ועדת הכספים, כנסת 22, פרוטוקול מספר 2, 2019-10-23 10:15

משה גפני: בוקר טוב.

משה גפני: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכספים, הזמנית כמובן.

משה גפני: אני מברך את כולם, שיהיה חורף טוב ובריא ושנה טובה, וגם שנצליח לשמור על המדינה באיזו צורה, בגלל שבינתיים נראה שאנחנו נמצאים בבעיה גדולה עם הנושאים.

משה גפני: אנחנו נמצאים בצומת דרכים חשוב מאוד מבחינת הכלכלה הישראלית, ובכלל השירות שצריך לתת לאזרחים בנושאים רבים ומגוונים.

משה גפני: קצרה ידינו פעמים רבות בגלל המצב הזה שאנחנו נמצאים בו – אין ממשלה, אין כתובת שאפשר לדבר איתה.

משה גפני: לפני שמגיע – אני מבין שהוא מאחר – ד"ר משה ברקת, הממונה על שוק ההון, אני רוצה לפני כן להעלות כמה דברים בפני החברים.

משה גפני: הדבר הראשון, כותבים בעיתונות כל הזמן שאני לא מביא את התקנות של קופת גמל להשקעה.

משה גפני: פשוט זה לא נכון.

משה גפני: אין לנו את התקנות האלה וממילא – אולי בעיתון מופיע שאני לא מביא.

משה גפני: אין לי שום עניין להתנגד לזה, להיפך.

משה גפני: אם יביאו את התקנות אני כמובן אביא אותן לכאן לדיון, אין ויכוח בכלל בעניין הזה.

משה גפני: לא קראתי את זה אבל אמרו לי, אז אני מניח שזה נכון, הרי לא היו סתם משקרים לי ואומרים לי דברים כאלה, כאילו שאני לא מסכים – כאשר ד"ר ברקת יהיה פה הוא כמובן יצטרך לענות על זה תשובות – שאני נגד הניוד של הגמלאים, או בכלל של אלה שהם בעלי הכנסות נמוכות ואני נגד להוזיל את דמי הניהול.

משה גפני: אני לא יודע, כנראה יש עוד גפני שאני לא מכיר אותו.

משה גפני: קיימנו על זה דיונים כאן בוועדה לא פעם אחת.

משה גפני: אנחנו רוצים להפחית את דמי הניהול.

משה גפני: אני מעוניין שהניוד ייעשה.

משה גפני: היו לנו על זה כמה ישיבות.

משה גפני: אגב, הייתה גם הצעת חוק, נדמה לי של מיקי זוהר ושל מיכל בירן.

משה גפני: ביקשנו לעשות את זה, והתקיים דיון בחדרו של יושב-ראש הקואליציה דאז, ביחד עם מיכל בירן ועם מיקי זוהר, וניסינו להגיע לפתרון, על אף שהיו להם טיעונים.

משה גפני: אבל אני בעד.

משה גפני: אני מודיע כאן לכל חברי הוועדה – וברוך השם רבים מן החברים נמצאים כאן – שאני מעוניין בעניין הזה.

משה גפני: זה פשוט לחלוטין.

משה גפני: אין לי שום עניין שאלו שמשתכרים שכר נמוך, ובעיקר הגמלאים, ישלמו יותר, להיפך.

משה גפני: דבר נוסף שאני רוצה לומר לכם, דיברנו גם על הנושא הזה, להעביר את הכסף של קופות הגמל.

משה גפני: אני בעד העלאת גיל הפרישה לנשים.

משה גפני: הייתי בעד, כולנו היינו בעד, כל חברי הוועדה בכנסת הקודמת היו בעד.

משה גפני: כשאני אומר "הכנסת הקודמת" אני לא מתכוון לכנסת העשרים-ואחת אלא לכנסת העשרים.

משה גפני: כל חברי הוועדה ללא יוצא מן הכלל - - -

אורית פרקש הכהן: אז אנחנו צריכים להיעלב.

משה גפני: לא צריך להיעלב.

משה גפני: זאת המציאות העגומה שאנחנו חיים בה, שהיא חמורה ממש.

משה גפני: נראה את זה תיכף בנושאים שונים.

משה גפני: נצטרך לדבר על זה.

משה גפני: המציאות הזאת, שבה אי אפשר, ובעצם הקרנות הוותיקות – לא מעבירים כסף בגלל שלא מעלים את גיל הפרישה לנשים.

משה גפני: למה היינו בעד העלאת גיל הפרישה לנשים?

משה גפני: בגלל שקבענו בחקיקה את כל מה שצריך לעשות בעניין הזה.

משה גפני: צריך שר האוצר למנות ועדה ציבורית.

משה גפני: הוועדה הציבורית צריכה להמליץ.

משה גפני: לאחר ההמלצה שלו הוא צריך להעביר את זה אליי ואני צריך להביא את זה לוועדה.

אורלי לוי אבקסיס: אבל, גפני, דיברנו שם על - - -

משה גפני: אני הולך להגיד את זה.

משה גפני: ואז שר האוצר לא אמר מה הוא ממליץ בפנינו אלא הוא אמר שאנחנו נקבל החלטה, ולכן הכנו את הצעת החוק.

משה גפני: הצעת החוק כללה בתוכה כמה דברים.

משה גפני: זאת אומרת, אנחנו בעד העלאת גיל הפרישה לנשים.

משה גפני: היום אישה רגילה שעובדת – אני לא מדבר על המקצועות השוחקים, שתיכף אגיד על זה מילה, לגבי אישה בגיל 62 או בגיל 65 שהיא במלוא כוחה, היא רוצה להמשיך לעבוד, אבל יש מקצועות שהם בלתי אפשריים.

משה גפני: גם המקצועות השוחקים, שכללנו את זה בתוך החקיקה; גם המקצועות של הנשים העניות, כאלה שעוסקות בניקיון; וגם כאלה שפרשו - - -

אורלי לוי אבקסיס: עוזבות את העבודה כבר בגיל 50–55.

משה גפני: נשים שפרשו מן העבודה בגילאים מוקדמים יותר.

משה גפני: צריך למצוא להן פתרון.

משה גפני: בתוך הצעת החוק שמנו את כל הדברים האלה.

משה גפני: לכן כולם חתמו, מכיוון שגם ארגוני הנשים תמכו מאוד בהצעת החוק הזאת.

משה גפני: משרד האוצר, שתיכף נייחד לו משפט אחד או שניים, התנגד.

משה גפני: למה הוא התנגד?

משה גפני: הם אמרו לי: אנחנו רוצים קודם שנקיים דיון אצלך בחדר ואחרי כן נבוא לפה.

משה גפני: אמרתי שאני לא רוצה בגלל שאני יודע מה תעשו.

משה גפני: הרי אתם תלכו מיד לעיתונאים ותגידו: הוא דיבר איתי בחדר על הוספת כסף לישיבות ולא אכפת לו מהנשים.

משה גפני: הרי אני מכיר את זה, כל הזמן זה הולך כך.

משה גפני: אמרתי: הכול פה גלוי על השולחן, שכל אחד וכל אחת מבין חברי הוועדה יוכלו להביא את דעתם.

משה גפני: יכול להיות שיהיו כאלה שיהיו בעד, יכול להיות שיהיו כאלה שיהיו נגד.

משה גפני: לא אעשה פה דיונים לא שקופים ולא ברורים.

משה גפני: זה נוגע לכל הנשים בישראל, ולאחר מכן תהיה לזה השלכה גם על הגברים.

משה גפני: לכן רציתי שזה יהיה פה.

משה גפני: הם לא הסכימו בשום פנים ואופן ולא נתנו להעביר את זה בוועדת השרים לענייני חקיקה.

משה גפני: אז אם מישהו אומר שחסר כסף בקופה ושצריך לתת כסף לקרנות הוותיקות, שזה הרבה מאוד כסף, אז דעו שלא אנחנו עיכבנו את העלאת גיל הפרישה.

משה גפני: להיפך, חברי הוועדה ללא יוצא מן הכלל, לא היה אחד או אחת שלא חתמו על הצעת החוק הזאת.

משה גפני: רק אנשי משרד האוצר לא רצו לקיים את הדיון.

משה גפני: אז דעו שזה עומד על סדר היום.

משה גפני: יש דבר שמכאיב לי מאוד ואני לא יודע איך להתמודד איתו, זה נושא ההעברות.

משה גפני: העברות הן חלק מניהול ענייני המדינה.

משה גפני: ועדת הכספים היא הגוף המוסמך לאשר או לא לאשר את ההעברות, לעמוד מול הציבור ולהגיד: אנחנו רוצים תחבורה ציבורית או לא רוצים תחבורה ציבורית, אנחנו רוצים את הקיצוץ הרוחבי או לא רוצים את הקיצוץ הרוחבי.

משה גפני: אנשים היום כבר צריכים לדעת בגלל שנדמה לי שמהיום בערב בני גנץ כבר הופך להיות זה שאמור להרכיב ממשלה, זאת אומרת שהוא גם נושא באחריות.

משה גפני: אני כבר שומע ששמים לו - - -

ניצן הורוביץ: תגיד: בעזרת השם.

משה גפני: אני אגיד לו?

משה גפני: הוא יגיד טוב יותר ממני.

משה גפני: ואז תמונת המצב, שהוא מקבל גם אבטחה.

משה גפני: שלום ד"ר משה ברקת, ברוך הבא.

משה ברקת: סליחה על האיחור.

משה גפני: בסדר, בינתיים אני יכול לצאת ידי חובת דברים שהייתי צריך להגיד.

מרדכי יוגב: לא שמעתי את המשפט האחרון שלך.

מרדכי יוגב: מה אמרת על האחריות של בני גנץ?

משה גפני: אמרתי שככל הנראה נשיא המדינה יטיל הערב על בני גנץ להרכיב ממשלה.

משה גפני: אם יצליח או לא יצליח – אני לא יודע, אני לא כל כך מבין בפוליטיקה, אבל החלק הזה, שהוא נושא היום באחריות והוא מקבל אבטחה ממשמר הכנסת כמועמד לראשות ממשלה, מטיל עליו גם אחריות על הדברים.

משה גפני: למשל יש העברה שראינו בכנסת הקודמת.

שלמה קרעי: הכנסת העשרים-ואחת.

אורלי לוי אבקסיס: הוא דילג על הכנסת העשרים-ואחת.

משה גפני: עוד קודם.

משה גפני: למען האמת, גם בכנסת העשרים-ואחת, אבל אני מדבר עוד קודם.

משה גפני: למשל אין כסף לסייבר, אין.

משה גפני: זה צריך לבוא לכאן לדיון.

משה גפני: זה כבר היה אצלנו ואמרנו להם: היות וזו כנסת חדשה אנחנו מבקשים שתביאו את הבקשה.

אורלי לוי אבקסיס: והחינוך המיוחד.

משה גפני: אותו דבר.

משה גפני: כל הדברים.

משה גפני: אנחנו לא יכולים לעשות שום דבר.

משה גפני: הכוח שלנו בנושא הזה לא קיים.

משה גפני: אנחנו יכולים לדבר באוויר.

משה גפני: אבל יש דברים חיוניים.

משה גפני: למשל תחבורה ציבורית – צריך לקבל החלטה: אנחנו בעד הקיצוץ הרוחבי, להעביר את הכסף כדי לסבסד את התחבורה הציבורית, כן או לא?

משה גפני: האשם בכל הבעיות זה אני.

משה גפני: אני כמייצג אתכם מעכב פה את הכסף של התחבורה הציבורית.

משה גפני: .. מה, אנשים לא יודעים בכלל על מה הם מדברים?

משה גפני: אין לנו העברה אחת.

משה גפני: שמעתי הבוקר שהעבירו שלוש העברות שהן הקיצוצים.

אורלי לוי אבקסיס: בכלל חוקי לעשות העברות בתקופה הזאת?

אורלי לוי אבקסיס: יכול להיות שאנחנו יכולים להסכים כחברים שמייצגים את הבית הזה בנושאים שהם בקונצנזוס, כמו החינוך המיוחד, בנושאים שבהם כל עיכוב יכול לפגוע גם בהתפתחות של הילד וגם בנושא בריאות, אולי בואו נסכים שבנושאי חינוך ובריאות יהיו פה דיונים.

משה גפני: וביטחון, ואביא לך עוד רשימה ארוכה.

משה גפני: אבל זה לא יעזור, אנחנו לא בעלי הבית.

אורלי לוי אבקסיס: אני שואלת.

משה גפני: התשובה היא לא, בגלל שהם לא מביאים בקשות.

אורלי לוי אבקסיס: הם יכולים להביא, כלומר אין להם מניעה חוקית להביא.

משה גפני: מה השאלה.

משה גפני: הם העבירו בכנסת הקודמת.

משה גפני: הם לא רוצים.

משה גפני: הם רוצים שאני אתעצבן ואז לא אעביר כלום, ובינתיים יחסכו כסף.

משה גפני: מה זה "יחסכו כסף"?

משה גפני: הפירוש הוא שהדברים החיוניים ביותר של אזרחי מדינת ישראל עומדים תקועים.

משה גפני: אז הם מספרים סיפורים.

משה גפני: שאול מרידור כתב לי מכתב ולפיו הוא מבקש שאת חלק מן ההעברות שהיו בכנסת הקודמת אראה כאילו הן הגיעו היום.

משה גפני: , זה לא הגיע היום, בגלל שחלק הגיע בתוך המכתב הזה, שזה גם כן בעיה.

משה גפני: דיברתי עם היועצת המשפטית: זאת בעיה.

משה גפני: אבל אם היו מביאים את כל מה שהיה פה ואנחנו היינו מחליטים מה כן ומה לא, אנחנו, לא הם, כפי שאת אומרת, אז זה היה אחרת.

משה גפני: הם לא מביאים את הכול.

משה גפני: הם מביאים חלק, וחלק לא מביאים.

משה גפני: דיברתי איתם לגבי החינוך המיוחד.

משה גפני: אמרתי: כל הוועדה מוכנה לקיצוץ רוחבי כדי להעביר כסף לחינוך המיוחד.

משה גפני: הם לא רוצים, מה פתאום.

משה גפני: יהיה תקציב.

משה גפני: בקיצור, המצב כרגע, שנדע כולנו, חברי הכנסת הוותיקים וחברי הכנסת החדשים, דעו שבידיים של אגף התקציבים נמצא העניין הזה של להביא או לא להביא.

משה גפני: אני פונה ומבקש מהם, גם בטלפון, גם בפגישות וגם פה בפומבי, אני מבקש את כל מה שהיה בכנסת הקודמת.

משה גפני: הם טענו אז גם שזה דחוף, הם הביאו מכתב של מזכיר הממשלה לפיו אלה הן העברות דחופות.

עודד פורר: יש שר מעליהם?

עודד פורר: מעל אגף התקציבים יושב איזשהו שר.

עודד פורר: לא?

משה גפני: נו, אז מה אתה רוצה שאני אעשה?

עודד פורר: למה אתה לא קורא לו?

משה גפני: אני קורא לו.

עודד פורר: אתם כמעט מאותה מפלגה עכשיו אז תפעיל קצת יותר לחץ.

ינון אזולאי: אנחנו בגוש.

ינון אזולאי: אתם אמנם מחוץ לגוש.

ינון אזולאי: הוא בגוש.

משה גפני: יצאת מן המפלגה שלי?

משה גפני: הרי פה היית כל הזמן איתי ביחד.

עודד פורר: לכן אני אומר:

עודד פורר: אם השר ייתן אישור, אם השר יגיד להם להגיש את זה – הם יגישו.

משה גפני: דיברתי עם השר.

משה גפני: דיברתי עם שי באב"ד, מנכ"ל משרד האוצר, דיברתי איתו הרבה מאוד פעמים.

משה גפני: הוא איתי.

משה גפני: אני אומר את הדבר הבא: כל נושא ההעברות נמצא באופן כזה, שאגף התקציבים לא מביאים אותו אלינו.

משה גפני: או שהוא יעביר את כל מה שהיה פה, ואז אני מוכן לקבל.

משה גפני: היועצת המשפטית הסכימה, שאם שאול מרידור יכתוב מכתב לוועדה ויאמר שכל ההעברות שהיו עד עכשיו יועברו שוב ושהוא רוצה שאנחנו נראה את זה כאילו זה הונח היום, הכול, לא חלק – אם חלק, לעשות פוליטיקה אנחנו גם יודעים.

משה גפני: לכן אם הוא יעביר אחד-אחד אז נראה, נביא לדיון.

משה גפני: אם הוא רוצה להביא את כל ההעברות, שהם טענו שהן ההעברות החיוניות ודחופות ולכן צריך לעשות את זה בפגרת בחירות – אני מוכן להביא את זה כך, לעשות ישיבה מיוחדת.

אורית פרקש הכהן: אדוני היושב-ראש, אני רוצה גם לחזור על הבקשה שלי.

אורית פרקש הכהן: עם כל הכבוד להעברות במיליארדים, אנחנו צריכים שהממונה על התקציבים יבוא וישקף את התמונה הנאותה של הגירעון, כדי להבין באיזה אירוע אנחנו נמצאים שבמסגרתו אנחנו מעבירים מיליארדים.

אורית פרקש הכהן: אין מקום להעברה של סעיף אחד בלי שנקבל שיקוף מלא של מצב הגירעון התקציבי.

משה גפני: עניתי לך על זה.

משה גפני: תיכף אענה לך פומבית.

משה גפני: שגית אפיק, מה את רוצה להגיד?

שגית אפיק: אני רוצה לומר מילה אחת לגבי ההעברות.

שגית אפיק: העובדה שאנחנו מבקשים מידי כנסת חדשה להגיש לנו מחדש גם חקיקת משנה וגם העברות – העברות לא היו אבל חקיקת משנה הייתה, והעברות דומות מאוד לחקיקת משנה, זה בא לכאן להצבעה – הרציונל הוא שיבוא השר ויגיד: אני עדיין רוצה את הדבר הזה, זאת עדיין המדיניות שלי.

שגית אפיק: לכן ביקשנו שיגישו את ההעברות מחדש.

שגית אפיק: ברגע שמגישים באופן חלקי, וחתום על זה הממונה על התקציבים - - -

ניצן הורוביץ: זה אותה ממשלה.

משה גפני: הכנסת אחרת.

משה גפני: צריך הכול מחדש.

משה גפני: ממשלה – זה לא משנה.

משה גפני: הכנסת השתנתה.

משה גפני: זו המציאות.

שגית אפיק: הכנסת אחרת.

שגית אפיק: אמר חבר הכנסת עודד פורר: יבואו השרים, יבוא שר האוצר, ויגידו שאלו הן ההעברות שהם מבקשים.

עודד פורר: הייתי בזמן דיון עם שר האוצר.

שגית אפיק: הם מבקשים רק 18 העברות מתוך 44 שיש לדיון בוועדה, זה דבר אחד.

שגית אפיק: לכן אמר היושב-ראש:

שגית אפיק: אתם רוצים להגיד שתראו את כל ההעברות שהיו אצלנו כאילו הוגשו שוב, אז צריך להביא את כל ההעברות כמקשה אחת.

שגית אפיק: זה בעצם הרציונל שעומד מאחורי העניין.

משה גפני: אורלי פרומן, ביקשת הצעה לסדר.

משה גפני: תעשי את זה בקצרה.

אורלי פרומן: שלום לכולם, חורף בריא.

אורלי פרומן: אני רוצה להזכיר שהתבשרנו רק לפני מספר שבועות, וגם שלחתי מכתב בנושא, על סכנה לביטול פעילות חנוכה במסגרת בית ספר של החגים במשרד החינוך.

אורלי פרומן: יותר מחצי מיליון תלמידים נהנים, הורים יכולים להמשיך בשגרת חייהם וללכת לעבודה.

אורלי פרומן: התוכנית הזאת מסובסדת, וההודעה הייתה שבעצם הולכים להוריד את הסבסוד.

אורלי פרומן: אם מורידים את הסבסוד אז אין תוכנית, אנחנו יודעים.

אורלי פרומן: הרעיון הוא שברשויות עם הלמ"סים הנמוכים הילדים מקבלים את השירות הזה ללא תשלום, ואחר כך זה דיפרנציאלי.

אורלי פרומן: אני מבקשת להזמין לדיון את משרד החינוך ולדעת למה.

אורלי פרומן: הם רמזו בעבר שהכסף הלך לחינוך המיוחד אבל אנחנו אומרים שזה לא האחד על חשבון השני.

אורלי פרומן: אני מבקשת לקיים דיון בנושא.

משה גפני: אני רוצה להגיד לך גם חלק ממה שאמרתי קודם.

משה גפני: מישהו מנהל את המדינה שלא באמצעותנו.

משה גפני: מה שקרה הוא שלקחו את הכסף הזה, שר החינוך הקודם לקח את הכסף הזה כדי לתת אותו לחינוך המיוחד, לאור החלטת הבג"ץ נדמה לי, שזה מכסה את הנושא הזה.

משה גפני: הוא הביא את הכסף ממשרד החינוך בגלל שמשרד האוצר לא הביא לפה העברות.

משה גפני: הרי מה שהיה צריך לעשות, משרד האוצר היה צריך להגיד: במסגרת ההעברות אני מעביר גם את הכסף הזה, ולא לקחת את הכסף מהנושא הזה של חופשת חנוכה.

משה גפני: אני באמת מתכוון לדבר גם עם שר האוצר ועם ראש הממשלה.

אורית פרקש הכהן: זה בעוד חודש והרשויות צריכות להיערך לזה.

משה גפני: כן, אני יודע, אבל זה חלק מן הבעיה, שלא מתקיים פה דיון ממה לוקחים את הכסף, לְמה מעבירים את הכסף, מאיפה מקבלים כסף.

משה גפני: זה הכול באותה מסגרת.

משה גפני: אני סבור שאנחנו נצטרך לקבל החלטה.

משה גפני: אני מתנגד לקחת את הכסף הזה מן החופשה של הילדים ולהפוך את זה לנושא שאיתו מכסים את מה שמובן מאליו שצריך לכסות, את החינוך המיוחד.

משה גפני: ולא בגלל שהיה גידול טבעי גדול יותר מאשר במסגרת הכוללת אז נוצרה מציאות כזאת.

אורלי פרומן: אני רוצה לחזק את ידיך, שצריכות להגיע לכאן כל ההעברות ולא לדון בהעברה-העברה, כדי שנוכל לעשות סדרי עדיפויות.

משה גפני: אני מבקש, אבל לא את ולא אני בעלי הבית במדינה הזאת.

משה גפני: בעל הבית במדינה הוא בחור בן 23 שהוא אגף התקציבים, הוא בעל הבית.

משה גפני: פשוט לא יאומן.

משה גפני: אנחנו לא בדמוקרטיה בכלל.

משה גפני: הוא מחליט מה הוא מביא ומה הוא לא מביא ובכלל לא משנה מה שנדבר פה.

אורלי פרומן: בסדר, אבל יש עדיין שרים בממשלת מעבר.

משה גפני: אני מצטער שאני ככה עם רוח פסימית אבל מי שהיה עובר בשבועות האלה את מה שאני עובר איתם – הבוקר התבשרתי שהגיעו שלוש העברות שהן שלושת הקיצוצים.

משה גפני: יפה.

משה גפני: ד"ר ברקת, יש חברים בוועדה שביקשו לשאול שאלות ולדבר, אבל קודם אתה תציג את הדברים.

משה גפני: אני מקדם אותך בברכה.

משה גפני: אני מתנצל בשם הכנסת שעד היום לא נפגשנו באופן פורמלי בוועדת הכספים, היינו צריכים לעשות את זה מזמן, אבל היינו עסוקים בדברים אחרים.

משה גפני: זאת אומרת היינו עסוקים בשאלה מי אשם בכך שהולכים לבחירות פעם ראשונה ופעם שנייה ואולי אפילו פעם שלישית, חס וחלילה.

משה גפני: אז היינו עסוקים בדברים אחרים.

משה גפני: החלטתי – גם הייתה בקשה של החברים וגם אני החלטתי – שנקיים את הדיון.

משה גפני: אנחנו לא נמצאים עכשיו בפגרת בחירות ומכיוון שכך אני רשאי, כמו בוועדה רגילה, לקיים ישיבות רגילות.

משה גפני: אני יודע שגם מבחינת הלשכה המשפטית וגם מבחינת היועצים המשפטיים בממשלה וגם היועצת המשפטית כאן, יש דברים שאנחנו לא יכולים לעשות בשגרה, דברים שמחייבים לקבל החלטות עקרוניות, אבל זה שאנחנו צריכים לשמוע את המדיניות של אגף שוק ההון והביטוח – זה מובן מאליו.

משה גפני: לפי ההיענות של החברים, כולם במתח לשמוע אותך.

משה גפני: אני מקדם את פניך בברכה.

משה גפני: אני מאחל לך הצלחה.

משה גפני: הבמה לרשותך.

משה גפני: תשתדל לתמצת את הדברים, בבקשה.

משה ברקת: תודה רבה.

משה ברקת: אני מודה על ההזדמנות להגיד את הדברים לכם באופן ישיר, בצורה בלתי אמצעית.

משה ברקת: אני מכיר את ועדת הכספים ועבודתה.

משה ברקת: הייתי מנהל מחלקת תאגידים ברשות ניירות ערך בעבר.

משה ברקת: זה התפקיד הציבורי השלישי שלי.

משה ברקת: הייתי לפני כן בבנק ישראל במשך תקופה ארוכה.

משה ברקת: אחר כך נסעתי לחו"ל, עשיתי דוקטורט ועוד דברים אחרים.

משה ברקת: אני שמח מאוד להיות כאן.

משה ברקת: כנראה החיידק הציבורי שאתם חולים בו, גם אני חולה בו ולכן אני פעם שלישית פה לשירות הציבור, שזה בעצם המהות של התפקיד שלי.

משה ברקת: אתם תראו את הדברים האלה, זה מה שרשות ההון בעצם עושה.

משה ברקת: אני רוצה לתאר לכם בהתחלה בעצם מי זה רשות שוק ההון, בצורה תמציתית מאוד.

משה ברקת: החל מנובמבר 2016 רשות שוק ההון היא רשות רגולטורית עצמאית.

משה ברקת: זה מעמד שדומה לרשות ניירות ערך ולפיקוח על הבנקים, אבל לצערי לא דומה במאה אחוז, וזה דבר שצריך לבחון אותו גם בהמשך.

משה ברקת: אחד הדברים המצערים הוא שהתקציב שלנו הוא כשליש, ואולי אפילו פחות, מרשות ניירות ערך ומהפיקוח על הבנקים.

משה ברקת: אז נכון, בנקים זה חשוב, בורסה זה חשוב, אבל אני חושב שהפנסיה של הציבור – ומדובר פה על 1.7 טריליון ש"ח – לא פחות חשובה, ונושא הבריאות של עם ישראל וכך הלאה שמגולמים גם בביטוח הבריאות, וסיעוד ודברים אחרים.

משה ברקת: אז אני חושב שהרשות הזאת צריכה לקבל עוד משאבים כדי שהיא תוכל לעשות את העבודה שלה, לבקר יותר ולאכוף יותר, וזה חלק מן הדברים שאני עמֵל על בנייתם.

משה ברקת: כפי שאמרתי, יש לנו סכומי כסף אדירים שתוך פחות מחמש שנים יגיעו לטריליון דולר, כספי ציבור.

משה ברקת: זה סכום משמעותי מאוד.

משה ברקת: מבחינת הפקדות ופרמיות – מגיעים ל-165 מיליארד ש"ח.

משה ברקת: ב-2017, החל מיוני 2017 הגוף הזה קיבל תפקיד נוסף, של פיקוח על נותני שירותים פיננסיים מוסדרים, שזה תפקיד שמעלה הרבה מאוד אתגרים, תפקיד עם הרבה מאוד אחריות.

משה ברקת: אני חושב שנכון לקדם את המשק הישראלי בתחומים האלה, ורשות שוק ההון בהחלט מוכנה למלאכה.

משה ברקת: אבל כאשר הגעתי, ואפילו חצי שנה אל תוך התפקיד, לא הבנתי את המחסור האדיר שנמצא במשאבים לתחום הזה, של היעדר תקנים מתאימים, של היעדר בנייה מתאימה.

משה ברקת: בחצי שנה של עבודה מטורפת – לא מאומצת אלא מטורפת – אני מקווה שאנחנו רואים את האור בקצה המנהרה ואנחנו חוזרים למסלול.

משה ברקת: אדבר על זה בשלב מאוחר יותר ואפרט לכם את כל הדברים שעשינו כדי שבסופו של דבר תהיה רגולציה כפי שצריך.

משה ברקת: זה לא אומר שאנחנו לא צריכים עוד תקציבים לנושא הזה.

משה ברקת: הסתתי הרבה מאוד תקציבים מה-1.7 טריליון כדי לטפל בשוק שהוא כיום 15 מיליארד שקל בסך הכול, ובתוכו יש הרבה מאוד גופים, סדר גודל של 2,000 גופים שמנהלים ביחד אולי-אולי 2 מיליארד שקל, אם אני נדיב.

משה ברקת: אז צריך לקחת בחשבון את הפרופורציות וצריך להתייחס לדברים האלה.

משה ברקת: כפי שאמרתי, אתייחס לזה בהמשך.

אורלי לוי אבקסיס: ב-2017 כשנתנו לכם את העבודה הנוספת לא ידעתם שתצטרכו עוד תקנים, שתצטרכו להשתמש בחלק מנותני השירות הזה באותם 1.7 טריליון, שתצטרכו לעשות הסבה?

אורלי לוי אבקסיס: בדיוק כפי שגפני דיבר קודם לגבי החינוך המיוחד, שאתה לוקח מאותו משרד, משירות חשוב אחד לשירות אחר כי אף אחד לא צפה את זה, או לא הכין את הקרקע גם אם צפה את זה.

משה גפני: אבל זה לא הוא, זה לא אגף שוק ההון.

אורלי לוי אבקסיס: אבל הם קיבלו עליהם את הסמכות.

אורלי לוי אבקסיס: הסמכות הזאת באה גם עם יכולת ועם כלים כדי לבצע אותה.

אורלי לוי אבקסיס: הם קיבלו את זה.

אורלי לוי אבקסיס: הם ידעו שארגז הכלים שלהם ריק.

אורלי לוי אבקסיס: דרשתם או אמרתם: קודם כול נקבל ואחר כך ננהל את המלחמה?

משה גפני: אבל זה לא רלוונטי.

משה גפני: אנחנו העברנו את זה בחקיקה.

משה גפני: מה שעשיתי אז, אם את זוכרת, הלכתי לשם לוועדה – הרי זה היה בוועדה המיוחדת, העבירו את זה לשם – ואמרתי:

משה גפני: אם תצא הסמכות מוועדת הכספים כדי לפקח עליהם אני פשוט אגיש 6,000 הסתייגויות, ובאמת הפיקוח של ועדת הכספים נשאר.

אורלי לוי אבקסיס: זה הועבר לוועדת הרפורמות.

משה ברקת: זה לא בעיה בלתי פתירה.

משה גפני: אגב, זה לא הוא.

משה גפני: אז הייתה דורית סלינגר.

אורלי לוי אבקסיס: אני יודעת, אבל הוא אומר שהוא בעצם קיבל יותר עבודה בלי כלים כדי לבצע אותה.

משה ברקת: זה דבר פתיר, זה דבר שאפשר לפתור אותו.

משה גפני: זה נכון, היא צודקת.

משה גפני: הם ביקשו את זה ואנחנו שמרנו רק שלא ירד הפיקוח, כאילו זה גוף שתלוי בין שמיים לארץ, וזה בסדר.

משה ברקת: מבחינת גופים מפוקחים – חברות ביטוח, חברות מנהלות, בעלי רישיון סוכן ונותני שירותים פיננסיים – אתאר את זה יותר בהרחבה.

משה ברקת: מה תפקידי הרשות לפי החוק: הדבר הראשון בעינינו, והוא בעצם תשתית לכול, הוא הגנה ושמירה על עניינם של המבוטחים, העמיתים ולקוחות של הגופים המפוקחים.

משה ברקת: בין היתר, לצורך ההגנה עליהם אנחנו צריכים להבטיח את היציבות והניהול התקין של הגופים המפוקחים.

משה ברקת: צריך להבין שקריסה של גוף כזה, בעיקר גוף גדול, היא קטסטרופה לכולם – קודם כול למבוטחים, גם לקופת המדינה, גם למערכת הפיננסית.

משה ברקת: זה דבר חשוב מאין כמוהו.

משה ברקת: הוא חשוב ככל שהוא משרת את המטרה מספר אחת, שהיא הגנה ושמירה על עניינם של המבוטחים.

משה ברקת: זה נמצא בראש מעיינינו; בנוסף, אנחנו פועלים לקידום התחרות במערכת הפיננסית, במיוחד בשוק ההון הביטוח והחיסכון; ועידוד חדשנות טכנולוגית ועסקית בפעילות של הגופים.

משה ברקת: אנחנו בקשר עם רשות הסייבר, לקדם את הנושאים של ביטוחי סייבר, לא רק בגופים גדולים אלא גם בגופים קטנים, למצוא פתרונות, להשתמש במוח הישראלי כדי לפתח את הנושאים האלה.

משה ברקת: אנחנו עם רשות החדשנות כדי לעשות באמת פרויקטים שאפתניים שמכניסים טכנולוגיה ומשנים עולם כלכלי בזכות הטכנולוגיה, עם "ישראל דיגיטלית" ועם גופים אחרים, כדי לדחוף חזק את העולמות הטכנולוגיים שבהם מדינת ישראל טובה גם בתוך תחומי הפעילות שלנו.

משה ברקת: מה החזון ויעדי-העל של הרשות: קודם כול, החזון שלנו הוא לפעול לשיפור מצבו של הציבור בתחומי הפנסיה, הפיננסים והביטוח ולצמיחת המשק הישראלי.

משה ברקת: תיכף אתאר את מוטת ההשפעה של רשות שוק ההון.

משה ברקת: מבחינת יעדי-על – אנחנו רוצים לקדם התנהלות הוגנת ושקופה של שחקנים בשוק; הבטחת מוצרים הוגנים, שקופים וזמינים; שיפור ממשל תאגידי ושמירה על יציבות; הגברת תחרות וחדשנות; הנגשת המידע ומתן כלים לציבור – נושא השקיפות לציבור הוא דבר חשוב מאוד.

משה ברקת: אני חושב שצריך לעשות פה כברת דרך נוספת ארוכה בשקיפות לציבור ובהבנה של הציבור ובמי שעומד לצד הציבור כדי לסייע לו בבחירת מוצרי ביטוח; ופיתוח רשות עצמאית ומקצועית, שגם זה אתגר שמונח לפניי ברמה הפנימית.

משה ברקת: מבחינת משימות אסטרטגיות – חיזוק חובות הנאמנות ומעמד שומרי הסף בגופים המפוקחים; חיזוק מעמד המבוטח והחוסך; אימוץ סטנדרטים בין-לאומיים ליציבות ודיווח כספי, שהוא דבר חשוב מכיוון שאנחנו לא בוואקום, אנחנו בתוך עולם גלובלי.

משה ברקת: אני רוצה להביא את העולם הגלובלי לכאן, שתהיה פה תחרות גם מגופים זרים חזקים וגם כלפי חוץ, שאנחנו נעבוד בסטנדרטים בין-לאומיים, שזה מדבר על מבטחי-משנה, זה מדבר על גורמים שבאים ורוצים לפתח פעילויות וזה ממצֵב אותנו במשק הגלובלי ומקל עלינו.

משה ברקת: ברגע שביטוחי-המשנה יהיו זולים יותר אנחנו נדאג שזה ישתרשר, ואנחנו פועלים לכך, גם לצרכן הסופי; קידום החדשנות הטכנולוגית – דיברתי על זה; והסדרה של השירותים הפיננסיים – זה אחד האתגרים שעומדים לפתחנו.

משה ברקת: אני רוצה להציג איך אני רואה את החזון והמטרות העיקריות, בשקף הבא.

משה גפני: יש בנק חברתי, שמדבר איתי כבר זמן רב, שאתה לא מאשר לו.

משה ברקת: ראשית, נתנו רישיון לא מזמן, בתוך זמן מהיר, למי שהולך להיות הבנק החברתי הראשון כנראה, וזה "עוגן".

משה ברקת: היא קרן הלוואות חברתית שנותנת הלוואות מוזלות, לפעמים ללא ריבית, לפעמים בריבית מוזלת.

משה גפני: אז למה מתקשרים אליי כל הזמן?

ניצן הורוביץ: הכוונה לאגודת אשראי – "אופק".

משה ברקת: גם זה נמצא בשלבים מתקדמים.

משה ברקת: אמרתי: "עוגן" ענו על כל הקריטריונים והם מתקדמים.

משה ברקת: כש"אופק" יענו על הקריטריונים - - -

ניצן הורוביץ: הם מחכים כבר שנתיים וחצי וכבר הגישו לכם שלוש פעמים את הבקשות.

משה ברקת: יש דברים שהם צריכים למלא, כמו הון עצמי, כמו דרישות מקצועיות.

משה גפני: נמצא כאן נציג "אופק"?

משה גפני: יהודה טלמון, אם תבקש להתייחס אחרי שהוא יסיים את דבריו, אתן לך.

משה גפני: הוא עכשיו באמצע.

משה גפני: אני רוצה למנוע כמה שיחות בטלפון.

משה ברקת: אני איתו בקשר רציף, גם ברמה האישית.

משה גפני: אבקש שתתייחס ספציפית.

משה גפני: הלאה.

משה ברקת: אני רואה אחריות גדולה למעשה, וזה מטרה משמעותית של שיפור איכות חיי האזרחים במדינת ישראל ככל שזה נוגע בממשקים שלנו, בנושא הביטוח בלבד, אין לי אספירציות מעבר לזה.

משה ברקת: עדיף שנעשה את תפקידנו כפי שצריך ולא לפזול לדברים אחרים.

משה ברקת: זה אומר שאנחנו נוגעים בעולמות הבריאות וביטוח הבריאות; אנחנו נוגעים בעולמות הפנסיה, בבני הגיל השלישי; אנחנו נוגעים בעולמות של הסיעוד, שזה סוגיות קשות מאוד; אנחנו נוגעים כמובן גם ברכוש של אזרחי ישראל.

משה ברקת: כל הסוגיות האלה משפיעות בצורה קריטית על איכות החיים של אזרחי ישראל, ואנחנו מחויבים לדבר הזה, אנחנו מחויבים לשיפור.

משה ברקת: אנחנו מחויבים קודם כול לכך שמי שמבטיחים לו משהו, מי שחותם על חוזה – קודם כול שימלאו את מה שהבטיחו בחוזה.

משה ברקת: זה הדבר הראשון.

משה ברקת: אנחנו רואים אזרחים מטורטרים, אנחנו רואים אזרחים שנעים בין גוף לגוף במקום שהגופים יפתרו בעיות בעצמם.

משה ברקת: נושא הכיסוי הוא נושא דרמטי מאוד, לא פחות מהמחיר.

משה ברקת: אז שילמתי עוד 10 שקלים, מילא, זה דבר שאנחנו רוצים לפתור, אבל אם אני מוצא את עצמי פעמים רבות בלי כיסוי, או עם כיסוי אחר, או שהובטח לי כיסוי ואני לא מקבל אותו – זה צרה צרורה.

משה ברקת: אני רוצה לכוון דווקא לא רק לצרכן הממוצע.

משה ברקת: יש הרבה מאוד אוכלוסיות שלא מקבלות מענה ואני שמתי אותן כמטרה: אוכלוסיות של נזקקים, אוכלוסיות חלשות יותר.

משה ברקת: לא ארפה עד שניתן לאוכלוסיות הללו מענה.

משה ברקת: זה יכול להיות בני הגיל השלישי, בעלי מוגבלויות, מי שסובל ממחלות כרוניות וכך הלאה.

משה ברקת: אפילו הצעירים שלנו אני מגדיר אותם כאוכלוסייה מיוחדת, למשל בנושא של פנסיה.

משה ברקת: הם עוברים היום עבודות והפנסיה שלהם לא מקבלת רציפות.

משה ברקת: אנחנו צריכים פתרונות טובים לדבר הזה.

משה ברקת: למשל נהגים צעירים – אני מסתכל על הפרמיות שהם משלמים ולא מאמין.

משה ברקת: אמרתי את זה פעם ופעמיים למנהלי חברות הביטוח, ואם הם לא יעשו משהו – אנחנו נתערב.

משה ברקת: אם התחרות לא תפתור את זה – אנחנו נפתור את זה.

משה ברקת: אני חושב שבצורה הזאת אנחנו צריכים לתת פתרון לא רק לצרכן הממוצע אלא גם לאוכלוסיות מיוחדות בחברה שיש להן צרכים מיוחדים, לתת להן גם כן פתרונות.

משה גפני: בינתיים הם משלמים דמי ניהול גבוהים.

משה ברקת: אנחנו נדאג גם לדברים האלה.

משה גפני: זה לא אמירה של "אנחנו נדאג".

משה גפני: זה דבר קריטי.

משה גפני: דיברו איתי חברים בוועדה וגם אני בעצמי.

משה גפני: נושא דמי הניהול, וגם אפשרות הניוד.

משה גפני: גמלאי רוצה לעבור לחברה אחרת – צריך לאפשר לו את זה.

משה גפני: תדע שאתה לא מסיים את הבעיות בהצגה יפה של המצגת, זה ברור.

משה ברקת: אדוני, אני דוגל ב"דבֵר מעט ועשה הרבה".

משה גפני: לא חשוב, אבל אתה מציג את זה יפה, אני חייב לציין.

משה ברקת: אנחנו נראה את הדברים שעשינו.

משה ברקת: יכול להיות שגם ההשתנוּת של שנה – כי אני חיכיתי שאנחנו נעשה דברים.

משה גפני: תרצי להעלות את נושא דמי הניהול?

אורית פרקש הכהן: כן.

משה גפני: משה ברקת, קודם תסיים, בבקשה.

אורית פרקש הכהן: סליחה, כמה עובדים יש ברשות שוק ההון?

משה ברקת: 178 עובדים.

משה ברקת: צריך להבין גם שהסכומים האלה של כסף, בצעד טבעי חלקם עוברים לחו"ל.

משה ברקת: אבל אנחנו צריכים להסתכל על כך שכאשר כספים כאלה מושקעים בחו"ל, צריך לראות היכן הם מושקעים, מה הסיכונים שכרוכים, השליטה, הבקרה ולמה הכספים האלה לא מגיעים גם למדינת ישראל.

משה ברקת: הרי בסופו של דבר אם יהיה איזשהו משבר בחו"ל אז יכול להיות שאנחנו נימצא פה במצב שהפנסיונרים יסבלו ואז יבואו לממשלה ויגידו: "בואי תעזרי", כאשר הפרויקטים נמצאים בחו"ל.

משה ברקת: אז אנחנו נושאים בסיכון פוטנציאלי, אבל איפה התועלת למשק?

משה ברקת: איפה מקומות העבודה?

משה ברקת: איפה הכסף שיזרום לכאן?

משה ברקת: לכן אני חושב שאנחנו צריכים לחשוב על הדבר הזה.

משה ברקת: אנחנו הולכים לבצע פעילויות שיפתחו לתשתיות בישראל, ואנחנו הולכים לפתוח שוק של אפשרויות השקעה של סכומים של מעל 50 מיליארד שקל, אולי 100 מיליארד שקל שיוכלו הגופים המוסדיים להשקיע בתוך פרויקטים ישראליים בתשתיות.

משה ברקת: במקביל אנחנו עובדים עם הממונה על התקציבים, עם החשב הכללי.

משה ברקת: זה יהיה לא על חשבון החוסכים.

משה ברקת: צריך להבין, המטרה שלנו, עם כל הכבוד, היא לא המשק הישראלי.

משה ברקת: אנחנו דואגים לכספי החוסכים, וכספי החוסכים צריכים לקבל את התשואה הנאותה.

משה ברקת: אבל אני חושב שבהרבה מקומות אין סתירה בין להיטיב עם הצרכן, הצרכן הזה שהוא הלב שעליו מושתתת חברת הביטוח, ובין לדאוג לכך שהחברה הזאת תהיה יציבה.

משה ברקת: אני יכול ביד אחת לדאוג ליציבות של חברות הביטוח וביד השנייה לדאוג לצרכן.

משה ברקת: אני יכול לדאוג לתשואות שיביאו ההשקעות למבוטח ולחוסך ובאותה נשימה לדאוג למשק הישראלי.

משה ברקת: אפשר לייצר פה מצבים של Win-Win, אפשר לעשות את זה.

משה ברקת: זו הכוונה שלנו ויש לנו פתרונות לדברים האלה.

שלמה קרעי: טוב לשמוע שאתה אומר שהצרכן הוא לב ליבה של הרשות כי זה לא מה שקורה למשל בפיקוח על הבנקים, ששם תמיד דואגים ליציבות יותר מהכול, ולא ללקוחות.

שלמה קרעי: חשוב לשמוע לפחות את האמירה.

משה ברקת: באתי מהפיקוח על הבנקים, הייתי שם שמונה שנים, אני מכבד את הפיקוח על הבנקים.

משה ברקת: החוק שלנו כתוב בצורה אחרת, ואני מכבד את החוק ואני מזדהה עם המטרה של החוק.

משה ברקת: צריך להבין שעל הלקוח בסופו של דבר מושתת הכול, גם בבנקאות אגב.

משה ברקת: ה-1.7 טריליון לא שייכים לחברות הביטוח, זה כסף ששייך לאזרחי ישראל.

משה ברקת: המבוטחים בפנסיה – זה הכסף שלהם, ולכסף הזה אני דואג.

משה גפני: ד"ר ברקת, אני רוצה שתאפשר אחרי זה לחברים להתייחס ולשאול.

משה גפני: בבקשה.

משה ברקת: רק לסבר את האוזן מבחינת סכומים: 1.7 טריליון.

משה ברקת: מזה כחצי טריליון זה נכסי הביטוח; עוד 700 מיליארד זה פנסיה; ועוד כ-460 מיליארד נמצא בגמל.

משה ברקת: אלה הנכסים המנוהלים, כאשר נכסי הביטוח בעיקרם זה מה שנקרא נוסטרו.

משה ברקת: חברות הביטוח גם משקיעות נוסטרו, שזה ההשקעות שהן עושות עבור עצמן, כדי לענות על ההתחייבויות שלהן וההון העצמי שלהן, ומצד שני מנהלות כספים של אחרים.

משה ברקת: גם בתוך הביטוח יש פה את המשתתף, אז זה לא לגמרי הכול נוסטרו, אז יש גם כסף שמנוהל עבור אחרים.

משה ברקת: הסכומים הגדולים הם הכסף שמנוהל עבור אחרים, וגם פה צריך לדאוג שכאשר יש לי סכומים כאלה גדולים אז ההשפעה שלי על המשק לא תנצל את הכסף הגדול הזה כדי להשפיע על ענפים אחרים במשק.

משה ברקת: לכן אחד הצעדים הדרמטיים שאני פועל בו זה הפרדה בזכויות ההצבעה בין הנוסטרו לעמיתים – יש ועדות השקעה שהן בלתי תלויות ואנחנו עוד מחזקים אותם – כדי שהעמיתים בסופו של דבר יחליטו איך הציבור ישקיע.

משה ברקת: מדובר בהפרדה מוחלטת מהנוסטרו, שזה חברות הביטוח שיש להן אינטרסים כלכליים אחרים.

משה ברקת: זה אחד הדברים הדרמטיים שראיתי צורך לטפל בו.

משה ברקת: בצורה הזאת, אם אנחנו משיגים את זה, בסופו שלך דבר אנחנו רואים שמי שיצביע בחברות ציבוריות במשק הישראלי זה העמיתים, לא חברות הביטוח.

משה ברקת: יש חשיבות רבה לקדם את המהלך הזה.

משה ברקת: מבחינת פעולות – אני רוצה לתת סקירה תמציתית.

משה ברקת: זה לא הכול, אבל תראו שלא מעט מונח על שולחננו ומה הספקנו לעשות בשנה האחרונה.

משה ברקת: אחד הדברים הראשונים שעסקתי בהם הוא עדכון תעריפי ביטוח חיים ריסק.

משה ברקת: הצלחנו להפחית תעריפים ב-30%, ואחרי כן דרשנו לתת הנחה מינימלית של 15% על התעריף.

משה ברקת: זאת אומרת שאנחנו הגענו לפחות ל-45% הנחה על המחיר מהתעריף הקודם.

משה ברקת: זו הנחה אמיתית לצרכנים, זה חיסכון אדיר.

משה ברקת: אנחנו גם נותנים את ההנחות האלה – אלה לא הנחות שהיו פעם שקראו להן לפעמים הנחות סוכן או הנחות אחרות לשנה-שנתיים.

משה ברקת: דרשנו את ההנחות האלה לשש שנים ואנחנו מתכוונים להמשיך עם הנחות ארוכות-טווח.

משה ברקת: חלק מן החברות הרימו את הכפפה ונתנו הנחות לעשר שנים, וחלק גם לכל החיים.

שלמה קרעי: זה 40%.

שלמה קרעי: לא 45%.

שלמה קרעי: זה 40.5%.

משה ברקת: כי זה לא 15% 30%.

משה ברקת: אנחנו מגיעים גם ליותר מזה בפועל כי יש גם תחרות שעובדת.

משה ברקת: עשינו פעולות לגבי שינוי תגמול סוכני הביטוח.

משה ברקת: זה חסר תקדים שמפקח יתערב בהפחתת עמלות היקף של סוכנים.

משה גפני: משה, תנסה לתמצת יותר את הדברים, צריך להשאיר גם משהו לכנסת הבאה.

משה גפני: זה נאמר בצחוק.

משה גפני: אני מקווה שהכנסת הזאת תחזיק ארבע שנים.

משה גפני: בבקשה.

משה ברקת: אנחנו רואים את התפקיד של הסוכן לא כאיש מכירות אלא כמי שצריך לעמוד לצד המבוטח, לעזור לו בבחירת מוצרים, לעזור לו עם התביעות.

משה ברקת: לכן התגמול שלו צריך להיות על פני זמן.

משה ברקת: התגמול שלו לא צריך להיות מוטה על ידי יצרנים.

משה ברקת: לכן אנחנו הולכים למודל, והנחנו תשתית למודל של סוכן אובייקטיבי, שיעמוד לצד הצרכן ולא יהיה מוטה בתגמול שלו.

משה ברקת: או שהוא יקבל את התגמול מהצרכן או שהוא יקבל תגמול אחיד על פני מוצרים דומים ומכל היצרנים.

משה ברקת: את הדבר הזה אנחנו מקווים להביא לכנסת, מקווים להביא אותו לחקיקה.

אורית פרקש הכהן: מה זה "הנחנו מודל"?

אורית פרקש הכהן: יצא חוזר?

אורית פרקש הכהן: יצאו תקנות?

משה ברקת: ראינו את הדבר הזה קודם כול פועל בנושא של הריסקים ויש לנו מתווה ואנחנו מחכים לכנסת כדי להביא את המתווה הזה.

אורית פרקש הכהן: יש כנסת.

משה ברקת: נביא את זה לחקיקה.

משה גפני: הכנתם כבר תסקיר חוק?

משה גפני: זה התקדם?

משה גפני: נוכל לקבל ולראות את זה?

משה ברקת: אנחנו מנסחים את זה ביחד עם אגפים נוספים במשרד האוצר.

משה גפני: נשמח מאוד שהחברים גם יראו את זה, שנדע על מה אנחנו מדברים.

משה גפני: מה שאתה אומר עכשיו הוא דווקא תקווה טובה לעתיד.

משה ברקת: יש הרבה תקוות לעתיד.

משה גפני: אנחנו כבר הרבה זמן לא עוסקים בחקיקה.

משה ברקת: הכנו גם כללי שקיפות קפדניים בתחום שיווק ביטוחי מנהלים.

משה ברקת: לצערי הרב זה הביא לעצירה כללית של מכירות ביטוחי מנהלים.

משה ברקת: קראו לזה פעם "בור השומן של חברות הביטוח".

משה ברקת: כמעט שנה חברות הביטוח לא מוכרות את המוצר הזה, זה המצב בשטח.

משה ברקת: הן מוכרות פנסיה אבל לא ביטוחי מנהלים.

משה ברקת: אני מקווה מאוד שנחזור למסלול בצורה שפויה יותר, במחירים טובים יותר, בצורה כזאת שגם המוצר הזה יימכר למי שצריך אותו.

משה ברקת: אני יכול לומר לכם כאן שלשכבות עם שכר נמוך כנראה המוצר הזה לא מתאים, אבל לשכבות אחרות כן אפשר להתאים את המוצר הזה.

משה ברקת: אנחנו נדאג שהמוצר שיוצע יהיה מוצר מתאים, בתנאים הוגנים ונאותים.

משה ברקת: לכן עשינו את הצעד הזה, שהוא צעד קיצוני אבל אני חושב שהוא היה דרוש לצורך ייצוב השוק.

משה ברקת: אנחנו מניחים גם תשתית – גם זה יגיע לחקיקה – לטיוטת חוזר, שעדיין לא פורסמה, בתחום אובדן כושר העבודה, בין היתר הפסקת החקירות האקטיביות, כפי שעשינו בסיעוד.

משה ברקת: גם באובדן כושר עבודה נפסיק את החקירות האקטיביות מול מבוטחים.

משה ברקת: אנשים שהם באמת עם אובדן כושר יקבלו את המגיע להם.

משה ברקת: אנחנו גם משפרים את המוצר לטובת מיצוי זכויות מלא של המבוטחים.

משה ברקת: בנוסף, אחד הדברים שאנחנו עושים, ואנסה להרחיב על זה מעט בהמשך, זה לא רק עניין של הסדרה.

משה ברקת: אפשר לעשות הסדרה כל היום אבל בסופו של דבר מישהו צריך לבדוק שההסדרה הזאת פועלת, מישהו צריך לאכוף, מישהו צריך לבקר.

משה ברקת: אני מתכוון להגדיל בצורה משמעותית, כבר עשינו את זה, כבר הגדלנו והגברנו את אמצעי האכיפה שלנו, כולל עיצומים, כולל דברים אחרים שאנחנו עושים.

משה ברקת: אני מניח תשתית למערך ביקורת עצמאית.

משה ברקת: גם זה דורש תקציבים.

משה ברקת: בינתיים אני עובד עם מיקור חוץ אבל אנחנו מבקרים הרבה יותר מאי-פעם את ההשקעות שאנחנו מפקחים עליהן, את הפעילויות, את המוצרים וכך הלאה.

משה ברקת: קופות גמל להשקעה – דיברנו על זה.

משה ברקת: היום לצערי זה הדיפולט בחוק, זה לא שליטה שלי.

משה ברקת: הדיפולט הוא פיקדון בבנק.

משה ברקת: אבל אפשר לקבל יותר במקומות אחרים, כמו קופת גמל להשקעה של חיסכון לכל ילד.

משה ברקת: מה שעשינו במגרש שלנו, שיפרנו את ברירת המחדל.

משה ברקת: אם הורה בחר כבר לילד שלו בחירה עם תשואה גבוהה יותר אז עם הילד השני ברירת המחדל לא תהיה - - -

משה גפני: אתה לא צריך להאריך בזה.

משה גפני: בוועדה ביקשנו את זה הרבה מאוד פעמים.

משה ברקת: אני חושבת שאנחנו בכלל עובדים בשיתוף פעולה בדברים האלה.

משה גפני: בסדר גמור.

משה גפני: עבדנו על זה.

משה ברקת: כפי שאמרת, טיפלנו בנושא של ניוד קופות גמל להשקעה.

משה גפני: זה מופיע בסעיף 8.

משה גפני: אבל אנחנו צריכים תקנות על הניוד.

משה ברקת: נכון.

משה ברקת: חלק מזה אנחנו יכולים לעשות גם בחוזרים שלנו ובחלק מזה נידרש לתקנות.

משה ברקת: אנחנו בוחנים את הרחבת אפשרויות הניוד מעבר למה שמוצע כרגע.

משה ברקת: אני לא רוצה לפרט.

משה גפני: יש לכם תקנות?

משה ברקת: יש לנו.

משה גפני: אז תביאו לנו.

משה גפני: בינתיים אני לא יכול לעשות כלום, החברים לא יכולים לעשות דבר.

משה ברקת: כשתהיה כנסת ותתפקד.

משה גפני: יש כנסת.

משה גפני: תקנות אנחנו יכולים לאשר, לא צריך מליאה.

משה ברקת: קופות גמל להשקעה אביא בהזדמנות הראשונה שאפשר.

משה גפני: אני אעלה לוועדה כל מה שתביא.

משה גפני: אני לא מבטיח שכולם יצביעו בעד, אבל זה טיבה של כנסת.

משה גפני: בכנסת חקיקת המשנה בוועדת הכספים תתפקד לחלוטין.

משה גפני: אם תביא תקנות, תוך יום-יומיים אביא את זה לדיון.

משה ברקת: אני רוצה להתנצל.

משה ברקת: לפעמים אני אומר "אני".

משה ברקת: אין פה "אני".

משה ברקת: יש פה רשות שוק ההון ויש הרבה אנשים.

משה ברקת: הקרדיט פה לאנשים הנהדרים, באמת יש אנשים נהדרים בשוק ההון.

משה ברקת: אני גם רוצה לחזק את המספר שלהם, לחזק אותם מקצועית.

משה ברקת: נכון, זו רשות מרכזית מאוד ודרמטית בשוק ההון.

משה ברקת: צריכים לבוא אליה האנשים הכי טובים.

משה ברקת: אנחנו מנסים לגייס סטודנטים מצטיינים ומנסים לייצר דרכים.

משה ברקת: תחת שירות המדינה לא כל כך קל לגייס ולשמר אבל אנחנו מנסים לעשות את זה ולעבוד גם עם הנציבות וגם בדרכים נוספות על מנת שאנחנו נגייס את הטובים ביותר לטובת השירות הציבורי.

משה גפני: אם אפשר לתמצת עכשיו.

משה ברקת: נעבור לתחום בריאות, סיעוד ותאונות אישיות.

משה ברקת: קודם כול, אנחנו החלנו את הרפורמה בנושא של הביטוח הסיעודי.

משה ברקת: "ישבה" רפורמה שנתיים והיא משום מה לא יצאה אל הדרך.

משה ברקת: בנובמבר, חודש אחרי שנכנסתי - - -

אורית פרקש הכהן: סיימנו את נושא החיסכון הפנסיוני בעצם בסעיפים 7, 8, 9, 10, 11 ו-12.

אורית פרקש הכהן: אלה דברים שאתה צפוי להביא לוועדה?

משה ברקת: לא, אלה דברים שעשינו.

משה ברקת: סעיף 7 זה דבר שאני צפוי להביא לוועדה.

משה ברקת: יש עוד דברים, היריעה רחבה מאוד.

משה ברקת: קרנות ברירת המחדל, שזה תחרות אמיתית שנוצרה פעם ראשונה – היה מודל נהדר.

שגית אפיק: הניוד הוא גם בתקנות.

שגית אפיק: אז הכול זה תקנות, גם המסלקה הפנסיונית.

שגית אפיק: זה לא מונח אצלנו.

משה ברקת: יש דברים אחרים שאנחנו עושים בניוד.

שגית אפיק: יש דברים שאולי עשיתם בחוזרים.

משה ברקת: את ממשק הניוד אנחנו עושים בחוזים.

משה ברקת: אנחנו פועלים גם בחוזרים.

אורית פרקש הכהן: החוזרים פורסמו?

משה ברקת: ממשק הניוד כן פורסם.

משה גפני: אני חוזר ואומר בשם הוועדה, כל מה שתרצה להתקדם – שלא יגידו לך שאין כנסת.

משה גפני: לגבי הנושא הזה יש כנסת.

משה גפני: כל חקיקת המשנה יכולה לבוא לכאן לוועדה, אם יהיה רוב כמובן, כמו בכל דבר.

משה גפני: כל חקיקת משנה שתובא על ידך ועל ידי רשות שוק ההון – נביא את זה לכאן לדיון ולהצבעה.

משה ברקת: אני מודה לאדוני.

משה ברקת: זה עוצר דברים.

משה ברקת: אשמח מאוד להתקדם.

משה גפני: רק תגיד לדובר שלך שלא יודיע לעיתונים שאני מעכב.

משה גפני: אני לא יודע אם זה הוא אבל איזה דובר שלך.

משה גפני: אני מביא הכול, בעזרת השם ובלי נדר.

משה ברקת: כפי שאמרתי, זה היה הצעד הראשון שעשיתי, להחיל את הרפורמה של הביטוח הסיעודי.

משה ברקת: בהצעות הישנות, ששיפרנו, היה גם עניין של לתת היערכות של תשעה חודשים לחברות בנושא של הפסקת חקירות אקטיביות.

משה ברקת: אנחנו דרשנו שזה ייפסק מיידית.

משה ברקת: לא צריך להיערך להפסיק חקירות שפוגעות באנשים.

משה ברקת: צריך לכבד את האנשים.

משה ברקת: אני אומר את הדברים האלה לא מכיוון שאני חושב שחברות הביטוח לא עושות גם דברים נהדרים, דברים שמכבדים אנשים, אבל אנחנו מוצאים כשלים, ואיפה שיש כשלים אנחנו נאכוף בצורה חסרת פשרות.

משה ברקת: אנחנו נדאג שהדברים האלה ייעשו בצורה שמכבדת אנשים.

משה ברקת: יש לנו דרך ארוכה מאוד לעשות בנושא הסיעודי.

משה ברקת: אנחנו עושים דברים, תיכף אתם תראו, אבל אני חושב שאנחנו צריכים לעשות פה עבודה, וזה לא רק עבודה שלנו אלא גם עבודה במישורים נוספים של גופים אחרים.

משה ברקת: אנחנו צריכים לשלב ידיים גם בנושא הבריאות.

משה ברקת: יש הרבה דברים שאנחנו רואים עם משרד הבריאות עין בעין ואנחנו רוצים לקדם דברים בנושאים האלה.

משה ברקת: אלה נושאים קריטיים מאוד ואני חושב שלא עשינו מספיק, יש הרבה מה לשפר.

משה ברקת: זה לגבי הרפורמה בהליך יישוב תביעות בביטוח סיעודי.

משה ברקת: אנחנו בונים מאגר מידע מרכזי בביטוח סיעודי שיגביר את השקיפות והתחרות בתחום הזה.

משה ברקת: אנחנו סיימנו עם מכרזי קופות חולים בביטוח הסיעודי.

משה ברקת: הגורמים ברשות שהביאו לכך עשו עבודה נהדרת, כולל אודי לוי, בן אדם מצוין שלצערי החליט להמשיך הלאה ולעזוב אותנו.

משה ברקת: עשו פה עבודה בלתי רגילה, שחסכה מאות מיליוני שקלים למבוטחים.

משה ברקת: ממש עכשיו יצא המכרז האחרון שאיתו סיימנו, אבל לא די בזה, יש לנו עוד לפתור בעיות, למשל בקופת חולים מכבי יש כמה בעיות בשל כך שמתמודדים בין כלל לפניקס.

משה ברקת: אמרתי: זה לא מעניין אותי, כלל והפניקס יפתרו את הבעיות ביניהם, הם לא יטרטרו את המבוטחים.

משה ברקת: המבוטחים יקבלו פתרון ואחר כך כלל והפניקס יסתדרו ביניהם לגבי חישוב התביעות בין הגופים הללו.

משה ברקת: אני הולך להיפגש עם רן סער, מנכ"ל מכבי, ואמרתי לו בטלפון גם את הדברים האלה.

משה ברקת: אם הדברים לא נעשו עד עכשיו, הם ייעשו בצורה חותכת.

משה ברקת: וכך יהיה גם בדברים אחרים.

משה ברקת: פרסום ממשק למעבר מבוטחים בביטוח סיעודי בין קופות חולים – גם זה דבר שאנחנו עובדים עליו.

מרדכי יוגב: יש לי שאלה עניינית לסעיף הזה, על ביטוח בריאות.

מרדכי יוגב: אנחנו עדים בפריפריה - - -

משה גפני: אני רוצה שכולם יוכלו להתייחס.

משה גפני: אני רוצה שהוא יסיים את ההצגה.

משה ברקת: אני מכבד את הסדר שקבע כבוד היושב-ראש.

משה ברקת: בנושא ביטוחי תאונות אישיות – הכנו רפורמה, זה טיוטת חוזר שהוצאנו והיא כרגע בשימוע ציבורי.

משה ברקת: קבענו הוראות להבטחת הליך מכירה הוגן – להפסיק את הכפל מכירות של ביטוחי תאונות ואת תהליך המכירה שהיה.

משה ברקת: אנחנו גם אכפנו, הטלנו קנסות של מיליוני שקלים בתחום הזה.

משה ברקת: שיפרנו את המוצר וגם קיצרנו את המוצר.

משה ברקת: זה לא מישהו שקנה ביטוח תאונות ונשאר עם זה לחיים.

משה ברקת: אולי הוא נסע לחו"ל ושכנעו אותו שהוא צריך ביטוח תאונות, הוא חשב שהביטוח נגמר אבל הוא ממשיך איתו לכל החיים וגם מעלים לו את הפרמיות.

משה ברקת: הדבר הזה נגמר.

משה ברקת: אנחנו מקצרים את המודל של ביטוח תאונות.

משה ברקת: שיפרנו את המוצר, שיפרנו את הכיסויים, וכרגע זה חוזר שהוצאנו שנמצא בשימוע ובדו-שיח עם הענף.

משה ברקת: נעבור לנושא הבא, תחום הביטוח הכללי (אלמנטרי) – קודם כול, חייבנו חברות ביטוח לדווח על מספר תלונות הציבור המתקבלות אצלן.

משה ברקת: אני הולך לעשות גם בנושא הזה, של תלונות ציבור, רפורמה משמעותית.

משה ברקת: אני יכול לומר לכם שאנחנו מטפלים היום בצורה משמעותית יותר בתלונות הציבור, וזה עדיין לא מספיק כי לפעמים אנחנו מפנים את התלונות לחברות והאדם שמופנה לחברות לפעמים לא מקבל מענה ראוי ולא חוזר אלינו, ויכול להיות שיש עם זה בעיה.

משה ברקת: יכול להיות שהאדם הזה אמר:

משה ברקת: אני פניתי לרשות, הרשות הפנתה את זה לחברה.

משה ברקת: הוא אומר: אם כך זה עובד אז אני הרמתי ידיים.

משה ברקת: אני רוצה להרים את הריבאונד הזה ולפנות לאנשים, לראות שהם באמת מטופלים.

משה ברקת: ואם הם לא טופלו בחברות אז אנחנו נרים את הכפפה בצורה יותר פרואקטיבית.

משה ברקת: כדי לפתור בעיות אני יכול לומר לכם שאנחנו נפגשים עם האנשים, ואני אישית מדבר איתם בטלפון.

משה ברקת: זה לא מספיק, אני עושה את זה כדי לשמש דוגמה.

משה ברקת: גם ביקרתי אנשים בביתם ותוך כדי אנחנו מגלים דברים.

משה ברקת: אנחנו לא עושים את זה לעיני מצלמות והמטרה שלי לא לקבל קרדיט על מה שאני עושה.

משה ברקת: זה טיפה בים, אבל יש לנו מחלקה שאנחנו רוצים להרחיב אותה בעולמות של תלונות הציבור, לאפשר נגישות גבוהה יותר לציבור כדי באמת לפתור בעיות.

משה ברקת: אני חושב שזה אפשרי.

משה ברקת: לפעמים דברים נתקעים בכל מיני נושאים טכניים ואפשר לפתור את זה.

משה ברקת: לפעמים דברים נתקעים כשאנחנו מוצאים בעיות אכיפה.

משה ברקת: לא מזמן בזכות תושייה והתעקשות של עובדת הרשות סייענו למישהי שהפקידה 100,000 שקלים, רצתה לקבל אותם בחזרה ובמשך שבועות לא קיבלה.

משה ברקת: בעקבות הפעילות שלנו היא קיבלה את הכסף שלה, אבל לא רק שהיא קיבלה את הכסף שלה אלא אנחנו בודקים את כל הנושאים הדומים בגוף גדול מסוים – לא אגיד את שמו – ואנחנו נכנסים לביקורות רוחב בנושא הזה כדי שהמקרה הזה לא יישנה.

משה ברקת: זה סוג הפעילות שאנחנו צריכים.

משה ברקת: אבל בלי כסף לביקורת, בלי כסף נוסף למשאבי אכיפה אנחנו לא יכולים, הכוחות שלנו מוגבלים.

משה ברקת: אנחנו צריכים את העזרה הזאת מכם כאן בכנסת ומאגף התקציבים כדי שנגיע לתקציבים שראויים לגוף שפועל בצורה כזאת.

אורלי לוי אבקסיס: מה התקציב של הרשות?

משה ברקת: כ-60 מיליון שקל.

אורלי לוי אבקסיס: כמה חסר לכם?

משה ברקת: התקציב של הגופים המקבילים הוא כ-200 מיליון שקל.

שגית אפיק: רשות ניירות ערך היא רשות סטטוטורית, זה משהו אחר.

אוהד מעודי: עם בערך אותו מספר עובדים, אגב.

שגית אפיק: יש להם מספר עובדים גדול יותר.

שגית אפיק: יש להם 270 עובדים.

משה ברקת: אבל זה לא שונה מבחינת הפעילות.

משה ברקת: גם רשות ניירות ערך, צריך לזכור, אין לה אחריות יציבותית.

שגית אפיק: אבל יש לה הכנסות.

משה ברקת: גם אנחנו רוצים הכנסות.

משה גפני: במרץ 2019 הייתם צריכים למסור דיווח על משכנתאות למוגבלים.

משה ברקת: במשכנתאות למוגבלים – קודם כול היה פה עניין של אכיפה.

משה ברקת: נכנסנו לפעולות של אכיפה.

משה ברקת: אנחנו נדווח על פעולות האכיפה שאנחנו עושים.

משה גפני: הייתם צריכים במרץ לדווח לפי החוק.

משה ברקת: נכון.

משה ברקת: יש לנו דיווח מוכן.

משה גפני: תעבירו.

משה גפני: אנחנו נקיים על זה דיון, בגלל שזה נושא חשוב מאוד מבחינתנו.

משה ברקת: יש לנו גם פתרונות להרחיב את הנושא של מוגבלויות.

משה ברקת: אנחנו חושבים שהמענה שניתן עכשיו הוא טוב, אבל לא מספיק טוב, אנחנו יכולים לשפר גם אותו.

משה גפני: חוקקנו כאן את החוק של קארין אלהרר.

משה גפני: זה בסדר אם אתה אומר שמרחיבים.

משה גפני: בכלל, מה שאתה מציג פה זה גן עדן.

משה ברקת: אלה דברים שעשינו.

משה ברקת: אלה לא דברים שאנחנו עוד מתכננים לעשות.

משה ברקת: פרסמנו טיוטת רפורמה בענף ביטוח הרכב.

משה ברקת: אנחנו מאפשרים היום למבוטחים לרכוש פוליסות ביטוח מוזלות, לואו קוסט.

משה ברקת: אנחנו לא מתפשרים על שירות אבל המחיר הוא תחרותי.

משה ברקת: זו פוליסה רזה יותר.

משה ברקת: אפשרנו אותה, ולצד זה אפשרנו גם שירותים מורחבים.

משה ברקת: ביטוח למבוטחים בעלי עבר ביטוחי בביטוח רכב – חלק מהטיוטה הזאת של הרפורמה אומר: עד רמה מסוימת, נניח אם עשיתי איזו תאונה של 3,000 שקל, משהו כזה, הרבה פעמים הלך לי פנס ברכב, קיבלתי שריטה, אז אחרי תביעה אחת מעלים לי את הפרמיות ב-30%, זה מה שהיה מקובל, מכיוון שזה נספר כתביעה.

משה ברקת: אני רוצה שהדברים הקטנים האלה בכלל לא ייספרו כתביעה.

משה ברקת: הכנסנו את זה בטיוטת הרפורמה: עד רמה מסוימת שזה בכלל לא ייספר כתביעה.

משה ברקת: בנוסף לכך אפשרנו, ויש היום פתרונות תחרותיים – צריך לזכור, הרגולציה שלנו היא דבר נהדר אבל בסופו של דבר אם אנחנו מצליחים להניע תחרות, הכוחות התחרותיים בשוק יכולים להשפיע על המחיר ועל השירות בצורה הרבה יותר דרמטית.

משה ברקת: אז אנחנו צריכים מכפיל כוח, ומכפיל הכול שלנו זה תחרות.

משה ברקת: אם אנחנו נפעל בצורה שמעודדת את התחרות, התחרות תפעל בצורה הרבה יותר אפקטיבית מן הרגולציה.

משה ברקת: את זה צריך לזכור.

משה גפני: משה, תתכנס לסיכום.

משה ברקת: עוד דבר חשוב, אירועי נזק המוניים – שריפות וכך הלאה.

משה ברקת: ראינו את זה בשריפות האחרונות שהיו בהרי ירושלים, בקיבוץ הראל וכך הלאה.

משה ברקת: הקמנו חדר מצב ואנחנו דורשים מן החברות שיקוף תמונת מצב מדויקת לגבי היקף מבוטחים ונפגעים ומעקב אחר סטטוס התשלום.

משה גפני: למשל מבוא מודיעין?

משה גפני: מה הפתרון?

משה ברקת: דיווחו לנו, ידענו מה היקף הנזק בזמן אמת ועקבנו אחרי סטטוס התשלום בזמן אמת.

משה ברקת: אנשים יקבלו את התשלום שלהם.

משה גפני: מתי יקבלו?

משה גפני: למה להתפלל יותר, לזה שהמשיח יבוא או לזה שהם יקבלו את הכסף?

משה גפני: על מה לבקש יותר?

משה גפני: הייתה פה החלטה שצריך לשלם.

משה ברקת: מי שמבוטח.

משה גפני: הם לא מבוטחים.

משה גפני: אבל זה אירוע המוני.

משה גפני: המדינה לא יכולה לעמוד מן הצד.

אוהד מעודי: זה אגף התקציבים.

משה ברקת: אני דואג למי שמבוטח.

אורית פרקש הכהן: לסיום הפרק הזה, אני שוב לא מבינה: בביטוח למבוטחים כאשר נתת פתרון למוצרים מיוחדים, על הפנס.

אורית פרקש הכהן: מה הוצאתם?

אורית פרקש הכהן: יש הנחיה שמחייבת מעכשיו חברות ביטוח בנושא הזה?

אוהד מעודי: כן, יש הנחיה.

משה גפני: כלומר אם יש חברת ביטוח שרושמת פגיעה בפנס כאירוע - - -

אורית פרקש הכהן: זה חוזר שנכנס לתוקף?

אורית פרקש הכהן: יש פה נורמה מחייבת כרגולטור?

אוהד מעודי: זה כרגע נמצא בשימוע.

אורית פרקש הכהן: היא פורסמה?

משה ברקת: היא פורסמה, בוודאי.

שגית אפיק: כמה זמן השימועים?

משה ברקת: הליך שימוע ציבורי.

אוהד מעודי: סדר גודל של חודשיים.

אוהד מעודי: זו טיוטה כבדה.

אורית פרקש הכהן: גם בנושא ביטוח לנהגים צעירים?

משה ברקת: נעשו פה שימועים.

משה ברקת: יש לנו גם בעלי מוסכים ושמאים שאנחנו שומעים אותם.

קרן ברק: מה הטיוטה?

קרן ברק: אם אתה יכול לחזור על זה, זה חשוב לי.

משה ברקת: הטיוטה בעצם עושה רפורמה שלמה בעולם הרכב, גם בנוגע לנושא של שמאים, גם בנוגע למוסכים, גם בנוגע לנושאים אחרים.

משה ברקת: דיברתי על אלמנט אחד, כאשר יש פגיעה קטנה יחסית היא נספרת היום כתביעה.

משה ברקת: ברגע שזה נספר כתביעה הפרמיה קופצת.

קרן ברק: מה קורה כשאין ביטוח בכלל?

קרן ברק: עם יותר משתי תביעות הנהג לא מבוטח יותר, שתי תביעות.

אוהד מעודי: זה אמור לתת פתרון גם לזה.

משה ברקת: גם לגבי שתי תביעות – אם שתי התביעות הן קטנות אז זה נכנס למישור הזה.

משה גפני: בואו נעשה סדר.

משה גפני: היות ואנחנו קיימנו על זה כבר מספר דיונים, אנחנו נעקוב אחרי הדבר הזה.

משה גפני: אתם צריכים לעשות שימוע.

משה גפני: גם מה שקרן ברק מעלה.

קרן ברק: אנשים נוסעים ללא ביטוח.

משה גפני: הרי דיברנו על זה כאן בוועדה.

משה גפני: עכשיו אני רוצה לדעת פתרון.

משה גפני: האם המציאות הזאת, שבה חברות הביטוח לא יעשו כרצונן בדברים האלה, גם שפגיעה בפנס לא תיחשב כאירוע, גם שאחרי שתי תאונות או דברים אחרים שקרו הוא ייסע בלי ביטוח – אנחנו לא מסכימים לזה.

משה גפני: אתם מציגים פה מצגת יפה מאוד, לפיה מטפלים בעניין הזה.

משה גפני: אנחנו רוצים לדעת מה הטיפול הזה.

משה גפני: אתם מוציאים את זה לשימוע?

משה גפני: כמה זמן זה שימוע?

משה גפני: אתה אומר: חודשיים?

משה גפני: זה חודש וחצי או חודשיים וחצי?

אוהד מעודי: משהו כזה.

אוהד מעודי: זה פורסם לשימוע לא מזמן.

אוהד מעודי: השימוע הוא מול הרבה גורמים שזה רלוונטי אליהם.

משה גפני: אנחנו נבקש בחלק הזה, שגם עליו קיימנו דיונים, בתוך חודשיים שתדווחו לנו האם הסתיים השימוע, האם זה נכנס לתוקף, ואם לא אז מדוע.

משה גפני: זה התפקיד שלנו.

אורית פרקש הכהן: ובעניין ביטוח לנהגים צעירים – שימוע עוד לא יצא בכלל.

משה גפני: אותו דבר.

משה גפני: כל נושא הביטוח.

משה גפני: בתוך חודשיים נבקש דיווח.

משה גפני: אם זה יסתדר – מצוין, תקבלו פה ציון לשבח.

אוהד מעודי: קיבלתי עדכון שהחברות כבר לא מקשות לגבי שתי תביעות אלא רק לגבי מי שיש לו שלוש תביעות.

קרן ברק: זה לא נכון, זה שתי תביעות.

קרן ברק: גם שלוש תביעות זה לא בסדר, שאדם נוסע בלי ביטוח בכלל.

משה גפני: אבל לא צריך להגיד את זה.

משה גפני: לא ננהל את הדיון הזה.

משה גפני: את לא צריכה לומר את זה.

קרן ברק: הוא אומר נתונים לא נכונים בוועדה.

קרן ברק: אני מציעה לך לדייק פה.

משה גפני: קיימנו על זה דיון.

משה גפני: הם אמרו: יכול להיות ששלוש.

משה גפני: בפועל לא קרה שום דבר.

קרן ברק: לא משנה.

קרן ברק: אני רוצה שיינתן תעריף לכל מספר תביעות שיהיו.

משה גפני: אני עוזר לך.

משה גפני: היות וד"ר ברקת הציג פה תמונת מצב יפה מאוד מבחינתי, אני רוצה בתוך חודשיים דיווח: האם שלוש תביעות, האם שתי תביעות, מה עשו עם כל הדבר הזה, מה עם נהגים צעירים, מה עם פגיעה קטנה.

קרן ברק: עליהם אומרים שהם הגישו משהו והם צריכים לעשות לו שימוע.

קרן ברק: כלומר יש להם טיוטה של הרפורמה.

קרן ברק: אנחנו יכולים לראות אותה?

משה ברקת: הטיוטה הזאת היא בידי הציבור, היא מפורסמת באתר הרשות, זה פתוח לדיון ציבורי.

משה ברקת: העניין הוא שזה אורך זמן מכיוון שיש פה גורמים נוספים.

משה ברקת: אנחנו עושים דו-שיח עם גורמים אחרים, ביחד עם מבוטחים, לא רק חברות הביטוח.

משה גפני: בסדר גמור.

משה גפני: אוהד מעודי, תעביר אלינו את הטיוטה הזאת ואנחנו נפיץ אותה בין כל החברים וגם קרן ברק תקבל.

משה ברקת: צריך לזכור שאנחנו בסופו של דבר אחראים גם על ההתנהלות של חברות הביטוח.

משה ברקת: גם בנושא הזה יש הרבה מה לעשות.

משה ברקת: הכנו הוראות של ממשל תאגידי, מחמירות, בחברות ביטוח ובחברות מנהלות, זה קרה השנה, נכנס לתוקף ואנחנו כבר אוכפים.

משה ברקת: היו לנו אירועי ממשל תאגידי לא פשוטים בכמה חברות וטיפלנו בהם.

משה ברקת: מסדירים תקנות של ועדות השקעה – זה צריך להגיע לשולחן פה.

משה ברקת: והנושא של הצבעות מוסדיים.

משה ברקת: הגברת פעולות אכיפה וביקורות רוחביות בתחומי ההשקעות.

אורית פרקש הכהן: מה זה "מסדירים"?

אורית פרקש הכהן: הסדרת תקנות – זה בעבודה?

משה ברקת: תקנות ועדת השקעות נמצאות במשרד האוצר.

משה ברקת: זה פורסם על ידי משרד האוצר.

משה ברקת: הגברת השקיפות וחיזוק הפיקוח על הדיווח הכספי של חברות הביטוח – פה אנחנו נמצאים בחזית הראשונה בעולם עם כללי דיווח חשבונאי של חברות הביטוח, שיגדילו בצורה דרמטית את השקיפות.

משה ברקת: חלק מן הדברים שאנחנו רואים, ניקח למשל את נושא הבריאות – אני חוזר לרגע אחורה, בנושא הבריאות נכתבו כל מיני דברים.

משה ברקת: אנחנו נמצאים במקום שבו - - -

משה גפני: אני מציע שתחזור לכל הדברים האלה אבל קודם נאפשר לחברי הכנסת, מי שרוצה, לדבר על הנושא הזה.

משה ברקת: זה חלק מן המצגת.

משה ברקת: בנושא הזה, אנחנו קודם כול מחויבים לבחון רפורמות, והאם הן עובדות לטובת הציבור.

משה ברקת: אם אנחנו רואים מקום שבו יש כוונות טובות אבל בשטח דברים לא בוצעו, התכוונו למשהו וזה לא קרה – למשל הייתה פוליסה אחידה.

משה ברקת: אמרתי בהרבה מאוד כנסים: פוליסה אחידה, כמו לחם אחיד, זה דבר הכרחי, זה דבר שצריך להיות, והפוליסה האחידה צריכה להיות פוליסה בסיסית יותר וזולה יותר, אני אומר את זה במפורש.

משה ברקת: זה הלחם האחיד שלנו.

משה ברקת: עליו אפשר להוסיף תוספות, בתנאי אחד: שהכול יהיה שקוף וברור.

משה ברקת: הפוליסה האחידה תאפשר השוואתיות.

משה ברקת: אמרתי את זה בכמה כנסים אבל מעוותים את הדברים ומושכים אותם למקומות אחרים.

משה ברקת: הרפורמה נועדה וכוונה לציבור.

משה ברקת: האחידות הייתה רק בפרק אחד של הניתוחים, לא הייתה בכל הפוליסות.

משה ברקת: אנחנו צריכים לבחון את כל הנושא הזה, איך אנחנו גורמים לכך שלציבור יש כלים לבחור את המוצרים הטובים עבורו.

משה ברקת: חלק מזה ייעשה על ידי שנבטיח שהסוכנים יפעלו בצורה אובייקטיבית לטובת הציבור, ושגם נאכוף שזה נעשה בפועל, וחלק ייעשה על ידי שיפור המוצר.

משה ברקת: יש לנו עוד עבודה לבחון האם בסופו של דבר רפורמות הגיעו ליעדיהן, ואיפה שהן לא הגיעו ליעדיהן ויש איפה לשפר לטובת הציבור אנחנו נמשיך ונעשה את זה.

משה ברקת: זו המטרה של הדברים.

משה ברקת: אנחנו מחויבים כרגולטורים לבחון את מה שנעשה כדי להגיע לתוצאה טובה יותר לשירות הציבור.

משה גפני: השירותים הפיננסיים המוסדרים – זה הדבר האחרון, אם אפשר לומר כמה מילים, ואז תקשיב לְמה שהחברים אומרים.

משה ברקת: קודם כול, אני מתאר פה את העבודה שעשינו במשך ששת החודשים האחרונים.

משה ברקת: קודם כול ריכזנו את הפעילות בתחום השירותים הפיננסיים במסגרת יחידה ייעודית נפרדת, ולא כפי שזה היה מפוזר בכל הרשות.

משה ברקת: שינינו את המבנה הארגוני, החלפנו מנהלים, גייסנו עובדים ושינינו תהליכי עבודה בצורה דרמטית.

משה ברקת: אנחנו מביאים להתמקצעות, שיפור וייעול תהליך הרישוי.

משה ברקת: בין היתר, פרסמנו נוהל רישוי שיוצר בהירות ואחידות, מקצר ומייעל תהליכי רישוי ומכניס את העסק הזה אל תוך עולם של רישוי.

משה ברקת: לא רישום שהיה בעבר.

משה ברקת: זו רגולציה, זה עולם של רישוי.

משה ברקת: הגברנו את קצב הטיפול באופן משמעותי, לפעמים פי שמונה ממה שהיה בעבר, ובפרט סינון של גורמים שליליים מן השוק.

משה ברקת: נתנו קדימות לחברות פינטק ומחוללי תחרות, נותני אשראי מורחב.

משה ברקת: אז נתנו את הרישיון הזה לבנק החברתי הראשון ואנחנו פועלים עם כל הגופים האחרים.

משה ברקת: למעשה כל גוף תחרותי מרכזי בישראל קוּדם בתהליך, הוא יודע לעמוד בנהלים שלנו.

משה ברקת: אנחנו נפגשנו עם הענף ולענף אין בעיה איתנו היום כי אנחנו מקדמים את הדברים האלה.

משה ברקת: צריך לזכור גם ש-70% מן הענף כבר נמצא בהמשך עיסוק, כלומר הוא פועל.

משה ברקת: מי שמתאים לרגולציה הזאת יכול לעבור.

משה ברקת: הרבה מאוד מן הגופים התחרותיים אין איתם בעיה.

משה ברקת: כל גוף תחרותי שאני מכיר היום במדינת ישראל, אלה גופים שיכולים לעמוד בנהלים שלנו.

משה ברקת: העבודה שלנו ממוקדת וברגע שהם יעמדו בנוהל, תהליך הרישוי יהיה קצר לאין שיעור ממה שהוא היה בעבר.

משה ברקת: לגבי כל חברות הפינטק וחברות בלוקצ'יין – הגמשנו את תהליך הרישוי, הוצאנו קול קורא ואנחנו מתכוונים לדחוף אותן בצורה משמעותית מאוד כדי לקדם חדשנות בתחום הזה.

משה ברקת: גם קידמנו נוסח מעודכן לתזכיר חוק שירותי תשלום – PSD ו-API, להגדלת התחרות בתחום התשלומים בישראל.

משה ברקת: אנחנו יודעים לעשות את הדברים האלה, התמקצענו בדברים האלה.

משה ברקת: כל הנהלים שלנו וכל התשתית שלנו לקוחים מרגולטורים מקבילים בחו"ל.

משה ברקת: אנחנו לא מסתכלים מה הרגולציה בבנקאות עשתה כי אין לזה היגיון.

משה ברקת: אם היו רוצים רגולציה של בנקאות היו שמים רגולציה של בנקאות.

משה ברקת: הרגולציה שלנו דורשת קודם כול Fit and Proper, כלומר מהימנות, יושרה.

משה ברקת: אלה דברים שאנחנו לא מתפשרים עליהם; הון עצמי מינימלי – גם זה דבר שאנחנו לא מתפשרים עליו; הלבנת הון – אנחנו צריכים להילחם בהלבנת הון, זו חובה שהוטלה עלינו על ידי החוק.

משה ברקת: את הדברים הבסיסיים האלה כמובן נדרוש.

משה ברקת: יחד עם זה, לא ניתן להשתמש בכך שסעיפים כאלה ואחרים של הלבנת הון ישמשו תירוץ לעצור תחרות.

משה ברקת: אנחנו אפילו הצטרפנו להליכים אזרחיים כנגד ניסיונות כאלה.

משה ברקת: אז אלה דברים שאנחנו פועלים בהם.

משה ברקת: אנחנו יוזמים ומקדמים הסדרות לשם הסרת חסמים.

משה גפני: מה בחוק נאווי?

משה ברקת: אנחנו תמכנו בחוק נאווי.

משה ברקת: לצערנו הוא לא התקבל בסיבוב הראשון.

משה גפני: למה זה כתוב פה?

משה ברקת: כי אנחנו רוצים שיתנו לגופים לתת אשראי גם בהיקף של 15 מיליארד שקל.

משה ברקת: חוק נאווי לא קוּדם עד עכשיו ואנחנו רוצים לקדם אותו.

משה גפני: נכון, היה פה ויכוח קשה לגבי חוק נאווי.

משה ברקת: אנחנו תמכנו ורצינו שהחוק יעבור, אך לצערנו הוא לא עבר.

משה ברקת: אני מקווה מאוד שבכנסת הבאה נצליח לקדם את הדבר הזה.

שלמה קרעי: לגבי עניין האשראי, בכנסת העשרים היו מסקנות של ועדת החקירה הפרלמנטרית בראשות איתן כבל, היו שם מסקנות לא טובות לגבי הפיקוח על הבנקים, אבל גם לא הכי טובות לגבי רשות שוק ההון.

שלמה קרעי: אתה מכיר את המסקנות?

שלמה קרעי: מה עשיתם?

משה ברקת: הופעתי בוועדה, למרות שהייתי אז רק שבוע בתפקיד, ותיארתי את הדברים.

משה ברקת: זה עדיין רשות שוק ההון.

משה ברקת: אני חושב שהדבר העיקרי, בסופו של דבר ברשות שוק ההון בגופים המוסדיים היו דברים שטעונים שיפור.

משה ברקת: הרבה מאוד מן הדברים האלה כבר – למרות שלא הייתה התכנסות של הכנסת ופעילות אקטיבית לאור ההמלצות של הוועדה, אנחנו לא חיכינו לזה, אנחנו כבר יישמנו בתוך הבית.

משה ברקת: הדבר המשמעותי פה הוא לצאת לביקורות ולחזק את הביקורות על ההשקעות.

שלמה קרעי: בדיקות עומק.

משה גפני: אתה רשום, כבר אתן לך.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: אני מודה לך על הסקירה.

משה גפני: אני מבקש שתקשיב לחברים.

משה גפני: אשתדל שזה יהיה לא ארוך אבל שתוכל לענות להם.

משה גפני: אורית פרקש-הכהן, בבקשה.

משה גפני: אחריה מירב כהן.

אורית פרקש הכהן: קודם כול, תודה רבה על העדכון היום, על העדכון הראשון, שאנחנו סוף-סוף שומעים על הנושא החשוב שאתה מרכז, וברכות גם על שנה בתפקיד.

אורית פרקש הכהן: יש לי כמה שאלות אינפור

אורית פרקש הכהן: מטיביות שלא קיבלתי עליהן מענה במצגת שלך, והן קשורות לפן אחר.

אורית פרקש הכהן: כשנכנס רגולטור לתפקיד אני חושבת שאחד הדברים הוא גם לדחוף ולהשלים דברים שהם בקנה ודברים שנדרש לעשות והם כבר בקצה, בפינה שלהם.

אורית פרקש הכהן: לא קיבלתי תשובות לכמה נושאים, וברשותך אני רוצה להעלות כמה נושאים שאני רוצה לשמוע מה קורה איתם, שקשורים לתפקיד של רשות שוק ההון, גם כגורם מרכזי שמעורב בהכנסת תחרות לשוק הבנקאות ויש לו קשר ישיר גם למוצרי יסוד בתחום הבריאות, לאוכלוסיות מוחלשות ועוד.

אורית פרקש הכהן: אני רוצה לשאול, קודם כול, לגבי דמי ניהול גמלאים.

אורית פרקש הכהן: מה קורה עם הדבר הזה?

משה ברקת: אתן לך, אבל אני רוצה רק לומר עוד דבר אחד.

משה ברקת: נפגשתי פה עם חלק מחברות הכנסת ואני פתוח להיפגש עם חברים נוספים, בשמחה רבה.

משה ברקת: אנחנו גם דיברנו.

משה ברקת: אם כל אחד יעשה רשימה ארוכה אנחנו לא נגמור פה.

משה ברקת: אשמח לענות.

משה גפני: אתה צריך לדעת, לחברי הכנסת יש חסינות והם יכולים לשאול מה שהם רוצים.

משה גפני: אתה תצטרך בסופו של דבר לענות תשובות, או להגיד על חלק הדברים שיתקיימו דיונים ואתם תחזרו אלינו.

משה ברקת: בשמחה רבה.

משה גפני: הרי אתם חברים קבועים בוועדת הכספים.

משה גפני: במהלך כל הקדנציות שאני מכיר רשות שוק ההון הייתה פה בן בית, זה חלק מן העניין.

משה גפני: אז יש דברים שאתה לא חייב לענות עליהם תשובה היום, אבל לשמוע את הלך הרוח.

משה גפני: אגב, זה לא רק גמלאים.

משה גפני: זה מקבלי שכר נמוך, וכמובן הגמלאים בראש העניין.

אורית פרקש הכהן: אני רוצה להבין מה קורה עם העניין הזה.

אורית פרקש הכהן: דרך אגב, לעניין ועדת הכספים, אתה יודע, גם אני הופעתי בוועדות האלה של הכנסת בתור רגולטורית לשעבר, וחלק מן התפקיד הוא גם להשיב על שאלות, בלי קשר לביקורים פרטיים או שיחות בינינו.

אורית פרקש הכהן: יש חשיבות גם לשקיפות של הדברים ויש חשיבות לפיקוח הפרלמנטרי.

משה גפני: דמי ניהול – זה דבר ראשון.

משה גפני: מה הדבר השני?

אורית פרקש הכהן: דבר אחד, אני רוצה להבין לגבי דמי הניהול לגמלאים בפוליסות, מה קורה עם הדבר הזה ולמה הדבר הזה מתעכב, כי בעיניי היוזמות והדברים שאתה מציג כבודם במקומם מונח.

אורית פרקש הכהן: חלק מן העניין הוא בשנה שחלפה לשחרר את הפקקים שהצטברו ולגמור עבודה חשובה שמונחת על השולחן.

אורית פרקש הכהן: דבר שני קשור להליך יישוב תביעות בביטוח סיעודי, תופעה שעד היום במסגרתה ספקי הערכות התפקוד היו ספקים מטעם חברות הביטוח, רשימה סגורה, בעלי אינטרס.

אורית פרקש הכהן: אתה יודע שאתה פועל לפי חוק שמחייב אותך לשקול גם את טובת המבוטחים.

אורית פרקש הכהן: לחברות הביטוח יש אינטרס מאוד מאוד צר לקבוע זכאות לביטוח סיעודי.

אורית פרקש הכהן: הייתה כבר כוונה בשלבים מאוד בשלים ומתקדמים להרחיב את הרשימה הזאת.

אורית פרקש הכהן: אני רוצה לדעת מה קורה עם הדבר הזה, מה לוחות הזמנים.

משה ברקת: זה נמצא כבר בחוזר.

אורית פרקש הכהן: נקודה שלישית, פוליסה אחידה של ביטוחי הבריאות – שמעתי כאן דברים יפים מאוד שדיברת, אבל לא הבנתי איך זה מתחבר לחיים המעשיים של העבודה שלך, איפה זה נמצא בתוכנית העבודה שלך ובסדרי העבודה שלך.

אורית פרקש הכהן: מדובר כאן

אורית פרקש הכהן: במהלך רחב מאוד שנעשה בחיבור עם מערכת הבריאות, עם משרד הבריאות, עם משרד האוצר.

אורית פרקש הכהן: יש לו השלכות על העלויות של הביטוחים, על העלויות של משרד הבריאות.

אורית פרקש הכהן: שמחתי לשמוע שאתה עדיין חושב שצריך מוצרים בסיסיים שיהיו פשוטים ללקוחות שנמצאים בשוק שכל כך קשה בו לצרכן לעשות השוואות, כאשר יש לו על פניו עד עכשיו כנראה תוצאות נכונות.

אורית פרקש הכהן: איפה הדבר הזה נמצא ומה הם לוחות הזמנים?

משה ברקת: אמרתי את זה בעבר בפורומים ציבוריים.

משה ברקת: כנראה שלא הקשיבו.

אורית פרקש הכהן: בסדר, אבל אני לא נמצאת בכל פורום ציבורי.

אורית פרקש הכהן: אתה נמצא בוועדת הכספים.

אורית פרקש הכהן: אשמח לקבל את התשובה.

אורית פרקש הכהן: נקודה נוספת שמטרידה אותי באופן מיוחד כמי שהייתה מעורבת בקידום תחרות בתחומים לא תחרותיים – אתה יודע שאני באה מתחום האנרגיה – היא הנושא של פיקוח על פעילות פיננסית חוץ-בנקאית.

אורית פרקש הכהן: אני רוצה לקבל בעניין הזה תשובה ברורה.

אורית פרקש הכהן: במשך שנים עבדה הממשלה על קידום התחרות בתחום הריכוזי של הבנקאות, הן בוועדת שטרום, אבל לא רק בוועדת שטרום.

אורית פרקש הכהן: הדבר הזה בא לידי ביטוי בחקיקה מפורשת שחלה על הגוף שלכם שנקרא רשות שוק ההון.

אורית פרקש הכהן: אחרי דיונים משמעותיים מאוד בממשלה הוחלט להעביר את קידום התחרות בתחום הזה ואת הפיקוח על פעילות פיננסית חוץ-בנקאית בידי רשות שוק ההון, דווקא מתוך ההנחה שאתם הגוף המקצועי המתאים, דווקא מתוך ההנחה שאתם תהיו פחות בניגודי עניינים לעומת המפקח על הבנקים.

אורית פרקש הכהן: הדבר הזה הוא לא בגדר המלצה, הוא חקיקה ראשית עם לוחות זמנים של שנה ושנתיים שעומדים וחולפים.

אורית פרקש הכהן: אשמח לקבל את ההתייחסות שלך לגבי איפה אתה רואה את רשות שוק ההון בקידום של הדברים הללו, מה הם לוחות הזמנים לקידום הדברים האלה.

אורית פרקש הכהן: אני רוצה להדגיש שמדובר בחוק, לא בהמלצה, ואתה יודע, כולנו כפופים לחוק.

אורית פרקש הכהן: אני רוצה גם להדגיש שבעניין הזה כל עיכוב של לוחות הזמנים יש לו משמעות כלכלית לכלל הציבור בתחום הבנקאות.

אורית פרקש הכהן: סוף-סוף הגענו לקו פרשת המים, סוף-סוף הגענו לזה שיש עוד בנק, ואנחנו רוצים לראות את ההמשך בנושא גופי האשראי החוץ-בנקאיים.

אורית פרקש הכהן: כל המטלות שלך הן מאוד מאוד חשובות, ומי כמוני יודעת כמה קשה לעשות את כל הדברים, אבל אני רוצה להבין איפה הדבר הזה נמצא בתעדוף שלך.

משה גפני: הלאה, הלאה, אורית.

אורית פרקש הכהן: אדוני היושב-ראש, זה נושא שמאוד חשוב לי.

משה גפני: לא אמרתי, אין פה שום נושא שהוא לא חשוב.

משה גפני: אני רק רוצה לאפשר גם לאחרים.

אורית פרקש הכהן: אני מסיימת.

אורית פרקש הכהן: הנושא האחרון, נושא שנמצא זמן רב מאוד על שולחן הוועדה הזאת ואני רוצה לקבל עליו הסברים – פה אני תובעת את עלבון ועדת הכספים בכנסת לפני שנכנסתי אליה – הוא תקנות הפטור בקופות הגמל.

אורית פרקש הכהן: יש חוק במדינת ישראל, שהעביר שר האוצר משה כחלון, שהוכרזה עליו הכרזה חגיגית מאוד, שהגיע לדיון בוועדת הכספים עוד לפני שהייתי חברה בוועדת הכספים, שמדבר על פטור ממס בקופות גמל חדשות.

אורית פרקש הכהן: זה דבר שהוא שורה בחוק.

משה גפני: את מדברת על קופות הגמל להשקעה?

אורית פרקש הכהן: כן.

אורית פרקש הכהן: מה קורה עם זה?

אורית פרקש הכהן: שורה אחת: איפה הוא נמצא?

אורית פרקש הכהן: למה הוא לא מגיע אלינו?

אורית פרקש הכהן: למה אנחנו לא מדברים על הנושא הזה?

אורית פרקש הכהן: אלו הדברים שבעיניי חסרים היו בהצגה שלך.

אורית פרקש הכהן: חשוב לי מאוד לקבל את התשובות.

אורית פרקש הכהן: הדברים האלה נוגעים לכיס של כל אחד ואחד מאיתנו.

אורית פרקש הכהן: 180 עובדים זה כוח אדם מכובד מאוד, משמעותי מאוד, והייתי שמחה לדעת איפה זה נמצא בתוכנית העבודה שלך.

ניצן הורוביץ: אפשר שאלה לפני שאצטרך לצאת?

משה גפני: מירב כהן ואחרי כן אתה.

ניצן הורוביץ: תן לי בבקשה כי אני צריך לצאת.

משה גפני: ניצן הורוביץ, בסדר, היא מסכימה.

משה גפני: מירב כהן אחריך.

ניצן הורוביץ: אדוני, תודה על הסקירה.

ניצן הורוביץ: שמעתי ברוב קשב, במיוחד את החשש שלך להבטחת מוצרים הוגנים ושקופים, להגברת תחרות וקידום חדשנות.

ניצן הורוביץ: ויש גוף שנזכר כאן כבר, "אופק – אגודת אשראי", שהוקם ב-2012.

ניצן הורוביץ: אגב, גילוי נאות: יש לי מניה אחת, קניתי וכל הסיעה שלנו קנתה, כי זה גוף טוב.

משה גפני: לא הבנתי: זה מניה שסיעת מרצ קנתה?

ניצן הורוביץ: כל אחד מחברי הכנסת קנה מניה, ב-3,000 שקל כל אחד.

ניצן הורוביץ: הם קמו עוד לפני שהיה חוק.

ניצן הורוביץ: החוק התקבל בסוף 2016, ומאז הגישו כבר כמה פעמים בקשות, אדוני, שנתיים וחצי כמעט.

ניצן הורוביץ: יש אלפי חברים.

ניצן הורוביץ: זה אגודה שפועלת ללא מטרת רווח ולמען מטרות חברתיות והיא באמת דבר ייחודי פה בנוף הכלכלי שלנו.

ניצן הורוביץ: אני חושב שפה יש סחבת שהיא כבר באמת מעל לגבול הסביר.

ניצן הורוביץ: אני חושב שאתה, בטח עם הגישה שלך שאני מברך עליך, צריך לזרז את העניין הזה.

ניצן הורוביץ: הם עומדים בכל התקנות, אני מכיר את זה.

ניצן הורוביץ: אין לי בזה אינטרס מעבר למניה הבודדת שיש לי שם.

משה גפני: אני מצטרף אליך אפילו שאין לי מניה.

ניצן הורוביץ: צריך כבר לסיים את הסיפור הזה.

ניצן הורוביץ: שנתיים וחצי זה מספיק זמן.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: מירב כהן, ואחריה אורלי לוי אבקסיס.

מירב כהן: קודם כול אומר שאני עובדת עם ד"ר ברקת ועם הצוות שלו כמעט על בסיס יום-יומי על מקרים פרטניים של אנשים שנפגעו מחברות ביטוח, והם עובדים במסירות, בזמן סביר, מטפלים במקרים הפרטניים במקצועיות.

מירב כהן: באמת חשוב לי לומר את זה, וגם חשוב לי שהדברים שלי לא יישמעו כמתקפה, כי זה לא הכוונה.

מירב כהן: אבל, אחרי שאמרתי את זה, אני חושבת שהמצב בשטח רע מאוד.

מירב כהן: באופן כללי יש פה איזו הסדרה שצריך לעשות, ואני חושבת שההתנהלות של חברות הביטוח היא הבעיה הצרכנית החמורה ביותר במדינת ישראל היום, הן ברמה הכלכלית, כי משלמים הרבה מאוד כסף, והן ברמה החברתית, כי האנשים שפוגשים את חברת הביטוח – זה בשעתם הכי קשה, כאשר קרה להם אירוע ביטוחי, ועל אחת כמה וכמה כשמדובר בביטוחי בריאות, שם זה הכי רגיש: אנשים שחלו במחלה, שהפכו לסיעודיים, שלא נדע, הרבה מאוד תרחישים קשים.

מירב כהן: אני רוצה למקד את הדברים שלי בביטוחי בריאות כי שם אני חושבת שהבעיה הכי חמורה.

מירב כהן: התחום הוא ריכוזי מאוד – חמש חברות ששולטות ב-97% מן השוק, שמחזיקות גם בכספי הפנסיה.

מירב כהן: זה ריכוזי, ריכוזי מדי, ומי שמשלם את המחיר זה המבוטחים.

מירב כהן: מהניסיון שלי בטיפול במקרים של אנשים, שלצערי יום-יום אנחנו נתקלים בזה, יש שני סוגים בולטים של בעיות.

מירב כהן: הבעיה הראשונה היא כפל הביטוחים.

מירב כהן: אני עוברת על תדפיסי כרטיסי אשראי של אנשים מבוגרים – כמות הביטוחים הכפולים שהם משלמים היא דמיונית.

מירב כהן: המקרה החמור ביותר, שגם העברנו לטיפולך וטיפלתם בזה, היה של אדם בעל שיתוק מוחין שעשו לו 60 פוליסות.

מירב כהן: ההוצאה החודשית שלו על ביטוחים הייתה 7,000 שקלים.

מירב כהן: אלה מקרים אמיתיים.

מירב כהן: זה כמובן מקרה קיצון אבל הוא ממש לא בודד.

מירב כהן: באוכלוסייה שאני מטפלת בה, בקרב המבוגרים זה מאוד מאוד נפוץ.

מירב כהן: הבעיה השנייה היא הקושי במימוש.

מירב כהן: אנשים משלמים כל החיים שלהם, ואז הם נתקלים בסחבת, הם נתקלים בפוליסות שהן ריקות מתוכן כי אף אחד במדינת ישראל לא באמת עומד בהן.

מירב כהן: "שיטת מצליח" קלסית שאני רואה, איך אומרים לאנשים: לא מגיע לכם, למרות שכן מגיע להם, ובדיעבד הם גם מגלים שמגיע להם אבל בגלל שלחברת הביטוח אין מה להפסיד היא אומרת: לא.

מירב כהן: מקסימום הם יתפסו אותה.

מירב כהן: אם אתם תתפסו אותה היא תשלם את מה שהיא הייתה אמורה לשלם לו מלכתחילה.

מירב כהן: יש גם שימוש בשיטות קיצוניות מאוד, בעיניי, של חוקרים פרטיים.

מירב כהן: אגב, הזמנתי היום לדיון את סמדר, שאימא שלה, אליס כהן, נמצאת במצב סיעודי.

מירב כהן: זה גם מקרה שטיפלתם בו והגיע אליכם.

מירב כהן: היא נמצאת פה, אשמח תיכף לפנות את מקומי לטובתה.

מירב כהן: גם במקרה שלה עשו שימוש בחוקרים פרטיים רק כדי להרתיע, למרות שהחוקר הפרטי בצילומים שלו לא הראה ולא הוכיח דבר או חצי דבר.

מירב כהן: שמחתי לראות במצגת שלך שנושא השירות למבוטחים נמצא בראש סדרי העדיפויות.

מירב כהן: אני חושבת שאתם צריכים לחשוב טוב-טוב על האיזון בין הצורך לשמור על היציבות הפיננסית של הגופים האלה לבין השמירה על הצרכן.

מירב כהן: לתחושתי היום האינטרס של הצרכן נפגע ונרמס.

מירב כהן: צריך לייצר כוח הרתעה אל מול חברות הביטוח.

מירב כהן: היום אין להן מה להפסיד, גם אם תופסים אותן הן משלמות למבוטח את מה שהן היו אמורות לשלם מלכתחילה.

מירב כהן: הרוב המכריע של האנשים מרים ידיים בדרך, לא מקבל את מה שמגיע לו, וכך חברות הביטוח עושות הון גדול מאוד.

משה גפני: אמרת לי אתמול בטלפון שאת רוצה שסמדר תדבר.

משה גפני: אאפשר לה, אבל אני רוצה קודם שחברי הכנסת יסיימו.

מירב כהן: מעולה.

מירב כהן: רק אסכם.

מירב כהן: חבר הכנסת גפני, קודם כול יישר כוח על הדיון היום.

מירב כהן: זה לא טריוויאלי שגם בעת כזו אתה שם את זה בראש סדרי העדיפויות.

מירב כהן: אני חושבת שכדי שיהיה שינוי אמיתי של כללי המשחק צריך להיות פה מעקב, ואולי שנזכה לפגוש אותך אחת לכמה חודשים כדי לראות שדברים קורים בנושא הזה של ביטוחי הבריאות.

משה גפני: מה קרה לך?

משה גפני: הם נמצאים פה כל הזמן.

משה גפני: הדבר הראשון זה לחתום על כל המצגת שלו ולהגיד שאנחנו תומכים בזה, אבל שיבצע.

אורית פרקש הכהן: אבל התוצאה צריכה להיות לוחות זמנים של תקנות.

מירב כהן: אגיד עוד דבר אחד, שאנחנו עובדים מול הצוות של ד"ר ברקת בשורה של הצעות חוק בנושא ואני מודה על שיתוף הפעולה, באמת.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: אסיים עם חברי הכנסת ואתן רשות דיבור לסמדר.

משה גפני: רשות הדיבור לאורלי לוי אבקסיס ואחריה מוטי יוגב.

משה גפני: ד"ר ברקת, תחזיק מעמד, יש פה עוד כמה דברים ואנחנו ניתן לך לסכם.

אורלי לוי אבקסיס: ראשית, אני מצטרפת לדברים שהחברות אמרו כי בחלק מן המקרים כאשר מדובר במשפחות, ובעיקר במשפחות שנאלצות להיכנס אל תוך המעגל הזה של היזקקות, בין אם זה בביטוחים סיעודיים ובין אם זה באותם ביטוחים שאמורים להיות רשת ביטחון כאשר מתחולל עלינו אירוע חלילה וחס – הרי רוב הנכים במדינת ישראל לא נולדו כאלה, חלקם רכשו את הנכות בטראומות כאלה ואחרות – ואנחנו יודעים שעיקרון הכיס העמוק, שאותו הגה עוד השופט ברק, קיים עד היום, ובעיקר בחברות הביטוח – יש לחברות יכולת למשוך את המבוטחים הרבה מאוד זמן בתוך התהליך.

אורלי לוי אבקסיס: המבוטחים האלה באים ללא ייצוג משפטי ראוי, ואם יש להם ייצוג משפטי ראוי אז הם נותנים לו הון תועפות.

אורלי לוי אבקסיס: לכן הם מגיעים גם לעסקאות, שהרבה פעמים רחוקות מאוד מן הפיצוי שמגיע להם, הן לפי הפוליסה והן לפי כללי הצדק.

אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה להציג כמה נתונים שדווקא נגעת בהם במצגת שלך ולהגיד לך שמאוד התרשמתי, אבל הייתי רוצה לדעת איפה הדברים עומדים.

אורלי לוי אבקסיס: כאשר אנחנו מדברים על ההשקעות של המוסדיים שלנו, אנחנו מדברים בעצם על יותר מ-1.7 טריליון שקלים, שרובם מושקעים בכל מיני פרויקטים של בעלי הון, חלקם אפילו במדינות העולם השלישי, שאין לנו שום ביטחון לגבי מה נעשה עם אותם כספים.

אורלי לוי אבקסיס: הרבה מאוד פעמים אנחנו מתעוררים לתספורות של מיליארדים על חשבון החוסכים שלנו.

אורלי לוי אבקסיס: הנקודה שנגעת בה, לגבי השקעות כאן במדינה, אני רוצה לדעת איפה זה עומד.

אורלי לוי אבקסיס: מדוע לא נשב פה בוועדת הכספים, חבר הכנסת גפני יושב-ראש הוועדה, ונשים נושאים שהם ברמת ההשקעות הציבוריות?

אורלי לוי אבקסיס: הרי ידענו לעשות את זה עם כביש 6.

אורלי לוי אבקסיס: מדוע אנחנו לא מסמנים לנו מטרות ציבוריות, כמו בתי חולים למשל, כמו בתי ספר, אולי אפילו נושאים שעדיין לא נגעו בהם, ויוצרים איזשהו מסלול שיש בו רק מרוויחים?

אורלי לוי אבקסיס: כי אם המדינה שותפה ובעצם נותנת רשת ביטחון לכל אותם חסכונות פנסיה שלנו ואומרת שבמידה וישקיעו בפרויקטים החברתיים האלה תהיה להם הכנסה מינימלית ששווה את הדבר הזה, אין מצב של תספורות כאשר אתה מושקע ביחד עם המדינה, ברור לך, אנחנו כמדינה רוצים לעודד את ההשקעות האלה.

משה גפני: אז זה מצריך חקיקה.

אורלי לוי אבקסיס: בדיוק.

אורלי לוי אבקסיס: לכן אני אומרת, בואו נעשה חקיקה משותפת.

אורלי לוי אבקסיס: ידענו לעשות את זה בעבר, ידענו לתקן פה גם חוקים.

אורלי לוי אבקסיס: יש לנו פה יועצת משפטית נהדרת.

אורלי לוי אבקסיס: אם צריך ליזום אנחנו גם ניזום.

אורלי לוי אבקסיס: אם צריך לתקן הצעה שלכם, נתקן הצעה שלכם.

אורלי לוי אבקסיס: אבל מישהו צריך לבוא ולהיות המבוגר האחראי ולומר דבר כזה.

אורלי לוי אבקסיס: כאשר אנחנו מדברים על מערכת הבריאות הקורסת אומרים: אין לנו מאיפה, אין תקציב.

אורלי לוי אבקסיס: אז אני אומרת: יש תקציב, התקציבים של הפנסיות שלנו.

אורלי לוי אבקסיס: יש פה שערורייה והפקרות אחת גדולה, כי המיליארדים האלה יורדים מן הכיס שלנו.

אורלי לוי אבקסיס: בסופו של דבר הבנקים כאשר הם נותנים את האשראי ואת היכולת הזו – אנחנו לא רואים את התספורות האלה למשקי בית פרטיים.

אורלי לוי אבקסיס: נורא אהבתי שאמרתם שאתם מתחילים לגעת במשפחות חלשות יותר, אבל אני רוצה לדעת דווקא לגבי במוצרים שבעבר היוו חלק מן הבסיס של תנאי שכר, דווקא למעמד הביניים.

אורלי לוי אבקסיס: כאשר אנחנו לוקחים את ביטוח המנהלים, אותו מוצר שפעמים רבות הסכמת לוותר על חלק מן השכר החודשי שלך כדי להיות בעל יכולת לקבל את ביטוח המנהלים, יצרתם סיטואציה, שאולי לא צפיתם אותה מראש, אבל כאשר התממשה צריך לדעת איך אנחנו פותרים אותה.

אורלי לוי אבקסיס: להוציא מתוך סל המוצרים הזה מוצר שהוא חשוב מאוד למעמד הביניים, מוצר שמשקף גם את הרצון של אותו בעל עסק לשמר לו עובד טוב, זה חלק מן התופינים שאנחנו נותנים לאותם עובדים, ולהפוך אותו ללא רלוונטי, ללא כדאי, בעצם למוצר שאמרת שכבר שנה לא מייצרים אותו או לא משווקים אותו – איך אנחנו פותרים את הדבר הזה?

אורלי לוי אבקסיס: הוא שווה ערך – בדיוק כפי שאנחנו חוסכים לפנסיה, החסכונות הנוספים של אותם אנשים שהצליחו להרים את הראש שלהם מעל המים וליצור איזושהי – הרי אנחנו יודעים, אין כבר פנסיות תקציביות, הפנסיות שלנו הן פנסיות צוברות, מה שצברת צברת.

אורלי לוי אבקסיס: לכן היה פה ויכוח כאשר רצו לקחת מהחיסכון לפנסיה, ולקחו לנו מהפטור על החיסכון.

אורלי לוי אבקסיס: יש פה מאמץ פסיכולוגי של אנשים – אנשים חוסכים עד לרמת הפטור.

אורלי לוי אבקסיס: רציתי לדעת מה קרה עם אותם חסכונות?

אורלי לוי אבקסיס: כאשר ירד הפטור מ-25%, האם האנשים הפסיקו לחסוך בגובה הזה?

אורלי לוי אבקסיס: עוד משהו שחשוב לי לומר, זה חשוב מאוד אדוני היושב-ראש, אני בטוחה שתסכים איתי, כאשר דיברנו על כפל אינטרסים של אותן חברות, ביניהן חברות ביטוח, כאשר מצד אחד הן משמשות כמי שיש לו אינטרס שהמשקיעים ישקיעו בחברות שלו ובמוצרים שלו, ומצד שני הן בעצם אמורות לדאוג גם לטובת הלקוח.

אורלי לוי אבקסיס: כאשר אנחנו מדברים על הכובעים האלה, זה כמעט כפי שעשו בוועדת בכר, שאמרו שאתה לא יכול להחזיק בשני כובעים כאשר לכל אחד מן הכובעים יש אינטרס אחר.

אורלי לוי אבקסיס: כאשר אתה מדבר על ההפרדה בין העמיתים לבין אותם בעלי אינטרס, איך אתם מתכוונים לבצע את זה?

אורלי לוי אבקסיס: אם כל אותן הצהרות ששמענו הן באמת בראש מעייניכם, אני מצפה שאפילו עכשיו, בתקופת חוסר הוודאות הפוליטי, דווקא כאשר שולחן הוועדה ריק, זו ההזדמנות שלנו לקיים דיונים מעמיקים, זו ההזדמנות שלנו לקדם בצורה הרבה יותר מהירה, אם האינטרס שלכם הוא באמת הלקוח ולא רק לדבר על יציבות.

אורלי לוי אבקסיס: עוד משהו שרציתי לדבר עליו, יש לי שתי בנות צעירות שהן נהגות צעירות ואני יכולה לומר לך בתור הורים לנהגים צעירים – הפרמיות מטורפות.

אורלי לוי אבקסיס: כאשר היה מדובר על אופנוענים אז עשו הרבה מאוד רעש ויחסי ציבור.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו כהורים של אותם ילדים, שדרך אגב, עובדתית הם מעורבים פחות בתאונות דרכים קטלניות, וכאשר אנחנו מדברים לדוגמה על עוד סקטור אחד שלא מקבל באמת התייחסות, אם אנחנו מדברים על סיכון וכדומה בגלל הפרמיות, זה הנשים – נשים הן סקטור שמעורב פחות בתאונות דרכים קטלניות, הן יותר בטוחות על הכביש.

אורלי לוי אבקסיס: זה ההבדל בין מה שאומרים, כשאתה נוהג אחרי רכב ואתה אומר: "הי, לא זז, עושה כך וכך, זה בטח נהגת".

אורלי לוי אבקסיס: אז העובדה היא, חברים, שנהגות הן הרבה יותר בטיחותיות מאשר נהגים.

אורלי לוי אבקסיס: לכן השאלה אם מקדמים גם מוצרים שמיטיבים עם לקוחות שנמצאים בסקטור מסוים שהוא יותר בטוח מבחינת הפרמיות?

אורלי לוי אבקסיס: אני מבקשת לשמוע התייחסות על נושא הפרמיות.

אורלי לוי אבקסיס: בזה אני מסיימת, גפני, ואני מקווה מאוד שמישהו רושם פה.

משה גפני: מה האמירה הזאת?

משה גפני: החבר'ה שלו רושמים, ופה יש פרוטוקול ממש.

משה גפני: בלי פרוטוקול לא מתחילים ישיבה.

משה גפני: אבל אצלו רושמים.

אורלי לוי אבקסיס: בל ניתמם, כולנו יודעים שחברות הביטוח מכניסות בעצם את אותו פנס, את אותה שריטה לתוך אותו מקום שבו מוגשות תביעות.

משה גפני: דיברנו על זה.

אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה להסביר מה הרציונל שעומד מאחורי זה.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו כלקוחות פרטיים, שיודעים שבפעם הבאה אם אנחנו נתבע על הדברים הקטנים האלה הפרמיה שלנו תעלה – מה זה גורם לנו לעשות?

אורלי לוי אבקסיס: להכניס את היד עמוק יותר לכיס, לקחת את הרכב שלנו, שמבוטח בלא מעט כסף, כל פעם למוסך פרטי כזה או אחר כדי למנוע בעתיד את ההשתה של הפרמיות המאוד גבוהות, אם בכלל יבטחו אותנו בשנה הבאה או בשנתיים לאחר מכן.

אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה לומר משהו: עצם העובדה שאדם שהולך עם ביטוח בכיס יודע שאין לו באמת ביטוח, כי ברגע שהוא ישתמש בביטוח הזה הוא יאבד את הביטוח שלו לשנים הבאות, יוצרת אצל האנשים דה פקטו הוצאה הרבה מעבר להוצאות הביטוחיות.

אורלי לוי אבקסיס: סוכנויות הביטוח יודעות את זה ואתם יודעים את זה.

אורלי לוי אבקסיס: לכן מה שקורה הוא שאנשים בכלל לא תובעים את מה שמגיע להם על פי חוק.

אורלי לוי אבקסיס: בדבר הזה חייבים לטפל בהקדם.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נשתף אתכם פעולה, בעיקר עכשיו כשאנחנו סוג של ועדה שקיימת כאשר שאר הוועדות לא קיימות בכנסת, פרט לוועדת החוץ והביטחון ופרט לוועדה המסדרת.

אורלי לוי אבקסיס: יש לנו זמן.

אורלי לוי אבקסיס: תביאו את זה לשולחן הזה, נדון בזה לעומק, נעזור לכם דווקא בתקופה הזו, לפני שיגיע התקציב.

אורלי לוי אבקסיס: נחכה לתשובות.

משה גפני: נכון, זה סיום טוב לנאום שלך.

משה גפני: תודה רבה, אני מסכים.

משה גפני: רשות הדיבור לשלמה קרעי, ואחריו קרן ברק.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, העלו פה חבריי חברי הכנסת וחברות הכנסת הרבה דברים חשובים אבל אני אתמקד בנקודה אחת, כדי לא להלאות, לגבי מסקנות ועדת החקירה הפרלמנטרית, כי אני חושב שזה נושא מהותי מאוד.

שלמה קרעי: רשות שוק ההון קיבלה הערה לא פשוטה באותו דוח, על כך שאין כל כך הליכי פיקוח ובקרה על הלוואות למוסדיים, אותן תספורות שדיברה עליהן חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס.

שלמה קרעי: מה שהבנקים חטפו על הראש הרבה יותר, צוינה גם רשות שוק ההון, שאמורה לספק קצת ביטחון, להוציא קצת מן הבנקים וליצור סוג של תחרות.

שלמה קרעי: אבל צריכה להיות תחרות בתנאים מפוקחים ולא תנאים כאלה שהם יכולים לעשות ככל העולה על רוחם ויכולים לתת הלוואות בתנאים לא הוגנים ולא סבירים ובסופו של דבר גם למחוק את אותן הלוואות, מה שאנחנו כמשקי בית וכאזרחים פרטיים לא מקבלים.

שלמה קרעי: ועדת החקירה באמת הציגה הרבה תקלות לאורך הדרך, שאין פיקוח, וגם אם יש פיקוח אז הפיקוח לא מעמיק, ועוד כל מיני הערות שנכתבו במסקנות ועדת החקירה.

שלמה קרעי: הייתי רוצה לדעת, תיכף בעזרת השם כשתקום הממשלה ותקום הכנסת - - -

משה גפני: הכנסת קמה.

משה גפני: הממשלה לא קמה.

שלמה קרעי: כשתקום הממשלה עם כנסת פעילה יותר, שנוכל לשבת בוועדות, אז או שוועדת הכלכלה תדון, או שתקום ועדה מיוחדת לבדיקת מסקנות ועדת החקירה הפרלמנטרית.

שלמה קרעי: הייתי רוצה לדעת האם נערכתם, האם מומשו כבר דברים, האם יושמו המסקנות?

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: קרן ברק, בבקשה, ואחרי כן מוטי יוגב.

קרן ברק: ראיתי בתוכנית שהצגת הרבה מאוד מילים יפות: הגמשה, קידום, פיתוח, יזמות.

משה ברקת: תיארתי דברים שעשינו, לא מילים.

קרן ברק: אלה דברים שאני לא יכולה להבין מהם כלום.

משה גפני: לא חשוב, בבקשה.

משה גפני: אנחנו רק מתחילים עכשיו.

קרן ברק: נחמד להתחיל, אבל בכל כותרת כזאת שמתחילה במילים יפות מאוד, כמו קידום, יוזמה, הגמשה, חשוב לי מאוד להבין מה עומד מאחורי המילים האלה כי אין בהן, מבחינתי כמעט ולא ראיתי כלום פרט לכותרות שכל אחד יכול לכתוב אותן כפי שהוא רוצה.

קרן ברק: זאת אומרת, בשום סעיף לא ברור לי בדיוק מה התוצאה.

קרן ברק: עזוב לרגע את כל התוכנית, שאתה לא יכול להגיש פה, אבל כן אשמח לקבל בכל נושא ונושא שעלה פה את התוכנית המפורטת – אם זה הוצאה לשימוע, אם זה הצעות חוק שעומדות בקנה ואתה אומר שעכשיו אתה לא יכול להציג, אבל אומרים לך שהרוב פה זה צווים ותקנות, שבוודאי ובוודאי אפשר להביא אותם, דווקא בתקופה הזאת כשאנחנו די פנויים.

קרן ברק: על כל כותרת כזאת – או שתפרוט את זה לפרוטות, או שתגיד מה התוצאה של הכותרת הזאת, כלומר מה הסוף של מה שאתה רוצה.

קרן ברק: מבחינתי, אני מצטערת, לא ראיתי פה כמעט דבר מלבד סיסמאות.

קרן ברק: אני מצטרפת אל מה שאמרו פה לפני כן.

קרן ברק: צריך להיות היפוך של המשוואה.

קרן ברק: אני חושבת שחברות הביטוח נמצאות במצב כלכלי יציב ועכשיו צריך לראות איך עוזרים לצרכן.

קרן ברק: בסוף נמצא את נקודת השווה, אבל בסוף.

קרן ברק: בשלב הזה צריך לראות את הצרכן, בהיפוך הזה, עד שנגיע לאמצע.

קרן ברק: אני חוזרת לעניין הרכב, שהבנת שאני מבינה בו.

קרן ברק: גם נהגים צעירים שעשו את העבירה הכי קטנה, לנצח לא יהיה להם כנראה ביטוח מקיף כי בתקופת הנהג הצעיר שלהם עם עשו איזו עבירה ונתפסו – לא יהיה להם ביטוח מקיף.

קרן ברק: נהגים שיש להם שתי תביעות בשנתיים – ועוד פעם: יש חריג של הביטוח הישיר, לא נתייחס אליו, שם זה שלוש תביעות.

קרן ברק: כל חברות הביטוח - - -

משה גפני: קרן, את חוזרת על דברים שנאמרו.

קרן ברק: אני רוצה להגיד על זה מילה.

קרן ברק: זה גובל בהגבלים עסקיים.

קרן ברק: כלומר, לא יכול להיות שלכל חברות הביטוח יש בדיוק אותם תנאים לביטוח, זה לא יכול להיות.

קרן ברק: זאת אומרת, משהו פה, התיאום בין החברות, שאצל כולן יש בדיוק אותם תנאים, לדעתי זה גובל כבר בהגבלים עסקיים, לא רק בביטוח.

קרן ברק: לכן אני מציעה לכם לפתור את זה כמה שיותר מהר ולא להגיד שזה תלוי, תלוי ותלוי, כי זה אמור להיות בעבר, בעבר, בעבר.

קרן ברק: לא עוד אלא לפני.

קרן ברק: אני רק מזכירה עוד דבר אחד בנוגע לשימוע, אם כבר אמרתם שהוצאתם שימוע בנושא ביטוחי רכב – גם אדם שעשה תאונה ותובעים אותו והוא חושב שהוא לא אשם, זה נספר לו כאירוע ביטוחי ושוב לא עושים לו ביטוח בשל זה.

קרן ברק: כלומר גם אם הוא לא אשם בכלל אבל הוא עדיין בהליך תביעה.

קרן ברק: אז או שתקצרו את הזמנים האלה, שזה צריך להתברר תוך חודש.

קרן ברק: זה גם חייב להיות חלק מן האירוע שלכם.

קרן ברק: לסיום אומר, חברות הביטוח לא עושות לנו טובה.

קרן ברק: אנחנו משלמים להן.

קרן ברק: זה נשמע כאילו מישהו עושה פה טובה.

קרן ברק: משלמים להן בכל חודש בכל נושא ונושא.

קרן ברק: על התשלום הזה צריך לקבל תמורה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: קרן, את מה שד"ר ברקת הביא אני לוקח כאילו הדברים האלה הולכים להתבצע.

משה גפני: לפעמים הרי יש קשיים.

קרן ברק: אבל לוחות זמנים.

אורית פרקש הכהן: אני מציעה שיהיה דיון המשך כדי לראות.

משה גפני: אוהד מעודי יעביר אלינו פרטים על כל הדברים שמופיעים פה, איפה הם עומדים, ואנחנו נעזור לקדם את זה.

משה גפני: אנחנו יודעים שכל מה שכתוב פה הוא מאוד מאוד יפה, אבל צריך לראות את הביצוע.

משה גפני: אני מסכים לדברים שלך.

משה גפני: מוטי יוגב, בבקשה.

מרדכי יוגב: ראשית, תודה רבה ובהצלחה.

מרדכי יוגב: אני חדש פה בוועדת הכספים.

מרדכי יוגב: יש תחומים שאני מתמצא בהם יותר.

מרדכי יוגב: שלוש מן השאלות שלי אני מבין שאינן רלוונטיות, שנוגעות יותר לרגולציה של משרדי ממשלה ולא לשוק ההון.

מרדכי יוגב: אני כן מודע לנקודת תורפה שיכול להיות שטופלה, לגבי המידע לאזרח על כל המכלול, מה שהיום יש בהר כסף, על יכולתו לדעת מה יש לו, הן בביטוח פנסיוני, הן בקופות הגמל ודברים אחרים, אבל אני מודע לכך שאוכלוסיות מסוימות לא מגיעות לשם.

מרדכי יוגב: האם יש מחקר על כמות הנפטרים שלא ניצלו את כספם, או ששאריהם לא ידעו לנצל את כספם?

מרדכי יוגב: בוודאי אוכלוסיות מבוגרות, אוכלוסיות מוגבלות.

מרדכי יוגב: התוודענו לזה אפילו בוועדת חוץ וביטחון, במענק שניתן לחיילים משוחררים, והסתבר שאוכלוסיות מוחלשות – עסקנו בזה לגבי חיילים יוצאי אתיופיה – בכלל לא ידעו שיש להם מענקים כאלה ולא ניצלו אותם.

מרדכי יוגב: איך אנחנו מביאים למציאות שבה יש מידע מרוכז כזה?

מרדכי יוגב: כפי שבהר הכסף יכול האזרח לקבל מידע, שהאזרח או שאריו יגיעו לכסף.

מרדכי יוגב: לפעמים אלה כספים קריטיים לצורך הטיפולים הכי בסיסיים שקיימים ואדם לא יודע שיש לו אותם.

שלמה קרעי: שייזמו פעולות אקטיביות.

מרדכי יוגב: הייתי אומר עוד דברים אבל אני מרגיש שאני עוד לא מספיק בקי.

אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה להוסיף על משהו שאני חושבת שמוטי יוגב התייחס אליו, ואם לא, מוטי יתקן אותי שלא לזה הוא התכוון.

משה גפני: אני לא יכול, זה ממש מאוחר.

אורלי לוי אבקסיס: בנושא ביטוחי בריאות, הרבה מאוד מן השירותים של הביטוחים הנוספים לא ניתנים בפריפריה.

אורלי לוי אבקסיס: אתה משלם עבור הביטוחים האלה אבל כשאתה רוצה לממש, בעיקר אם אתה תושב הפריפריה הצפונית והדרומית, ואני בכוונה מדברת על הקצוות, אין לך את האפשרות לנצל את ביטוחי הבריאות האלה, אתה צריך לנסוע למרכז.

אורלי לוי אבקסיס: כפי שביקשתי ממשרד הבריאות, לגבי שיטת הקפיטציה, לבדוק אם קופות החולים אכן מבטחות את אותם שירותים שבגינן הן מקבלות תוספת - - -

משה גפני: אני לא נכנס לזה, עם כל הכבוד, אני לא מתחיל דיון מחדש.

משה גפני: יש אנשים שמחכים.

אורלי לוי אבקסיס: זה חשוב.

מרדכי יוגב: באמת, וזה כן שייך, יש פה שלוש שאלות ואשאל אותן באופן כללי.

מרדכי יוגב: האזרח בצפון משלם עבור ביטוחי הבריאות כמו האזרח במרכז ומקבל רק שליש מן השירותים, בכל שירותי הבריאות.

משה גפני: אני מצטער אבל זה לא נושא הדיון עכשיו.

מרדכי יוגב: שם דרושה רגולציה גדולה.

משה גפני: נדבר על זה עוד, אבל לא עכשיו.

משה גפני: עודד פורר, בבקשה, ואחרי כן ינון אזולאי.

עודד פורר: משפט אחד, אדוני.

עודד פורר: דווקא העובדה שחבריי קודם דיברו לא מעט, לא כי רצו לדבר אלא כי הנושא הזה הוא נושא ענק, ודווקא פה אני אומר, כשהקימו את רשות שוק ההון והביטוח, הייתה תקופה שדווקא שיתפנו פעולה, העבירו המון סמכויות מוועדת הכספים ומשר האוצר.

משה גפני: ועדת הכספים נשארה בחוק.

עודד פורר: הצלחנו להשאיר את הרוב, לא הכול.

עודד פורר: זה היה מאבק משותף.

משה גפני: הרוב נמצא.

עודד פורר: נצטרך להחזיר קצת יותר פיקוח, נצטרך להחזיר קצת סמכויות לוועדה הזו.

עודד פורר: ברגע שהם יצטרכו לבוא לפה כדי לאשר דברים אז תוכל לעשות דיון ענייני ספציפי על נקודה מסוימת, ולא רק שבאים פעם בכמה זמן ונותנים סקירה.

משה גפני: עודד, אנחנו מתייחסים לרשות שוק ההון כחלק מן העניין כאן, ואנחנו כמובן נפקח על הדברים ונעזור בכל מה שאפשר.

עודד פורר: ברגע שהפיקוח הוא אחר, כשהרשות צריכה לבוא לפה נשמע את הדיווח.

משה גפני: אני מסכים, אני לא מתווכח.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: ינון אזולאי, בבקשה.

ינון אזולאי: קודם כול, בנושא ביטוחי הבריאות – אדם שמבוטח בקופת חולים, למשל בקופת חולים כללית לצורך העניין, ואשתו מבוטחת אוטומטית עם הילדים בקופת חולים אחרת, מאוחדת או מכבי, הם משלמים כמעט אותו דבר.

ינון אזולאי: למה לא מחלקים את זה בצורה שוויונית פר אדם?

ינון אזולאי: אתה יכול לקחת משפחה, אבל כשאב המשפחה או אם המשפחה הולכים למקום אחר, בגלל שמילדות הם היו באותה קופה - - -

משה ברקת: קופות חולים – זה לא אנחנו.

ינון אזולאי: קודם דיברת על ביטוחי בריאות.

משה ברקת: כן, אבל לא על קופות החולים.

ינון אזולאי: דבר נוסף, לגבי תביעות קטנות – האם יש סכום מסוים?

ינון אזולאי: או שזה פנס?

ינון אזולאי: איך אני יודע?

משה ברקת: כתבנו סכום.

ינון אזולאי: דבר נוסף, דיברת על הבנקאות הפרטית.

ינון אזולאי: הרי בסופו של דבר מי שמגיע לבנקאות הפרטית זה אותם המסכנים שהבנקים זרקו אותם ולא נותנים להם פתחון-פה והבנק מסתכל עליהם בבוז.

ינון אזולאי: סליחה שאני אומר את זה, כשאין לך כסף הבנק גם בועט בך, אז הם צריכים להתגלגל במקומות האלה.

ינון אזולאי: אולי תעזרו ותקצרו את הבירוקרטיה?

ינון אזולאי: לא יכול להיות שצ'יינג'ר, או בנקאות פרטית, איך שנקרא לזה, יתגלגל שנתיים וחצי או שלוש שנים ואף אחד לא יתייחס אליו.

ינון אזולאי: קראתי על כל מיני דברים שיוצרים בירוקרטיה.

ינון אזולאי: איך אתם מקצרים את משך הזמן ככל הניתן?

קריאה: אתה קורא לצ'יינג'ר בנק פרטי?

משה גפני: תודה, ינון.

משה גפני: מה שהעלית הוא נכון.

משה גפני: מי זאת סמדר?

משה גפני: בבקשה, אם אפשר בקצרה.

סמדר כהן טרקל: תודה שהזמנתם אותי לכאן.

משה גפני: מירב כהן ביקשה ממני ואני הסכמתי.

סמדר כהן טרקל: המקרה של אימי, אליס כהן – היא מתגוררת במושב ישע, בת 78, חולה אונקולוגית.

סמדר כהן טרקל: לפני כשנה הגשנו תביעה לחברת הביטוח לקבל את גמלת הסיעוד.

סמדר כהן טרקל: אמי אגב במצב לא טוב לכל הדעות.

סמדר כהן טרקל: במשך שנה טורטרנו.

סמדר כהן טרקל: בחודש מאי אושרה התביעה.

סמדר כהן טרקל: חודש וחצי אחרי כן קיבלנו מכתב שהתביעה בוטלה לאלתר.

סמדר כהן טרקל: כשניסינו לברר את הסיבה, הסבירו לנו שיש עדויות שאמי במצב הרבה יותר טוב ממה שהוצג.

סמדר כהן טרקל: כאשר ביקשתי את העדות הזאת קיבלתי למייל תמונה שבה מראים את אימא שלי, אחרי שבועות שהיא לא יצאה מביתה, אישה שהשילה 25 קילוגרם במשך שנה בגלל גידולים בחלל הפה ושקעה קצת בדיכאון, שכנענו אותה לצאת קצת לאוויר ולשמש, לא לרחוב חלילה, לא לסופרמרקט או לבית קפה, ליד הבית, שתצא ותראה קצת את אור השמש.

סמדר כהן טרקל: היא יצאה עם אבא שלי דרך הדלת האחורית של הבית, שניהם עם הליכון והם ישבו ממש בצמוד לדלת.

סמדר כהן טרקל: החשש מנפילות גבוה מאוד.

סמדר כהן טרקל: זהו, זו התמונה, זה הפריים המנצח – שני אנשים קשישים יושבים ליד דלת ביתם.

סמדר כהן טרקל: ואז נכנסנו כמובן למלחמה, בעזרתה האדיבה של חברת הכנסת מירב כהן, הנושא עלה לדיון שוב והם אישרו לנו את התביעה למספר החודשים הקרובים.

משה גפני: סמדר, המקרה שאת מציגה די מזעזע.

משה גפני: יש לי בקשה אליך: אני מבקש שתעבירי את המקרה הספציפי הזה לד"ר ברקת.

משה ברקת: זה כבר טופל על ידי הרשות.

משה גפני: אם אפשר להעביר אלינו העתק, מה התשובה לגבי הטענה הזאת.

אורית פרקש הכהן: אבל השאלה היא לא רק על המקרה הספציפי הזה אלא לגבי יישוב תביעות של אנשים סיעודיים.

אורית פרקש הכהן: זה אחד הדברים שביקשנו לגביו מענה.

חוה אתי עטייה: זה דוגמה למקרים נוספים.

משה גפני: אין בעיה, אפשר לא לטפל בזה.

אורית פרקש הכהן: זה מטופל.

משה גפני: מה מטופל?

משה גפני: אני רוצה לדעת תשובה.

משה גפני: זה יכול להיות מראה מקום על כל המקרה שעליו אנחנו מדברים.

משה גפני: אבל צריך לטפל בבעיה עצמה.

משה ברקת: בעקבות ההתערבות שלנו אושרה התביעה הזאת.

אורית פרקש הכהן: אבל המקרה הוא פרטני, והבעיה היא רוחבית.

אורית פרקש הכהן: מדוע מתעכב הנושא של הרחבת ציבור האנשים שקובעים?

משה גפני: זה חלק מן העניין שהוא צריך להביא לנו.

משה גפני: קיבלת תשובה חיובית?

סמדר כהן טרקל: תשובה חיובית עד חודש מרץ.

משה גפני: אנחנו נעקוב אחרי הנושא הכללי.

משה גפני: תודה.

חוה אתי עטייה: צריך לטפל גם במקרה הפרטני אבל גם בכללי.

משה גפני: אני שמח קודם כול שהתשובה חיובית, לפחות בשלב הזה, ואנחנו כמובן נטפל בנושא המלא.

משה גפני: נעבור לשמוע לגבי הנושא של הבנק הפרטי "אופק".

תום דרומי חכים: לא הבנק הפרטי אלא הבנק הקואופרטיבי.

תום דרומי חכים: אני מנכ"ל "אופק".

תום דרומי חכים: קודם כול אני רוצה להודות לד"ר ברקת, שבחצי השנה האחרונה אנחנו זוכים לאוזן קשבת ובתדירות גבוהה מאוד.

תום דרומי חכים: באנו לוועדה בעיקר כדי לבקש שלא ייווצרו עוד שינויי רגולציה, שלא יעבירו אותנו מרגולטור לרגולטור כפי שקראנו בכל מיני כתבות.

תום דרומי חכים: אנחנו מבקשים להישאר עם הצוות שעובד איתנו היום, להמשיך את ההליך הרגולטורי ואת הליך הרישוי ולסיים אותו במהרה, כמה שניתן יותר מהר.

תום דרומי חכים: אנחנו כרגע נמצאים ברגולציה – הגשנו שלוש פעמים בקשות לרישיון לאורך שלוש–ארבע השנים האחרונות.

תום דרומי חכים: בשנתיים וחצי האחרונות אנחנו תחת רשות שוק ההון.

משה גפני: זה עלה פה כבר כמה פעמים על ידי החברים.

אורית פרקש הכהן: עדיין אין לכם רישיון בעצם.

תום דרומי חכים: עדיין אין לנו רישיון.

תום דרומי חכים: היו הרבה מאוד שינויים רגולטוריים והרבה מאוד שינויים פרסונליים.

תום דרומי חכים: אנחנו מבינים את השינויים בעת בניית רשות חדשה ואנחנו מבקשים בהחלט להאיץ את התהליכים.

יפעת סולל: אם יורשה לי להוסיף עוד חצי משפט.

יפעת סולל: אני עו"ד יפעת סולל.

משה גפני: שני עורכי דין אצלי זה הרבה מדי... אין צורך.

משה גפני: העלינו את זה כולנו.

משה גפני: הייתי צריך לסיים בשעה 12 לכל המאוחר.

משה גפני: מי נמצא כאן מאיגוד המוסכים וביקש לדבר?

משה גפני: בבקשה.

רונן לוי: אני יושב-ראש איגוד המוסכים.

רונן לוי: אני רוצה להגיד שהפעילות של הממונה על הביטוח משפיעה על בעלי מקצועות רבים.

רונן לוי: מה שהוא מגדיר כרפורמה מסכן ממש את החיים של כ-800 בעלי מוסכים והעובדים שלהם.

רונן לוי: לטענתנו זה פיקציה וגם ניצול של הזמן שהכנסת לא עובדת.

רונן לוי: אנחנו מבקשים שהרפורמה הזו תבוא לכאן, תעבור פיקוח, שתהיה שקיפות גם בפעילות של המפקח על הביטוח.

רונן לוי: כפי שמדברים על שקיפות של חברות הביטוח, שקיפות של המוסכים, של כל מי שנותן שירות, גם אנחנו מנסים לקבל מידע במהלך השימועים, נתוני אמת של חברות הביטוח שעליהם מתבססת החקיקה החדשה, הרפורמה כפי שהוא קורא לה, ואנחנו לא מקבלים מידע, אנחנו חסומים.

רונן לוי: לדעתי כל הציבור פה לא מקבל מידע מהמפקח על המפוקחים שלו.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: עו"ד יפעל סולל, אם את רוצה תגידי משפט.

משה גפני: אני עושה את זה מתוך נימוס בגלל שהנושא זוכה פה לאהדה.

משה גפני: תגידי משפט.

יפעת סולל: תודה.

יפעת סולל: אני חברת הוועד המנהל ב"אופק".

יפעת סולל: עלו פה הרבה מאוד דברים.

יפעת סולל: "אופק", להבדיל מהגופים האחרים שנדונו בכל ההקשרים האלה, הוא אגודת פיקדון ואשראי, כלומר גוף פיננסי קואופרטיבי בבעלות חבריו, שאמור לתת את כלל השירותים הפיננסיים.

יפעת סולל: זה לא עוד גוף שנותן אשראי, זה לא גוף פילנתרופי, בל נתבלבל.

יפעת סולל: זה גוף שנותן מענה לחברים ולציבור כולו.

יפעת סולל: אנחנו עוסקים פה בתהליך שנמשך בלי סוף.

יפעת סולל: אנחנו מצפים לקבל מענה פה בשבועות הקרובים.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: אגב, למה הם שונים מ"עוגן"?

משה גפני: מה השוני?

יפעת סולל: אנחנו לא גוף פילנתרופי.

תום דרומי חכים: "עוגן" הוא גוף נותן שירותי אשראי.

משה ברקת: מכיוון שהם רוצים גם לקחת פיקדונות ציבור, ו"עוגן" לא לוקחים פיקדונות ציבור.

משה ברקת: "עוגן" מתממנים בצורה אחרת.

משה גפני: זה צריך לקחת כל כך הרבה זמן?

משה ברקת: אני צריך להגן על בעלי הפיקדונות.

משה ברקת: יש לי סימפתיה מאוד גדולה.

משה גפני: לא סימפתיה.

משה גפני: השאלה: למה הם לא מקבלים רישיון?

משה ברקת: אבל זה אצל אנשי ניהול סיכונים שלי.

משה ברקת: יש קריטריונים מסוימים וצריך לעבור את הקריטריונים האלה.

משה ברקת: מנסים ביחד איתם לפתור את העניין.

תום דרומי חכים: אנחנו בקשר יום-יומי עם אנשי רשות שוק ההון.

משה גפני: עו"ד עקיבא רוזנר ביקש, בבקשה.

עקיבא רוזנר: שלום.

עקיבא רוזנר: נושא נותני שירותים פיננסיים מוסדרים הוא שונה מכל הפעילות האחרת של הרשות.

עקיבא רוזנר: רשות שוק ההון מתעסקת ביום-יום עם גופים שהמודל העסקי שלהם הוא בניגוד עניינים ללקוחות שלהם, אם זה חברות ביטוח, אם זה חוסכים, וגם בנק ישראל – כולם בניגודי עניינים.

עקיבא רוזנר: נותני שירותים פיננסיים אינם בניגוד עניינים.

עקיבא רוזנר: הם מממנים את הפעילות שלהם ממקורות עצמיים.

עקיבא רוזנר: לכן כל נושא ההסדרה כפי שהשוק מנסה ליישם אותו הוא לא נכון, הוא שגוי.

עקיבא רוזנר: עד מתי?

עקיבא רוזנר: עד אוגוסט.

עקיבא רוזנר: עד אוגוסט היה תקין.

עקיבא רוזנר: באוגוסט – וד"ר ברקת התייחס לכך בתור מעבר מרישום לרישוי – הרשות פתאום חשבה לרגע שהגופים הפיננסיים המוסדרים מנסים לעשוק את הציבור, ולא היא.

עקיבא רוזנר: הם לוקחים כסף מעצמם, מהמממנים בהלוואות בעצמם, הם נותנים שירותים על חשבונם.

עקיבא רוזנר: ניסו ומנסים בכוח, וללא הצלחה, והשוק ייפול מזה, פשוט כך.

עקיבא רוזנר: אולי לא בנק "אופק", ולא "עוגן", אבל נותני שירותי מטבע לשעבר יפלו.

עקיבא רוזנר: מתוך 2,000 בקשות שהוגשו, עד אוגוסט אושרו 200 בלבד.

עקיבא רוזנר: ואז יצאה הרשות והוציאה נוהל, שד"ר ברקת טוען שהוא מאוד ברור ואחיד לכולם, למרות שהוא לא צריך להיות אחיד לכולם, לא משנה, אבל הוא גם לא ברור והוא מעמיס הוצאות של מאות מיליוני שקלים על בעלי עסקים שמנסים לתת שירותים, ונותנים שירותים, 70% מתוכם כבר ברישיון.

משה גפני: את מי אתה מייצג?

עקיבא רוזנר: אני מייצג שני נותני שירותים פיננסיים בירושלים שביקשו להישאר בעילום שם כי עדיין לא קיבלו רישיון.

משה גפני: בסדר, תודה רבה.

משה גפני: פנינה תמנו, בבקשה.

פנינה תמנו: תודה, אדוני היושב-ראש.

פנינה תמנו: אעשה את זה ממש בנקודות כי באתי לדיון על עוטף עזה.

פנינה תמנו: הדיון על העסקים בעוטף עזה היה אמור להתקיים בשעה 11:30.

פנינה תמנו: השעה עכשיו 12:15.

משה גפני: זה בסדר.

משה גפני: אין פה שעון בוועדת הכספים.

משה גפני: אני רק מבקש שתסתפקי במשפט.

פנינה תמנו: עד שאני מגיעה לוועדה שלך, אדוני...

משה גפני: את יודעת להגיד את זה במשפט.

פנינה תמנו: דווקא דרך פניות הציבור שאנחנו מקבלים לא אחת כחברי כנסת, אני יכולה להגיד לכם שלא אחת יצא לי לעבוד בעניין הביטוחים.

פנינה תמנו: אחד הדברים שאני קיבלתי לא פעם הוא בנושא חיתום של אנשים שמתקשים בשפה ושל מבוגרים, חיתום לפני ביטוח.

פנינה תמנו: בעיניי זה משהו שצריך לברר אותו, איזה תקנות יש, איזה נהלים יש בחברות הביטוח.

פנינה תמנו: לא יכול להיות שמדברים עם עולים חדשים ובסוף אומרים: "הוא הציג בפנינו מצג מסוים", ואחר כך אין בכלל כיסוי ביטוחי, בזמן שאנחנו מבינים שאותו פקיד שנמצא בצד השני מבין שהוא עושה עוול למי שאינו מבין את השפה.

פנינה תמנו: זה דבר ראשון.

פנינה תמנו: אני מבקשת, אדוני היושב-ראש, שתרים את הכפפה ונראה איך אפשר לקדם את זה סביב החברות שנמצאות כאן.

פנינה תמנו: הדבר השני – אני פספסתי אבל הבנתי שהעלית את זה – נוגע לחוק של חברת הכנסת קארין אלהרר, לגבי הביטוחים לנכי צה"ל וכל השאר.

משה גפני: לנכים בכלל.

משה גפני: זה החוק של קארין אלהרר, שעבדנו פה קשה מאוד כדי לחוקק אותו.

פנינה תמנו: לנכים בכלל.

פנינה תמנו: וכמה הוא עובד עכשיו?

פנינה תמנו: הוא בסדר, או שעדיין יש בעיות?

משה גפני: הממונה על שוק ההון צריך להעביר דיווח.

משה גפני: על פי החוק הוא היה צריך להעביר בחודש אפריל.

פנינה תמנו: מתי יהיה דיון על זה?

משה גפני: לא דיון.

משה גפני: צריך קודם לקבל דיווח, מה קרה עם הדבר הזה.

פנינה תמנו: אי אפשר לזרז את זה למרות שהכנסת לא מתפקדת?

משה גפני: תיכף נסכם נראה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: ד"ר ברקת, סיכום, בבקשה.

פנינה תמנו: הכנסת לא מתפקדת.

פנינה תמנו: אנחנו כל כך שמחים להגיע לכאן כי הכנסת לא מתפקדת, המדינה לא מתפקדת.

קרן ברק: אנחנו בוודאי רוצים שיביאו לפה דברים.

משה גפני: את לא יכולה לבוא אחרי שעתיים ולהגיד את מה שאמרתי לפני שעתיים.

פנינה תמנו: אבוא אחרי שעתיים ואגיד את מה שיש לי.

פנינה תמנו: והדבר האחרון, לעניין הביטוחים, וכאן דווקא אני מדגישה את הדברים של קרן ברק – כן, כן, גם לי זה קרה, שיצאתי מהכנסת והייתי מעורבת בתאונה, למרות שזו הייתה תאונה שלא באשמתי.

פנינה תמנו: אני מתייחסת לנושא הביטוחים המקיפים.

פנינה תמנו: בעיניי זה פשוט חלמאות וביזיון, לכלול גם אנשים שלא אשמים.

קרן ברק: המילה היא: ניצול.

פנינה תמנו: ניצול.

פנינה תמנו: בסוף החברות מרוויחות מספיק בשביל שהן יידעו להיות מספיק הוגנות עם האזרחים.

פנינה תמנו: בזה אני מסכמת, אדוני היושב-ראש, שמתעסק בפלאפון.

פנינה תמנו: זה לא מכובד ולא ראוי.

משה גפני: אני לא מתעסק בכלום, רק איתך.

פנינה תמנו: אנחנו מחכים לדיון הבא.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: ד"ר ברקת, אני מודה לך על ההקשבה ועל הדיווח.

משה גפני: אני מבקש, ככל שאתה יכול, להשיב במהירות.

משה גפני: אנחנו כמובן נבקש לדעת את כל מה שנעשה עם כל החוזרים האלה.

משה גפני: יש דברים שאנחנו יודעים שהיו צריכים להיעשות.

משה גפני: בינתיים דחית ל-2020 את הנושא שעלה פה קודם.

משה גפני: בבקשה.

משה ברקת: כמה דברים.

משה ברקת: אחד, קודם כול, אני כממונה על שוק ההון, הביטוח וחיסכון, אני אחראי.

משה ברקת: אני לוקח אחריות.

משה ברקת: אני לוקח אחריות על מה שהיה בעבר, גם מה שלפני שנתיים, שלוש שנים וכולי.

משה ברקת: אני אחראי.

משה ברקת: אני אחראי על כל מה שנעשה כי אני יכול לשנות בפוזיציה שלי.

משה ברקת: זה שאני אחראי לא אומר שאני עובד לבד ושאני עושה את הדברים לבד.

משה ברקת: יש לי את כל רשות שוק ההון מאחוריי, יש לי את ועדת הכספים, הרב גפני, יש את משרד האוצר, יש את המשרדים השונים, אם זה הבריאות, התחבורה וכולי, אנחנו עובדים עם גורמים אחרים.

משה ברקת: אשמח מאוד לבוא לפה בעוד תקופה קצרה.

משה ברקת: אנחנו כל הזמן עובדים עם ועדת הכספים ועובדים עם ועדות אחרות.

משה ברקת: אין לי שום בעיה – אנחנו שקופים, אנחנו נותנים את הדיווח.

משה ברקת: אנחנו מבקשים רק דבר אחד: אנחנו רוצים שאתם תבינו שיש פה גוף שההשפעה שלו במדינה משמעותית מאוד ולכן צריך לתת לו את הכלים לעשות את העבודה שלו.

משה ברקת: הגוף הזה לא נופל מן הפיקוח על הבנקים, לא נופל מרשות ניירות ערך.

משה ברקת: אין שום סיבה שהוא יהיה בתקציבים שבהם הוא נמצא.

משה ברקת: אין שום סיבה שלא תהיה לו עצמאות תפקודית כפי שיש לרשות ניירות ערך ולפיקוח על הבנקים.

אורית פרקש הכהן: יש לך כלים מרחיקי לכת, אדוני, ועצמאות מרחיקת לכת.

משה ברקת: זה לא נכון.

אורית פרקש הכהן: אתה רק צריך להחליט מה אתה עושה.

משה ברקת: זה לא נכון מכיוון שאין לי את מה שנדרש, כאשר התקציב שלי הוא שליש מזה של הפיקוח על הבנקים.

משה גפני: לא לענות בלי רשות ממני.

משה גפני: אנחנו צריכים לסכם.

משה גפני: אני הולך לבקש ממך שתעביר לנו בכתב את כל הדברים האלה.

משה ברקת: מאה אחוז.

משה ברקת: אני שוב אומר, אני מוכן לבוא, להשמיע, לעבוד יחד עם זה.

משה ברקת: אני בא לפה כי בסופו של דבר מי שדואג לציבור זה לא רק אני, זה כל הגורמים שהזכרתי, כולל אתכם, ואני צריך את העזרה של כל אחד מכם כדי שבסוף ניתן את השירות שמגיע לציבור.

משה ברקת: חלק מהדברים שאורית פרקש-הכהן אמרה לא נכונים.

משה ברקת: בתוך רפורמת הסיעוד, שאני הכנסתי, יש את הנושא של מעריכי התפקוד.

משה ברקת: נשאר אלמנט תפעולי אחד.

משה ברקת: גם האלמנט התפעולי כבר נמצא שם, ונשארה להם – גם ברפורמה הישנה הייתה כוונה לתת להם את האלמנט התפעולי.

משה ברקת: נשאר אלמנט אחד של התקשרות.

משה ברקת: חשבנו שלהשאיר אותם בתמונה יהפוך את הדברים ליעילים יותר מבחינת הכוח שיש - - -

אורית פרקש הכהן: "אותם" זה את חברות הביטוח?

משה ברקת: לא את חברות הביטוח אלא את הגופים שהיום מתפעלים.

משה ברקת: המתפעלים האלה, אם הם יהיו אחראים גם להתקשרות אז יהיה להם הרבה יותר כוח מול חברות הביטוח.

משה ברקת: בכל מקרה, אמרנו שניתן לגוף חיצוני לבדוק את העניין הזה.

אורית פרקש הכהן: אז מה הטיפול?

משה ברקת: אי אפשר להניח שדבר שנכתב בעבר אי אפשר לבחון אותו ולהגיע לתוצאה טובה יותר.

משה ברקת: אני חושב בהחלט שיש לנו את הידע ואת הכלים, וזה נעשה עם הצוותים המקצועיים.

משה ברקת: אמרנו: פה יכול להיות שאפשר לשפר.

משה ברקת: אי אפשר לעצור את הרגולטור מלבחון דברים, והבחינה ניתנת לגוף חיצוני שיבדוק את הדברים ויגיד אם אפשר לשפר.

משה ברקת: אם אי אפשר לשפר – אנחנו נשאיר את זה כפי שהוא.

אורית פרקש הכהן: מה הם לוחות הזמנים לסיום בנושא הזה?

משה גפני: אין לי סיום.

משה גפני: אני קובע את הסיום.

שגית אפיק: הכוונה לחוזר מסוים בעניין ביטוח סיעוד.

משה ברקת: קבענו אותם בחוזר.

אורית פרקש הכהן: יש משמעות ללוח הזמנים.

משה גפני: אורית, אבל את צריכה אישור ממני כדי להגיד את זה.

משה גפני: אנחנו בתחילת הדיון.

משה גפני: אני מבקש, אם אתה יכול להעביר לוועדה, נשאלו כאן שאלות שהן לפחות מורי דרך לְמה שאנחנו הולכים לעשות, מה אנחנו הולכים לפקח על העבודה שלכם.

משה גפני: אם תוכל להעביר לנו בכתב גם את לוחות הזמנים לגבי כל הנושאים, גם לגבי נושא הביטוח הסיעודי, גם לגבי הנושאים האחרים שעלו כאן, להעביר אלינו בכתב, שזאת התוכנית שאתם מתכוונים לעשות, שבחודש זה וזה אתם הולכים לבצע, לפחות בערך, את הנושא שעליו מדובר.

משה גפני: יש פה סדרה של נושאים שאנחנו רוצים לדעת.

משה גפני: עם זה אנחנו נעבוד.

אורית פרקש הכהן: לבחון זה בסדר, אבל צריך גם בסוף לסיים.

אורית פרקש הכהן: אני מדברת אליו בלי רשות.

משה ברקת: התאריך מפורסם בחוזר.

שגית אפיק: אפריל 2020.

משה גפני: למה זה נדחה?

משה ברקת: חברת בדיקה צריכה לעשות את העבודה, לתת לנו את ההמלצות, ואנחנו נאמץ את ההמלצות.

משה גפני: בתוך כמה זמן תעבירו אלינו?

משה גפני: אני רוצה להפיץ את זה בין חברי הוועדה.

משה ברקת: אנחנו תלויים בחוזרים שלנו - - -

שגית אפיק: מה אתה מבקש ממנו?

שגית אפיק: חוזרים?

אורית פרקש הכהן: הוא דיבר על הסיעודי.

משה גפני: אני הולך להגיד.

משה גפני: עלו פה מספר שאלות של החברים והוא השיב תשובות, והתשובות הן בסדר – לוּ זה היה מתבצע היום התשובות מצוינות.

משה גפני: מכיוון שזה לא מתבצע היום, יש דברים שנדחו, יש דברים שהולכים לשימוע, יש דברים שאתם צריכים לבדוק, נושאים שונים שבינתיים לא כל מה שאמרת בהצגה הדברים מתבצעים היום, אנחנו רוצים לדעת מה הולך לקרות עם כל נושא ונושא: מתי יתבצע, מה הקשיים שיש עם הנושאים האלה, ואנחנו נקיים על זה דיון נוסף, על מה שאתם תענו לנו.

משה גפני: אנחנו נבקש מכם שתבואו פעם נוספת, אחרי שנלמד את הנושאים ונראה מה עומד על סדר היום.

משה גפני: נראה דברים שאפשר להוריד אותם בגלל שהם באמת מתבצעים על פי התוכנית.

משה גפני: מה שלא – נבקש את הדיון הזה אחרי שנדע את הדברים.

משה גפני: הצגת את זה באופן יפה אבל הרוב לא מתבצע היום.

משה גפני: אני לא יודע מתי.

משה גפני: יכול להיות שאני יודע אבל זה דבר שאנחנו צריכים ללמוד אותו ולקיים דיון נוסף.

משה ברקת: נשמח לבוא ולהסביר.

משה גפני: אבל לפני כן לכתוב.

קריאה: בשקפים צריכה להיות עוד עמודה עם תאריך.

אוהד מעודי: חלק מן הדברים נכנסו לתוקף.

אוהד מעודי: אין בעיה, נעביר את הכול.

משה גפני: גבירותי ורבותיי, אמרתי: יש דברים שירדו מסדר היום מכיוון שהם מתבצעים כבר ולא תהיה לנו בעיה איתם.

משה גפני: יש דברים שגם נמצאים בהליך של ביצוע ואתם אומרים שהם יהיו בעוד חודשיים.

משה גפני: נלמד את זה, נראה, נדבר גם עם הגופים.

משה גפני: ויש דברים שאנחנו נרצה לדעת, לקיים לגביהם דיון.

משה גפני: זה עונה לך על מה שביקשת?

אורית פרקש הכהן: כן, רק יש עוד כמה נושאים.

אורית פרקש הכהן: שיענה עליהם בקצרה כרגע, כי אחרת הדיון חסר טעם אם רק הצגנו את השאלות ולא נותנים לו זמן להשיב.

משה גפני: בבקשה, אם אתה יכול להשיב על חלק מן הדברים.

משה ברקת: לגבי הסיעוד – עניתי על השאלה שלך.

משה ברקת: לגבי דמי ניהול לגמלאים ומוחלשים – זה הרבה יותר רחב מן הגמלאים.

משה ברקת: אנחנו עובדים על הכנסת תחרות, אנחנו עובדים על פתרונות שיאפשרו ניוד ותחרות.

משה ברקת: אם הדבר הזה לא יתקדם מספיק – דיברתי גם עם אבי ניסנקורן – אז אנחנו נבחן שוב את המגבלה.

משה ברקת: את התקרה של חצי אחוז של דמי ניהול לגמלאים, נבחן אפשרות להפחית אותה.

משה ברקת: אנחנו חושבים שטוב יותר לעשות את זה בדרך של החדרת תחרות, בדרך של מנגנון שיכול להפחית את זה לאחוז, שבעצם לא אנחנו נקבע אותו שרירותית אלא מנגנוני השוק יביאו לתוצאה הזאת, אבל אם זה לא יקרה אז אני לוקח על עצמי שאנחנו נפעל לקביעת תקרה חדשה.

עודד פורר: מתי נקודת המבחן?

משה ברקת: סדר גודל של חצי שנה.

משה ברקת: יש לנו דברים בתהליך.

משה ברקת: אני חושב שיש לנו פתרון.

משה גפני: אבל לא נוכל להשאיר את דמי הניהול הכל כך גבוהים לאלה שהם השכבות המוחלשות, מהגמלאים ודרומה.

משה ברקת: יכול להיות שאפשר לעשות משהו.

משה ברקת: לגבי יישוב תביעות בסיעודי – הסברתי בדיוק את העניין.

משה ברקת: צריך לזכור, בחוזר שלנו נאמר בצורה מפורשת שהחברות המתפעלות לא נוגעות בחוות הדעת הסיעודית.

משה ברקת: אולי משהו שהיה בעבר – הפסקנו את זה.

משה ברקת: חוות הדעת היא של הרופא ואסור להם בכלל להתערב בה.

משה ברקת: המודל הזה קיים במקומות אחרים, זה המודל שאנחנו אימצנו, לא שינינו.

משה ברקת: כפי שאמרתי, זה כבר שנתיים ולא קרה שם כלום.

משה ברקת: אימצתי את זה כפי שהיה, עם עוד שיפורים מסוימים.

משה ברקת: אחד השיפורים לגבי הנושא הזה, שאני דווקא רוצה יותר כוח לרופאים מול חברות הביטוח.

משה ברקת: כאשר עומד רופא אחד – בוודאי שזה פורסם, עם התאריך והכול.

משה גפני: לגבי התקנות לקופות גמל להשקעה, מתי אתם אמורים להביא לנו את זה?

משה ברקת: מיד.

משה ברקת: בהזדמנות הראשונה.

משה ברקת: אני מחכה.

משה גפני: אתה מחכה לְמה?

עודד פורר: אפשר לקבוע דיון בשבוע הבא.

אורית פרקש הכהן: בבקשה, כי זה חוק, וזה באמת חבל.

משה ברקת: בוודאי.

משה גפני: תקנות קופות גמל להשקעה – אתם צריכים להעביר לנו את התקנות ואביא את זה מיד לדיון.

משה ברקת: לא קיבלתם את זה?

משה גפני: לא.

משה גפני: יש תקנות?

משה גפני: אין.

משה ברקת: הכול מוכן, באופן מידי יש תקנות, יש תסקיר.

משה גפני: אני מבקש לעשות בעניין הזה, כמו בעניינים אחרים, סדר.

ב משה ברקת: באותה הזדמנות אפשר להעלות את התקרה?

ב משה ברקת: אם אנחנו כבר רוצים להיטיב עם הציבור, בואו נלך את כל הדרך.

שגית אפיק: ההבדל הוא שהתקרה היא בחקיקה ראשית והטבת מס היא בתקנות.

שגית אפיק: כשעשיתם את החקיקה הראשית ב-2016 אמרתם שתוך שבועיים נקבל את התקנות האלה, אז כדאי.

משה ברקת: יש לנו תקנות שנוכל להעביר מידית.

משה גפני: ברגע ששמעתי שאני מעכב את התקנות לקופות גמל להשקעה, עשיתי חשבון שאתה מגיע לפה ואני מודיע לך קבל עם ועולם: תקנות שהן חקיקת משנה אתם צריכים להביא לנו.

משה גפני: אם אני מעכב ולא מביא את זה לדיון ולא מאשר את זה אז יש כתובת, אבל אם אין כלום אז זה סתם להגיד.

משה גפני: תביאו לנו את התקנות ואביא את זה לדיון, ואשתדל כמובן לאשר את זה.

משה גפני: אני לא מניח שמישהו יוכל להצביע נגד.

משה ברקת: זה האינטרס שלנו.

משה ברקת: אנחנו רוצים את זה.

משה גפני: אז תביא לנו.

משה גפני: לגבי העלאת התקרה – זה מחייב חקיקה ראשית.

משה ברקת: לדעתי היום אני כבר יכול להעביר את זה.

משה גפני: בסדר, מצוין.

אורית פרקש הכהן: יש את הנושא של המוסדות החוץ-בנקאיים.

משה ברקת: אני חושב שכיסיתי את הנושא אבל אחזור אליו עוד פעם.

משה ברקת: צריך לזכור בעצם איזה אוכלוסיות.

משה ברקת: בכל האוכלוסיות שמחוללות תחרות, עם פוטנציאל לתחרות, שזה פינטקים וכך הלאה – בזה אנחנו מטפלים בסדר עדיפות ראשון.

משה ברקת: עד היום – לאחר חצי שנה שהייתי בתפקיד פתאום גיליתי את הדבר הזה – אין סדרי עדיפויות על פי ההשפעה על המשק.

משה ברקת: מטפלים בגופים קטנים שאין להם שום השפעה על המשק באותו תור כפי שמטפלים בגוף שנותן אשראי של מיליארד שקל.

משה ברקת: זה לא היה הגיוני.

משה ברקת: סידרתי את הדברים האלה.

משה ברקת: מה שנשאר, וצריך להבין את העניין הזה, יש פה נושא של חלפנים, אותם צ'יינג'ים, זה סדר גודל של 2,000 גופים שתקעו את המערכת.

קריאה: 180 מיליארד שקל בשנה.

משה גפני: אי אפשר לדבר בלי רשות.

משה ברקת: הגופים האלה הם שתקעו.

משה ברקת: נכון, יש חוק.

משה ברקת: אני שואל את עצמי שאלה: למה הגופים האלה היו צריכים להיות תחת רישוי?

משה ברקת: אם זה תחת רישוי אז בואו נעשה רגולציה, כפי שיודעים לעשות רגולציה.

משה ברקת: אם זה רישום, כפי שהיה בעבר כשהם טופלו ברשות המסים, אפשר להחזיר למקום הזה.

משה ברקת: הגופים האלה בכל מקרה נמצאים תחת המשך יישום.

אורית פרקש הכהן: לא הבנתי את התשובה.

אורית פרקש הכהן: אתה בעצם אומר ש- - -?

אורית פרקש הכהן: יש כאן רפורמה שהממשלה עבדה עליה שנים.

משה גפני: אורית, אני לא מסכים.

משה גפני: זה חוזר על עצמו.

משה גפני: הוא אמר את זה קודם.

אורית פרקש הכהן: הוא הגוף שממונה על היישום שלה.

אורית פרקש הכהן: אני לא מבינה מה זה "אצלי".

אורית פרקש הכהן: אולי לא הבנתי את התשובה.

שלמה קרעי: מה לגבי ועדת החקירה הפרלמנטרית?

משה גפני: אני מבקש שהוא יכתוב את זה.

משה גפני: הרי אנחנו לא גומרים עכשיו את הדיון.

משה גפני: אני מבקש לסכם את הדיון כדלהלן, אני רוצה להגיד גם לאורית פרקש-הכהן, לשלמה קרעי ולחברים האחרים: הצגת את הנושא של אגף שוק ההון שאתה עומד בראשו יפה מאוד, ראוי לציון ולשבח.

משה גפני: כל הבעיה שלנו עם העניין הזה, אנחנו לא יודעים מה הולך לקרות.

משה גפני: יש דברים שבהם אורית פרקש-הכהן צודקת, אנחנו רוצים לדעת מה יהיה בסופו של דבר עם הנושא עצמו.

משה גפני: אנחנו לא יכולים להמשיך את הדיון הזה.

משה גפני: זה דיון שנמשך כבר שעתיים וחצי.

משה גפני: הוא לא תוכנן להימשך כל כך הרבה זמן.

משה גפני: אני מבקש מאוד, כל השאלות שנשאלו פה על ידי החברים על כל הדברים האלה, אנחנו מבקשים שתעביר לנו בכתב, עם האנשים שלך, תשובות על השאלות האלה.

משה גפני: רבים מן החברים נשארו פה – גם אני נשארתי לגבי חלק מן הדברים בלי שברור לי כל העניין.

משה גפני: אנחנו רוצים את זה, ואנחנו נקיים דיון על מה שאתה משיב לנו.

משה גפני: לא נתחיל עכשיו דיון על הסקירה של כל מה שקורה.

משה גפני: אנחנו נקיים דיון על התשובות.

משה גפני: חלק מן הדברים מוסדרים, זה בסדר, זה יורד מסדר היום, נבדוק גם את זה; חלק מן הדברים לא מוסדרים, או שהם אורכים זמן, אז אנחנו צריכים לדעת על כמה זמן מדובר, מה הסיבה שהם מתמשכים.

משה גפני: על כל הדברים האלה אנחנו נקיים דיון.

משה גפני: אנחנו לא יכולים לדבר עד אין-סוף ולחזור על עצמנו.

משה גפני: אני מודה לך.

משה גפני: התרשמתי מאוד לטובה מהצגת הדברים.

משה גפני: אני מציע לך שהרושם הטוב יימשך הלאה גם בתשובות שתיתן לנו.

משה גפני: בסופו של דבר אנחנו רוצים לדעת ביצוע – אנחנו מדברים על ביטוח הרכב, אנחנו מדברים על נהגים צעירים, מדברים על דברים שנוגעים לחיי היום-יום, וגם הנושא של ועדת החקירה הפרלמנטרית, שגם פה אנחנו רוצים לדעת מה אתה מתכוון לעשות.

משה גפני: אנחנו יודעים שלא כל דבר נמצא בידיים שלך.

משה גפני: אתה אחראי על זה אבל זה תלוי בעוד משרדים, אנחנו יודעים.

משה גפני: תגיד לנו שמשרד האוצר לא מסכים – בסדר, נדבר עם משרד האוצר גם כן.

משה גפני: אנחנו הולכים לעבוד ברצינות.

משה גפני: לא נשאיר את הדברים האלה מעורפלים.

משה גפני: אני מודה לך על ההשתתפות, לאנשים שלך ולכל מי שנלווה לעניין.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: הישיבה נעולה.