאין להם פתרונות, אלה שחייבים ללכת לעבודה ילכו לעבודה וישאירו את הילדים שלהם לבד.

יוסי ברודני: אלה שלא ירצו לעשות את זה יישארו בבית, יפסידו את שכר העבודה, יצטרכו לשלם עבור התכנית הזאת, יצטרכו להפעיל את הילדים שלהם.

יוסי ברודני: זה לא יאומן.

יוסי ברודני: רק בשנת 2018 מדינת ישראל החליטה להפעיל את התכנית הזאת ובהינף יד ובכזאת קלות אומרים שעכשיו זה לא יהיה.

יוסי ברודני: אני לא בקיא אבל יושבים פה אנשים מקשת רחבה וכולם תמימי דעים וכולם בעד הדבר הזה.

יוסי ברודני: לא יתכן שנצא פה מהחדר הזה בלי החלטה של ועדת הכספים.

יוסי ברודני: עם כל הכבוד לאגף התקציבים, לא יתכן שאי-אפשר למצוא 160 מיליון ולהביא את זה למשרד החינוך כדי שיוכלו להפעיל את התכנית.

יוסי ברודני: הציפייה היא גם ממשרד החינוך וגם ממשרד האוצר.

יוסי ברודני: אפשר להאשים אחד את השני אבל בסופו של דבר מדובר בילדים של כולנו.

יוסי ברודני: לא יתכן שלא יימצא על השולחן הזה 160 מיליון שקלים כדי לפתור את הבעיה הזאת אחת ולתמיד.

יוסי ברודני: אני גם אגיד לכם במשרד החינוך כמו שאמרו כולם, שאי אפשר לבוא ולעשות את המשחקים האלו.

יוסי ברודני: אני יכול לתת לכם עוד הרבה דוגמאות:

יוסי ברודני: תוקצבו 10 שעות רוחב לתלמידי כיתות א' ו-5 שעות לתלמידי כיתות ב' וזה צומצם ל-5 שעות לתלמידי א'-ב'.

יוסי ברודני: זה צומצם לכיתות א' בלבד וזה צומצם לחלוטין.

יוסי ברודני: מי שצריך לתת את המענה לזה הן הרשויות המקומיות וכמו שנאמר פה, גם הכסף שגובים מההורים.

יוסי ברודני: לכן אי-אפשר.

יוסי ברודני: מבטלים סבסוד טיולים.

יוסי ברודני: לא יכול להיות שהכיס העמוק של ההורים יהיה פתרון לכל הבעיות ולכל הגחמות של האוצר ושל משרד החינוך.

יוסי ברודני: תודה.

שלמה קרעי: הזכיר ידידי ראש העיר גבעת שמואל, שהתקציב של החופשה בבתי הספר מיועד לכלל האוכלוסייה, הרשמי, המוכר שאינו רשמי ומוסדות הפטור.

שלמה קרעי: לפי מה שאני יודע, להבדיל מבית הספר של החופש הגדול שבאמת מתוקצב באופן אחיד, בתי הספר של החגים מתוקצבים עם אפליה, 75% המוכר שאינו רשמי ו-55% מוסדות הפטור.

שלמה קרעי: לכן, אני לא חושב שזה משהו שקשור ללימודי ליבה או אפליות אחרות שיש בגללן.

שלמה קרעי: אם מוצאים תקציב צריך להשוות ושלא דווקא האוכלוסיות המוחלשות האלה יצטרכו לממן יותר או לא יוכלו לשלוח את הילדים שלהם לבתי הספר.

מיקי לוי: שלמה, אני מציע לך, כאחד שקצת שחה בבריכה הזאת, את הנושא הזה של שוויון נשאיר לדיוני התקציב הבא.

מיקי לוי: כרגע אם נעסוק בעניין הזה, נפלה את השאר.

מיקי לוי: זאת ההצעה שלי.

שלמה קרעי: אז נפלה חלק כדי לא להפלות את השאר.

מיקי לוי: לא.

מיקי לוי: אבל אם לא נשיג את התקציב הזה.

מיקי לוי: הנושא הזה שאתה מכניס אותו, של חוסר שוויון הוא נכון, אבל הוא יהיה נכון לדיוני תקציב שיכנסו לבסיס התקציב, כי לא נמצא כסף לעניין הזה.

משה שגיא: מיקי תודה.

משה שגיא: יוסי הרוש מעיריית לוד, בבקשה.

יוסי הרוש: אני ממלא מקום ראש העיר בלוד.

יוסי הרוש: אני רק רוצה להגיד לבחורה מהאוצר נתון מאוד קטן.

יוסי הרוש: עיריית לוד מקבלת למעלה מ-40 מיליון שקלים כמענק איזון, כדי להתאזן כל שנה.

יוסי הרוש: בלוד יש 3 אוכלוסיות מרכזיות: גרעין תורני של משפחות מרובות ילדים, אוכלוסייה ערבית וברוך השם, בזמן האחרון התחלנו לקבל אוכלוסייה חרדית.

יוסי הרוש: שלושת האוכלוסיות האלה הן משפחות מרובות ילדים.

אורלי פרומן: ברוכות ילדים.

יוסי הרוש: ברוכות ילדים ואנחנו שמחים על-כך.

יוסי הרוש: לפני שנתיים עשינו קייטנות קיץ ברשות ונרשמנו בגני הילדים 370 תלמידים.

יוסי הרוש: בשנה שעברה, כשעשינו את זה במסגרת של התכנית "ניצנים – חופשה בקיץ", נרשמו 1,580 תלמידים ב-30 שקלים.

יוסי הרוש: לצערנו הרב, מאחר ואנחנו חייבים לתת את השירות הזה, כבר התחלנו לעשות את הלוגיסטיקה ועכשיו אנחנו נמצאים מול שוקת שבורה.

משה שגיא: מה אתם רוצים?

יוסי הרוש: מצד אחד, אנחנו חייבים לתת את השירות.

יוסי הרוש: מצד שני, אנחנו צריכים את הפערים של הכסף.

יוסי הרוש: עכשיו נצטרך להטיל את זה על התושבים.

יוסי הרוש: אני אומר לכם, אם אנחנו עכשיו נגבה 150-200 שקלים מהורה לקייטנה, אנחנו נחזור ל-350 תלמידים ואז מה ייצא לנו מזה?

משה שגיא: משה שגיא ואורלי ליימן.

משה שגיא: אני מבקש שתעזרו לנו עם העניין הזה איך אנחנו פותרים את הבעיה?

משה שגיא: משרד החינוך הוא המשרד השני בגודלו, אולי אפילו הגדול ביותר מבחינה תקציבית.

משה שגיא: אני יודע שחלק גדול הוא תקציב סגור.

משה שגיא: משרד האוצר גם צריך להתגמש.

משה שגיא: אין לנו היום אין הכוח לבוא ולהגיד שאם לא תיתנו אז אנחנו נעצור להם דברים אחרים.

יוליה מלינובסקי: למה?

יוליה מלינובסקי: נעצור להם את כל ההעברות שיש על סדר היום.

יוליה מלינובסקי: .

משה שגיא: תודה רבה.

משה שגיא: הם מודים לי מראש על זה שאין העברות.

משה שגיא: הם חוסכים את הכסף.

משה שגיא: תאמיני לי, אני את העניין הזה מכיר.

משה שגיא: הייתי צריך להילחם וללכת לשר האוצר כדי שיביאו את ההעברות.

משה שגיא: עכשיו מדברים על המתנ"סים ועל ארגוני הנוער.

יוליה מלינובסקי: מה אפשר לעשות?

משה שגיא: בסדר, אני קודם מדבר איתם יפה.

משה שגיא: אחרי זה נראה, אולי נעשה איזה גוש יחד, ישראל ביתנו ואנחנו.

יוליה מלינובסקי: גוש חוסם לאוצר, אני כבר מסכימה.

משה שגיא: משה, תעזור לנו עם העניין.

משה שגיא: לגבי החוסר התקציבי אין לי בשורות.

משה שגיא: אני לא יכול להצביע על אפשרות של המשרד להעמיד את הסכום.

משה שגיא: אני רק רוצה לציין שבהחלטה שהתקיימה בזמנו, זה היה בעצה אחת עם מרכז השלטון המקומי, פורום ההורים, ועדת החינוך ועוד גורמים ממשלתיים אחרים.

משה שגיא: לבוא עכשיו ולטעון את מה שהם טוענים, כאשר ההחלטה שהתקבלה בזמנו לממן את החינוך המיוחד על כמימון ביניים על חשבון החופשות, זה התקבל בהסכמה רחבה מאוד.

שלמה קרעי: כמימון ביניים, לא כביטול.

משה שגיא: אני רק מציין את זה.

משה שגיא: לבוא לפה, לטעון טענות ולהתעלם ממה שהיה במצב שהיינו - - -

משה שגיא: מה היית עושה אם היית חבר כנסת?

משה שגיא: כשאני אהיה חבר כנסת, אני אגיד לך.

אורית פרקש הכהן: לא היית מאשר קיצוץ רוחבי.

אורית פרקש הכהן: אני לא יכולה להתאפק, הרב גפני, אבל היו לנו את הידיים פה כשהעברנו 10 מיליארד שקלים.

אורית פרקש הכהן: שם הפגנו אחריות לאומית והעברנו את הכספים.

אורית פרקש הכהן: אני חושבת שהיו צריכים לאלץ את משרד האוצר.

אורית פרקש הכהן: אני לא מסכימה אותך שהיה אומר שלא לאשר כלום.

אורית פרקש הכהן: היינו מאלצים אותם.

משה שגיא: מה זה להגיד?

משה שגיא: הוא חודשים לא העביר.

משה שגיא: מעניין אותו?

משה שגיא: אל תעבירי את העודפים.

משה שגיא: המשרדים יהיו בבעיה וזה לא מעניין אותו.

משה שגיא: רק להבהיר.

משה שגיא: בחוגים, הבעיה של 6-10 זאת לא בעיה תקציבית אלא בעיה של מימוש התקציב, של החלטת ממשלה וקביעת תבחינים.

משה שגיא: אם אנחנו מדברים על חסר תקציבי, אנחנו מדברים על בית ספר של החגים ולא על חוגים.

משה שגיא: החוקים 1 עד 5 פועלים.

משה שגיא: מ-6 עד 9 אתה אומר שזאת בעיה שצריך להתגבר עליה ואפשר להתגבר עליה ואין חסר תקציבי.

משה שגיא: זה 6 מיליון שקלים וצריך להתגבר על זה.

יוליה מלינובסקי: מה הבעיה שם?

משה שגיא: הוא אומר שיש בעיה טכנית, לא בעיה תקציבית.

משה שגיא: בעיה משפטית טכנית.

משה שגיא: זאת לא בעיה תקציבית.

משה שגיא: זאת לא בעיה שחסר כסף.

משה שגיא: כסף חסר בבית הספר של החגים.

יוליה מלינובסקי: כמה בדיוק, 160 מיליון?

יוליה מלינובסקי: 40 מיליון יש.

משה שגיא: 40 מיליון זה כסף של החוגים.

משה שגיא: זה לא קשור אחד לשני.

משה שגיא: משה, אני מבקש שתחזור לשר ולמנכ"ל.

משה שגיא: אנחנו מבקשים שתקבלו מקור מימון לעניין יחד עם אגף התקציבים.

משה שגיא: אני מבקש גם ממך, אורלי.

משה שגיא: זה לא יכול להיות שתבואו עם תשובות כאלה בשעה שכל חברי הוועדה מבקשים ורואים בזה צורך חיוני ממדרגה ראשונה שיהיה בית הספר של החגים אחרת המשק יפסיד הרבה כסף.

משה שגיא: אני כבר לא מדבר לגופו של עניין כלפי התלמידים, שזה ברור ואני אפילו לא אומר את זה.

משה שגיא: המציאות הזאת תהיה, שבסופו של דבר המשק יפסיד הרבה יותר ממה שיעלה הפרויקט הזה.

משה שגיא: אני מבקש שתחזרי למשרד ותדברי עם הממונה על התקציבים.

משה שגיא: אני אדבר גם אם שר האוצר.

משה שגיא: יתכן ואגיע גם לראש הממשלה כדי לדבר איתו על העניין.

משה שגיא: זה לא יכול להיות.

משה שגיא: אנחנו חברה לא מתוקנת.

משה שגיא: עשינו פרויקט, כולנו היינו בעד ואנחנו רוצים שזה יתקיים ופתאום עוצרים את זה בגלל שיש חסר תקציבי, בשעה שאנחנו יודעים שהתקציב הוא תקציב גדול ואפשר לממן את הנושא של החינוך המיוחד ולא מהפרויקט הזה.

אורלי פרומן: חבר הכנסת גפני, צריך לו"ז מאוד צפוף כי אנחנו ב-18.11.

אורלי פרומן: זה לא עכשיו שבוע שבועיים.

אורלי פרומן: הם יכולים תוך יומיים לחזור אלינו עם תשובה.

משה שגיא: דיברתי עכשיו עם ראש הממשלה אבל לא דיברתי על זה.

משה שגיא: קבעתי פגישה עם ראש הממשלה היום.

יוליה מלינובסקי: אל תשכח את זה, עם כל הכבוד לדברים אחרים.

משה שגיא: אני הולך לדבר עם שר האוצר.

קטי קטרין שטרית: אבל שר החינוך לא עונה למכתבים שאנחנו שולחים בנושא הזה.

קטי קטרין שטרית: שלחתי אליו מכתב והוא לא ענה.

קטי קטרין שטרית: כשאומרים שלטון הפקידים, זה המשרד היחיד שבו שלטון הפקידים בעצם לא קובע את המדיניות.

קטי קטרין שטרית: המדיניות נקבעת על-ידי השרים.

קטי קטרין שטרית: בבקשה, אומץ לב.

קטי קטרין שטרית: תגידי לשרים שיפסיקו עם הרפורמות.

קטי קטרין שטרית: מספיק רפורמות כאלה וכל מיני רעיונות.

קטי קטרין שטרית: נותנים את זה לציבור ואחרי שנה לוקחים את זה מהציבור.

קטי קטרין שטרית: לא צריך, לא צריך.

קטי קטרין שטרית: תמשיכו עם מה שקיים עכשיו וכך לא תצטרכו לעמוד במצב הזה.

קטי קטרין שטרית: אני מרחמת עליו.

קטי קטרין שטרית: משה כל פעם בא ואנחנו רק יורים בו.

קטי קטרין שטרית: משה, כל שר שיהיה תגידו די עם הרפורמות, לא צריך.

קטי קטרין שטרית: אין מה לעשות, מה שקיים עד שיהיה כסף.

משה שגיא: אנחנו לא עוסקים עכשיו ברפורמות.

משה שגיא: אין עכשיו גם מי שיעשה רפורמות.

משה שגיא: אין לנו את המציאות הזאת.

אורלי פרומן: הרב גפני, זה חלק מהעניין.

אורלי פרומן: זאת רפורמה או תכנית לא של השר הנוכחי אז למה לכבד אותה?

משה שגיא: המציאות היא שחסר כסף כדי לעשות בית הספר של החגים.

משה שגיא: לכל הדעות מדובר על נושא חיוני.

משה שגיא: כולם אומרים את זה, כולם מציעים את זה, כולם מדברים על הנושא הזה.

משה שגיא: לא תבוא הישועה מהפקידים.

אורלי פרומן: לא פקידים, אלה אנשי מקצוע.

משה שגיא: פקידים זאת לא מילה מבזה ולא מילת גנאי.

משה שגיא: המציאות היא שהם יבואו לממונים עליהם עם כל התהליך שהיה פה היום.

משה שגיא: גם הדרישה שאנחנו מבקשים שיהיה את התקציב לנושא הזה.

משה שגיא: אני אדבר עם כל מי שאני יכול לדבר במשך היום, מפני שאני יודע שהזמן הוא קצר.

משה שגיא: אני אתן לכם תשובה.

יוליה מלינובסקי: מתי?

משה שגיא: אני אתן לכם תשובה.

אורלי פרומן: אין לנו בעיה איתך.

משה שגיא: בסדר.

משה שגיא: מה תעשי?

משה שגיא: תעשי הפגנה?

אורלי פרומן: יכול להיות שנעשה הפגנה.

משה שגיא: את ואני נעשה הפגנה?

אורלי פרומן: איפה?

אורלי פרומן: ליד משרד החינוך.

משה שגיא: אני הולך לדבר על העניין הזה.

משה שגיא: יכול להיות שנמצא דרך לאלץ את המשרדים, במקרה הזה את משרד האוצר ומשרד החינוך.

משה שגיא: אנחנו רוצים שהפרויקט הזה יתממש, יתבצע ושיימצא התקציב לעניין הזה.

משה שגיא: רבותיי, אני מודה לכם, תודה רבה.

ב-12: הישיבה נעולה.