ועדת הכספים, כנסת 21, פרוטוקול מספר 21, 2019-07-22 10:00

משה גפני: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכספים.

משה גפני: שני סעיפים יש לנו בסדר היום – הראשון שאתו נתחיל זה הצעת ועדת הבחירות המרכזית לכנסת לתוספת תקציב לצורך קיום הבחירות לכנסת העשרים ושתיים.

משה גפני: כפי שכולם יודעים, עבר פה חוק – איך קראו לזה, חוק התקציב?

אורלי עדס: חוק הוראות מיוחדות לבחירות לכנסת.

משה גפני: היה סיכום בחוק, שזה ילך לפי מה שוועדת הכספים תחליט, ועכשיו אתם מביאים את הבקשה לתוספת.

משה גפני: אנחנו נדון בעניין הזה ונצטרך לקבל החלטה.

משה גפני: בבקשה, אורלי מנכ"לית ועדת הבחירות המרכזית.

אורלי עדס: בוקר טוב.

אורלי עדס: כפי שהצגת אדוני, נחקק חוק הוראות מיוחדות שקבע את תקציב הוועדה על סך 283 מיליון שקל, כפי שהיה בפעם הקודמת.

אורלי עדס: התוספת המבוקשת כרגע היא על סך 46,260,000 – שלמעשה מהווים 16.34% מהתקציב הקודם.

אורלי עדס: אבל לאחר קיזוז, 11,930,000 עודפים מתקציב בחירות אפריל 2019, אנחנו מבקשים למעשה תוספת של 34,330,000 שהם 12% בערך מהתקציב הקודם.

אורלי עדס: אני אסביר מדוע נדרשת התוספת.

משה גפני: אני רק אעשה סדר בבחירות, שאני כבר לא יודע באיזה בחירות אנחנו נמצאים.

אורלי עדס: אני אעזור לך.

משה גפני: כן, תעזרי לי בעניין הזה.

משה גפני: היו בחירות - - -

איתן גינזבורג: בכנסת העשרים ואחת.

משה גפני: כן, בכנסת העשרים ואחת, אני גם כבר מתבלבל.

משה גפני: יש כמה מערכות בחירות.

משה גפני: על כל פנים, יש עכשיו מערכת בחירות.

משה גפני: במערכת הבחירות הזאת אתם מבקשים תוספת לתקציב של מערכת הבחירות, שכמובן צריך להסביר למה.

משה גפני: היו הבחירות האחרונות והיו בחירות עוד קודם.

איתן גינזבורג: קודם לכן, בסוף אוקטובר, היו בחירות לרשויות, שזה לא קשור אלינו, זה משרד הפנים.

משה גפני: לא לרשויות המקומיות, אני מדבר על הבחירות לכנסת.

אורלי עדס: הבחירות שלפני כן היו ב-2015.

משה גפני: כדי שכולנו נדע על מה אנחנו מדברים, תגידי מה התקציב שהיה אז ב-2015, מה התקציב בבחירות האחרונות, ומה התקציב שעכשיו מתבקש וכמה היה הביצוע בפועל.

אורלי עדס: אוקי, אני יכולה ללכת גם קצת אחורה.

אורלי עדס: ב-2013 התקציב של ועדת בחירות עמד על 246,781,000, וזה היה גידול של 19% לעומת הבחירות ב-2009.

אורלי עדס: ב-2015 הפחתנו את התקציב, עשינו קיצוץ רוחבי בתקציב והפחתנו את התקציב ב-2% והוא עמד על 241,746,000.

משה גפני: 2% פחות מ-2015.

דין ליבנה: לא, מ-2013 – 2015 לעומת 2013.

משה גפני: כן, ב-2%.

אורלי עדס: ב-2013 היה גידול ב-19% לעומת 2009.

אורלי עדס: בבחירות אפריל 2019 שהיו רק לאחרונה התקציב היה 283,000,000 והגידול היה 17% לעומת הבחירות שהיו ב-2015.

אורלי עדס: כרגע התקציב של בחירות ספטמבר 2019, הבחירות לכנסת העשרים ושתיים – הסך הכול הכולל עומד על 317,330,000 כאשר הגידול עומד כפי שציינתי בהפחתה של העודפים שאנחנו מנכים מהפעם הקודמת על 12%, זה הגידול.

אורלי עדס: כפי שאתם רואים, הגידול הוא לא בפער משמעותי לעומת מערכות קודמות, היו גידולים גדולים יותר.

אורלי עדס: נכון שהיו מערכות שהיה גם פחות, אבל זה הכול תלוי גם בצורכי העבודה של ועדת הבחירות, בשינוי התהליכים וכדומה, דברים שהפעם לא כל כך הספקנו לעשות.

אורלי עדס: אבל אני אסביר במה שונה מערכת הבחירות הזאת לעומת הבחירות שהיו אך לאחרונה לפני מספר חודשים.

אורלי עדס: בכל מערכת בחירות רגילה מה שאנחנו נוהגים לעשות זה לבצע רק את מערכת הבחירות בהתאם ללוח הזמנים הקבוע בחוק.

אורלי עדס: אנחנו עושים את כל ההכנות המוקדמות בשנים שעומדות לפנינו בין בחירות לבחירות, ואז כדי לא ליצור מעמסה תקציבית, אנחנו מחלקים את כל ההצטיידות, את כל הרכש, את כל ההדפסות, את כל פיתוח המערכות על פני מספר שנות תקציב, בדרך כלל זה שלוש עד ארבע שנים.

אורלי עדס: לכן המעמסה התקציבית היא לא על מערכת אחת כמו במקרה הנוכחי, שבו העמסנו למעשה את כל ההצטיידות.

אורלי עדס: מצאנו את עצמנו חודש וחצי אחרי הבחירות בפתחה של מערכת בחירות חדשה, כל המחסנים שלנו ריקים, אין ציוד, אין שום דבר, לא הדפסנו שום טפסים, יש אלפי סוגי טפסים שנדרשים לפעולת ועדת הבחירות ולוועדות הקלפי, מדובר בכל דבר בכמויות אדירות.

אורלי עדס: לכן למעשה חלק מהתוספת התקציבית המבוקשת להצטיידות הזאת, שהיא בפעם אחת לעומת העבר, שזה מתפרס על פני מספר שנים.

אורלי עדס: מלבד זאת, אנחנו במקביל מבצעים פעולות נוספות שאנחנו לא נוהגים לבצע במערכת בחירות רגילה.

אורלי עדס: אנחנו עושים תהליך הפקת לקחים מקוצר כעת לעומת תהליך הפקת לקחים שאנחנו עושים במהלך השנים שעומדות לרשותנו.

אורלי עדס: יהיו לכך השלכות תקציביות, חלק מההשלכות כבר ידועות, חלקן לא, כי לא סיימנו את הכול.

אורלי עדס: זה המישור השני שבו אנחנו פועלים.

אורלי עדס: המישור השלישי הוא שאנחנו בעצם עסוקים עדיין בסגירת מערכת הבחירות לכנסת העשרים ואחת, לא סיימנו אותה עדיין מבחינתנו, מבחינה מנהלית היא לא הסתיימה.

אורלי עדס: גם בזה אנחנו עסוקים.

אורלי עדס: עכשיו אני ארד נקודתית לגבי התוספות.

אורלי עדס: כפי שאמרתי, חלק נובע מהרכש.

אורלי עדס: אני אתן דוגמה, כל הציוד לקלפיות, פרגודים, קלפיות, כל זה זה ציוד מיוחד, זה לא ציוד מדף שקונים מוכן מספקים, אלה הזמנות מיוחדות שספקים עושים לנו במיוחד, חלק זה עבודה ידנית אחד-אחד.

אורלי עדס: מדובר ברכש של בערך 20,000 יחידות מכל דבר, כאשר זמן האספקה הרגיל עומד על שלושה עד ארבעה חודשי אספקה.

אורלי עדס: הפעם הזאת דרשנו את האספקה בפחות מחודש ימים, כיוון שיש לנו ליין אריזה במרכז הלוגיסטי, והוא צריך היה להתחיל והיינו צריכים לקבל את הציוד, לפחות את חלקו, ובחלקים מהר ככל הניתן.

אורלי עדס: יש לכך כמובן משמעויות כספיות.

אורלי עדס: אני אתן דוגמה, עלות פרגוד שעמדה על 23 שקלים וחצי בפעם הקודמת, הפעם 34.60 שקלים שזה פער של 47%, וזאת נוכח העובדה שאנחנו מבקשים את האספקה המהירה בחודש ימים ולא בארבעה חודשים.

איתן גינזבורג: מה עשו עם הפרגודים הקודמים?

אורלי עדס: חלקם הולכים לבלאי.

איתן גינזבורג: חלקם, וחלקם לא?

אורלי עדס: חלקם הלכו לבלאי ואנחנו רוכשים.

אורלי עדס: אנחנו רוכשים יותר ממה שנדרש.

אורלי עדס: מחזירים את הציוד, בודקים מה ניתן להשמיש.

אורלי עדס: מה שניתן להשמיש, ברור שאנחנו משתמשים בו.

אורלי עדס: מה שלא ניתן להשמשה, נגרס.

אורלי עדס: אנחנו משלימים את הציוד.

אורלי עדס: מדובר בעשרות רבות של פריטים – שוב, ארגז קלפי, יש כמה סוגים של ארגז קלפי, כי לבחירות בחוץ לארץ יש סוג אחר של ארגז קלפי, לבחירות בצה"ל ארגז אחר.

אורלי עדס: יש פרגודים, יש קופסאות אריזה, וכפי שאמרתי, גם טפסים, אני לא אלאה אתכם בפרטים.

אורלי עדס: זה חלק מהעניין.

אורלי עדס: שכר עובדי ועדת הבחירות – חלק ניכר מהתוספת נדרש בגין תוספת לכל העובדים שאנחנו מעסיקים בכל ועדות הבחירות.

אורלי עדס: אנחנו מעסיקים בין 950 ל-1,000 עובדים בכל ועדות הבחירות.

אורלי עדס: יש לנו ועדה מרכזית ועוד 19 ועדות בחירות בכל רחבי הארץ.

אורלי עדס: הם מועסקים בשני סוגי העסקה, חלקם בשעות, חלקם בתקנים.

אורלי עדס: אני מזכירה לכם שמדובר במערכת בחירות שלישית בשנה הזאת.

אורלי עדס: חלקם עבדו גם בבחירות לרשויות.

אורלי עדס: רובם עבדו גם בבחירות הקודמות לכנסת.

אורלי עדס: אנחנו מחזירים אותם גם בבחירות האלה.

אורלי עדס: הם יוצאים למעשה לחופשה ממקום עבודתם הקבוע או בתמורה לימי חופשה או בחל"ת ובאים אלינו.

אורלי עדס: הם חזרו רק לפני כמה שבועות למקום הקבוע ונדרשים לצאת שוב.

אורלי עדס: יש לכך משמעויות.

אורלי עדס: אני מזכירה שמערכת הבחירות הזאת מתאפיינת בכך שהיא מבוצעת בחודשי הקיץ.

אורלי עדס: אנשים הזמינו חופשות, חופשות משפחתיות, נאלצים לבטל אותן לטובת העבודה בבחירות, קייטנות.

עודד פורר: יש לכם מחסור בעובדים?

אורלי עדס: אנחנו עדיין מגייסים עובדים, מה שלא קרו לנו בעבר.

עודד פורר: אתם לא מעדיפים לקחת את אלה שכבר היו?

אורלי עדס: אנחנו קודם רוצים את העובדים המנוסים.

אורלי עדס: אין תואר בבחירות באוניברסיטה, להבדיל נניח כאשר דרוש כלכלן מחפשים מישהו עם תואר בכלכלה.

אורלי עדס: תואר בבחירות נרכש בוועדת הבחירות תוך כדי עבודה בוועדה.

עודד פורר: יש משרדים שלא משתפים אתכם פעולה?

אורלי עדס: היו משרדים שלא שיתפו אתנו פעולה, לצערי.

אורלי עדס: היה חוק שחייב, אבל לא כולם עמדו בזה.

אורלי עדס: היו קשיים רבים מאוד, ולכן נתקלנו בסיטואציה שבה לקח לנו שבועות רבים להכניס את העובדים לעבודה.

אורלי עדס: אפילו אגפים מאוד מאוד מהותיים בוועדה, שהם מהווים את חוט השדרה של הוועדה, אוישו רק לאחרונה.

אורלי עדס: היה עיכוב בביצוע.

אורלי עדס: לצערי, היתה קצת אטימות בקרב מנכ"לים כאלה ואחרים במשרדים שונים, שלא השכילו להבין את גודל המשימה.

עודד פורר: יש ועדה בכנסת שיכולה לסייע לכם בזה?

אורלי עדס: כרגע אנחנו כבר במצב הרבה יותר טוב.

אורלי עדס: אנחנו עדיין מגייסים קצת עובדים, כי יש עובדים שלא חזרו מטעמיהם הם.

משה גפני: לא הבנתי, מה זה ועדה שתסייע להם?

עודד פורר: הרי בסוף מה קורה?

עודד פורר: היא נתקלת בזה שמשרד ממשלתי לא משחרר את העובדים לוועדת הבחירות המרכזית.

אורלי עדס: אבל אנחנו כבר אחרי זה.

עודד פורר: ובסוף מדינת ישראל צריכה לנהל את מערכת הבחירות הזאת.

עודד פורר: כמו שאנחנו ככוח פיקוח על הממשלה צריכים לפעמים לקרוא למשרדי ממשלה לפה ולהגיד להם: חבר'ה, אין מה לעשות, זה המצב.

עודד פורר: ראש הממשלה רצה לעשות בחירות – יש לזה מחיר.

משה גפני: בתור מה אני אפנה למשרד החוץ?

עודד פורר: לא אתה כוועדת כספים, אני שואל אותה.

משה גפני: השופט פונה, חנן מלצר.

עודד פורר: אבל לשופט אין סמכות על משרדי הממשלה.

משה גפני: אז למי יש?

משה גפני: לי יש סמכות להגיד למשרד ממשלתי?

עודד פורר: לפקח.

משה גפני: לפקח כן, אבל להגיד למשרד ממשלתי להביא את העובדים?

משה גפני: העובדים לא רוצים.

עודד פורר: לא כשהעובד לא רוצה, זה כשהמנכ"ל לא רוצה לשחרר את העובד.

מיקי לוי: לא, זה יום חופש, אין עניין של המנכ"ל.

אורלי עדס: חבר הכנסת פורר מדבר על כל העובדים שעוסקים בהכנת הבחירות במהלך שלושת החודשים.

אורלי עדס: יש לנו עדיין מחסור קטן, אני מקווה שנתגבר עליו.

עודד פורר: אם תהיה תקלה במערכת הבחירות - - -

שלמה קרעי: אולי ניתן לליברמן, שהוא היה האחראי לזה...

משה גפני: עזוב, לא צריך להוסיף לו עוד – הוא לא קשור לעניין.

משה גפני: ..

יעקב מרגי: מה היה הרציונל להכניס דווקא את עובדי המדינה?

משה גפני: למה לא גורמים אחרים?

יעקב מרגי: יש העדפה.

אורלי עדס: אין הגבלה, יש עובדים שבאים מבחוץ.

אורלי עדס: אבל צריך לזכור שמעסיק פרטי – אם אני משרד עורכי דין ויש לי עובד נהדר, אני לא בטוחה שאם הוא ישחרר אותו לשלושה חודשים לטובת עבודה בבחירות, אותו עובד ימצא עבודה כשהוא ירצה לחזור אחרי הבחירות.

אורלי עדס: שירות המדינה הוא בעצם אבא ואימא.

יעקב מרגי: יש גמלאים.

אורלי עדס: אז יש לנו הרבה מאוד גמלאים של שירות המדינה.

יעקב מרגי: אין הגבלה את אומרת, יש העדפה.

אורלי עדס: גם לא העדפה.

אורלי עדס: כל הגיוסים לעובדי ועדת הבחירות בתקן בוועדת הבחירות ובוועדות האזוריות מגויסים באמצעות הליכים פומביים.

משה גפני: את אמרת שהתגברתם ברוב המקרים, מה את יכולה להסביר?

אורלי עדס: יש לנו עוד מקרים בודדים נקודתיים.

משה גפני: על מה את יכולה להגיד שהתגברתם?

אורלי עדס: היו לא מעט קשיים בגיוס העובדים.

משה גפני: את זה הבנו, איך התגברתם?

אורלי עדס: היה גם קושי כי חלק מהעובדים לא רצו לחזור בשל שיקולים כלכליים, כפי שאמרתי, כי כבר אין להם ימי חופשה להיעדרות ממושכת מהעבודה, הם נאלצים לבטל חופשות משפחתיות.

אורלי עדס: במערכת בחירות רגילה להורים לילדים יש מסגרות חינוכיות.

אורלי עדס: לעומת זאת, בתקופה הזאת הורים נדרשים לשלם מכיסם למסגרות של קייטנות.

משה גפני: איך התגברתם על זה?

אורלי עדס: חוק הוראות מיוחדות שהוזכר קודם לכן קבע למעשה סמכות ליושב ראש ועדת הבחירות לקבוע ששכר עובדי ועדת הבחירות המועסקים לשם קיום הבחירות לכנסת העשרים ושתיים בלבד יהיה גבוה בשיעור שלא יעלה על 33% מהשכר שנקבע להעסקת עובדים לשם קיום הבחירות הקודמות לכנסת העשרים ואחת.

אורלי עדס: יושב ראש הוועדה כבוד השופט מלצר בחן את הנושא, בחן את כל הטעמים ומהטעמים, בין היתר שהזכרתי קודם לכן, החליט לקבוע תוספת בשיעור של 32%, תוספת אחידה לכלל עובדי הוועדות האזוריות והוועדה המרכזית במטרה לתמרץ את העובדים ליטול חופשה או חל"ת ממקום עבודתם ולהמשיך ולסייע כמובן מניסיונם הרב במערכת הזאת, שהיא גם מאוד מאוד ייחודית בקרבה שלה למערכת הקודמת.

משה גפני: וזה יצר עוד גירעון.

אורלי עדס: תוספת נוספת היא בגין שכר עובדי יום הבחירות ועובדים שמועסקים במבצע ספירת הקולות.

אורלי עדס: הם מועסקים בשעות, הם מועסקים במשמרות יום ולילה.

אורלי עדס: העובדים שמועסקים בשעות ביום הבחירות מועסקים בכל הוועדות האזוריות.

אורלי עדס: זה למעשה יום שבתון.

אורלי עדס: ביום שבתון מקובל לשלם שכר של קרוב ל-200%.

משה גפני: אבל זה גם היה בבחירות הקודמות.

אורלי עדס: נכון, אבל השכר לפי שעות אצלנו עמד - - -

קריאה: - - -

יעקב מרגי: עכשיו זה גדל - - -

אורלי עדס: תפרידו, מה שדיברנו על 32% תוספת זה העובדים שעוסקים שלושה חודשים בהכנת הבחירות, זו קבוצה אחת.

אורלי עדס: הקבוצה השנייה היא עובדי יום הבחירות, שמועסקים רק ביום הבחירות, גם בספירה, גם במטות בוועדות האזוריות.

משה גפני: גם הם מקבלים תוספת.

אורלי עדס: הם מועסקים בשעות.

אורלי עדס: השכר השעתי שלהם עמד על 59.76 שקלים ביום שבתון.

משה גפני: כן אורלי, אבל הם גם מקבלים עכשיו תוספת על פי בקשת השופט חנן מלצר.

אורלי עדס: לא, זה לפי החלטת מליאת ועדת הבחירות המרכזית במסגרת הסמכות שלה לקבוע את תקציב ועדת הבחירות, שזה התקציב שמונח לפניכם.

מיקי לוי: ביטן, אבי ניסנקורן ומאיר כהן פעלו, כי היה קשה מאוד לגייס עובדים; מה עוד שאלה שמתחילים מהבוקר גומרים באחת, שתיים לפנות בוקר את כל הספירה והיה לנו קשה להעמיד – אתה יודע שהיו קלפיות עם שני אנשים.

משה גפני: מיקי, לגבי הנושא של עובדים היא הסבירה.

משה גפני: לגבי הנושא של אלה שעובדים ביום הבחירות, זה גם היה בבחירות הקודמת, זה גם היה יום ולילה.

מיקי לוי: לאלה שלא שילמנו כמו שצריך על המשמרת המלאה, היום ירוויחו 1,416 שקלים נטו.

אורלי עדס: אלה חברי ועדות הקלפי.

מיקי לוי: לא, וחברי ועדות קלפי לא הצלחנו לגייס - - -

אורלי עדס: אני אמחיש את העניין למה נחשפנו לעיוות הזה.

אורלי עדס: נוצר מצב שעובד שעבד ביום הבחירות במשך 10 שעות ביום שבתון השתכר 597 שקלים לכל היום, נטו 400 ומשהו שקלים בעצם ביום שבתון, שזה שכר לא סביר ל-10 שעות עבודה.

אורלי עדס: לכן מליאת הוועדה החליטה להגדיל את השכר השעתי לעובדי יום הבחירות ועובדי ספירת הקולות כאן בכנסת, שגם התקשינו לגייס.

אורלי עדס: ועכשיו לסוגיה שהעלה חבר הכנסת מיקי לוי.

אורלי עדס: סיעות הכנסת מגייסות את חברי ועדות הקלפי.

אורלי עדס: בכל קלפי יש מזכיר ושלושה חברי ועדת קלפי מטעם הסיעות.

אורלי עדס: הם עובדי הסיעות, שמגויסים על ידי הסיעות, והם למעשה המעסיק, אבל מי שמממן את עלות שכרם זו ועדת הבחירות.

אורלי עדס: אנחנו מעבירים את הכסף מתקציב ועדת הבחירות שאושר לסיעות, בכפוף לתנאים מסוימים - - -

שלמה קרעי: רק תיקון אחד, 590 שקיבלו למשמרת זה נטו, לא ברוטו.

מיקי לוי: משמרת ראשונה.

שלמה קרעי: בשתי המשמרות קיבלו 590.

אורלי עדס: לא, זה טעות במה שכתוב, כי זה 597 ברוטו פחות 25% מס.

מיקי לוי: אבל שלמה, עכשיו המשמרת השנייה או יום שלם מקבלים יותר.

שלמה קרעי: זה נטו, זה הנטו שהם קיבלו לחשבון.

אורלי עדס: לא, ברוטו, פחות 25% מס.

שלמה קרעי: לא לא לא, 590 זה אחרי ניכוי של 25% מס, זה הצ'ק.

אורלי עדס: אתם מדברים על משהו אחר.

שלמה קרעי: על חברי ועדת קלפי.

משה גפני: אמרת שה-590 זה ברוטו, ובסופו של דבר הנטו הוא משהו בסביבות 400 ומשהו.

משה גפני: אמרו פה החברים, בראשם שלמה, שה-590 זה הנטו.

אורלי עדס: שלוש קבוצות – סיימנו עם קבוצה אחת, עובדי שלושת החודשים שקיבלו תוספת 32%.

אורלי עדס: קבוצה שנייה, עובדי השעות של ועדת הבחירות, שמועסקים ביום הבחירות ובספירת הקולות.

אורלי עדס: הם ה-597 שקלים ל-10 שעות ברוטו ביום הבחירות, והם עובדי ועדת הבחירות.

אורלי עדס: סיימנו איתם ולהם גם היתה תוספת שביקשנו בשעות.

אורלי עדס: הקבוצה השלישית היא חברי ועדות הקלפי, כפי שהסברתי עובדי הסיעות.

אורלי עדס: הם מקבלים מוועדת הבחירות שכר בגין כל היום פר תפקיד.

אורלי עדס: כל חבר, העלות שלו היתה 1,575 שקלים ברוטו בבחירות הקודמות לכל היום.

אורלי עדס: יש סיעות שהחליטו לחלק את התפקיד הזה לשלוש משמרות, ולכן יצא 525 שקלים לשלוש משמרות, ואז 525 שקלים למשמרת, כי אנחנו משלמים לכל היום.

אורלי עדס: יש כאלה שחילקו לשתי משמרות, ואז זה 1,575 שקלים לחלק ל-2, ואז נטו יוצא 590 ומשהו שקל.

אורלי עדס: נתקלנו בבעיה, הסיעות הביאו את זה לתשומת לבנו, אבל אנחנו גם יותר נחשפנו לזה בבחירות האחרונות.

אורלי עדס: אני בכל יום בשבועיים האחרונים שלפני יום הבחירות בודקת – יש לנו מערכת מיוחדת, שבה הסיעות משבצות את חברי ועדות הקלפי.

אורלי עדס: המטרה שלה היא שנוכל לעקוב אחרי השיבוץ ולראות את האיוש, שלא נגיע ליום הבחירות במצב שהמזכיר ימצא את עצמו בבוקר לבד ולא ניתן לפתוח את הקלפי.

אורלי עדס: אי אפשר לנהל יום בחירות תקין בהרכב חסר, שזה מה שלצערי קורה לעתים.

אורלי עדס: אלה המקרים שאנחנו שומעים לפעמים על בעיות כאלה ואחרות, שלא מגיעים גם חברי ועדות קלפי.

אורלי עדס: אני עושה את הבדיקה הזאת.

אורלי עדס: נחשפנו לתופעה, שבבחירות האלה עד יום, יומיים לפני הבחירות, ערב לפני הבחירות, לא היה מלא.

אורלי עדס: היה חסר לעומת בחירות קודמות חסר גדול.

אורלי עדס: פניתי לבאי כוח הסיעות, ביקשתי לתגבר את האיוש, חלקם הגבירו, חלקם פחות.

אורלי עדס: כתוצאה מכך, במוצאי יום הבחירות, כאשר ועדות הקלפי נדרשו לסגור את החדרים ולהתחיל את הליך הספירה, הן צריכות לבצע ספירה בהרכב חוקי של מזכיר ושני חברי ועדת קלפי.

אורלי עדס: קיבלנו דיווח ממאות, אם לא אלפים, של קלפיות על חסר.

אורלי עדס: מה שקרה זה שהוועדות האזוריות נאלצו לשלוח עובדים ששוריינו לתפקידים אחרים לקליטה של החומרים ולתפקידים אחרים בוועדה, וכל המזכירים הרזרביים נשלחו למלא את המקום של אותם חברי ועדת קלפי שלא הגיעו.

אורלי עדס: זה מצב לא תקין.

יעקב מרגי: אני מקווה שקיזזתם להם את השכר.

אורלי עדס: את זה אתם צריכים לעשות.

אורלי עדס: לכן מליאת ועדת הבחירות, גם בשל הקושי בגיוס של אנשים – משמרת בוקר יודעת שהיא באה בשבע בבוקר ומסיימת בשתיים.

אורלי עדס: מי שבא בשתיים, לא יודע מתי הוא יוצא.

אורלי עדס: הוא יכול לסיים את העבודה בקלפי בארבע לפנות בוקר, בשתיים, באחת, או בשש בבוקר, תלוי במצב בקלפי והם מתקשים בגיוס.

אורלי עדס: לכן מליאת הוועדה החליטה להעלות את השכר מ-1,575 שקלים ל-1,890 שקל, כאשר אני מדגישה שהתוספת של 315 שקלים הללו תינתן רק למי שיעבוד או יום שלם או במשמרת הלילה האחרונה בעבור הספירה.

אורלי עדס: זו התוספת, זה לא יינתן למי שבא בבוקר בשבע ויוצא בשתיים.

איתן גינזבורג: מה התוספת הכספית רק לסעיף של תשלומי חברי ועדת הקלפי?

אברהם (אבי) ניסנקורן: אבל זה על דעתנו.

קריאה: שמונה מיליון שקל.

אורלי עדס: כן, בערך.

אורלי עדס: זו תוספת נוספת.

מיקי לוי: אם כבר הגעת ל-1,890 ברוטו, אנחנו נעשה את החישוב על 25% נטו, אבל תגידי לי את השעות של חצי המשמרת של בוקר, כי יש הבדל בין מי שבא לעבוד בוקר.

מיקי לוי: ההגדרה היא משבע בבוקר עד שלוש אחר הצהריים.

משה גפני: עד שתיים.

מיקי לוי: שלוש.

אורלי עדס: אתם מגדירים את השעות, לא אני.

מיקי לוי: חבר'ה, יש הבדל בתשלומים.

אורלי עדס: השעות הרשמיות של עבודת ועדת הקלפי הן בין השעה שבע בבוקר עד עשר בלילה.

אורלי עדס: החלוקה למשמרות היא על דעת הסיעות.

אורלי עדס: אתם גם יכולים לחלק את זה לפי שעות, זה לשיקול דעתכם.

אורלי עדס: אתם יכולים להגיד שעובד יעבוד שעתיים, שלוש, אבל האחריות שלכם היא לשלם לעובד בהתאם למה שהוא עבד.

מיקי לוי: אני מציע לכולם לא להעסיק מי שרוצה לבוא לרבע יום, כי מתחיל ברדק וכשמדובר באלפי אנשים, השליטה אובדת.

אורלי עדס: נכון, אני חושבת שהנכון יותר זה יום שלם, שגם - - -

עודד פורר: אתם יש לכם 35 מנדטים - - -

מיקי לוי: אתה יודע כמה אני צריך לאייש?

מיקי לוי: - - -

שלמה קרעי: מיקי, חסרים לכם מתנדבים לכחול לבן?

מיקי לוי: לא, יש לנו.

מיקי לוי: תאמין לי, ברוך השם, עומדים בתור.

שלמה קרעי: נו, אז מה הבעיה?

אורלי עדס: לכם, אבל לא לכולם.

שלמה קרעי: זה דווקא הוא שהעלה את הבעיה.

עודד פורר: אם יש מישהו שיש לו בעיה באיוש קלפיות, תגידו לנו.

שלמה קרעי: אצלנו אין בעיה.

אורלי עדס: תוספת נוספת, בפעם הקודמת אנחנו עשינו שינוי בהיסעי הבוחרים לקלפיות.

אורלי עדס: יש הסדר לפי חוק הבחירות, שמאפשר לוועדת הבחירות לממן את הנסיעה של הבוחרים שלא מתגוררים בפועל ביישוב שבו הם מצביעים, ואנחנו מממנים את התחבורה הציבורית.

אורלי עדס: בפעם הקודמת עשינו שינוי בהסדר, כדי שלא תהיה פרוצדורה לבוחר ולא להכביד עליו ועשינו הסדר מול משרד התחבורה, שבו פתחנו קווים בין-עירוניים בחינם ללא עלות, כולל רכבת ישראל.

אורלי עדס: למשרד התחבורה יש הגדרה מה הם הקווים הבין-עירוניים.

אורלי עדס: זאת לא ההגדרה שלי כאזרחית, שאני אומרת: מבחינתי בין רמת גן לפתח תקווה זה יישוב.

אורלי עדס: מבחינת משרד התחבורה, לא זה לא נקרא קו בין-עירוני, זה נקרא קו עירוני.

אורלי עדס: לכן מתוך, נדמה לי, ה-1,200 קווים שיש במשרד התחבורה, הוגדרו לטובת האזרחים ביום הבחירות קרוב ל-600 או 500 קווים בפעם שעברה.

אורלי עדס: זו היתה הפעם הראשונה שהפעלנו את זה וכל רכבת ישראל פעלה גם.

אורלי עדס: הפעם אנחנו מתכוונים להרחיב את ההסדר הזה.

איתן גינזבורג: לכמה קווים?

אורלי עדס: אנחנו עדיין לא יודעים, זה סוג של משא ומתן מול משרד התחבורה.

אורלי עדס: אנחנו רוצים להגדיל את זה, לראות מה היו הקווים העמוסים יותר, איפה היו יותר פניות ציבור לקווים שלא פעלו והיתה יותר דרישה של הציבור ביום הבחירות.

אורלי עדס: אנחנו נעשה את העבודה הזאת, אנחנו עושים אותה.

משה גפני: יש לזה עלות תקציבית?

אורלי עדס: כנראה שתהיה עלות נוספת.

איתן גינזבורג: מה היתה העלות של ההסעה?

אורלי עדס: בפעם הקודמת שילמנו שלושה מיליון.

אורלי עדס: ברשותכם, אני לא אומר מה הסכום שאנחנו מתקצבים כרגע להערכתנו, כי אנחנו רוצים לשמור את זה למשא ומתן מול משרד התחבורה.

אורלי עדס: אם אני אומר מה הסכום אז חבל, אולי אני אוכל להשיג סכום נמוך יותר, אנחנו במשא ומתן איתם עכשיו.

משה גפני: אפשר להפוך את הוועדה לוועדה חסויה.

משה גפני: ..

אורלי עדס: אני יכולה לומר, הסכום כתוב, אני יודעת אותו, אבל זה עניין של משא ומתן.

אורלי עדס: אנחנו מתנהלים מולם כרגע.

אורית פרקש הכהן: הרב גפני, אני רוצה שתסביר מי הטיל עלינו את כל עלויות הבחירות האלה שאנחנו דנים בהן...

שלמה קרעי: יושב כאן הנציג.

יעקב מרגי: אורית, את לא יודעת מה את עושה.

אורית פרקש הכהן: כי זה בדם לבו, ואני אוהבת שהוא מדבר על זה.

אורית פרקש הכהן: ..

אורלי עדס: סעיפים נוספים שחל בהם גידול זה סעיפים שלמעשה תוקצבו בחסר כלשהו בפעם הקודמת.

אורלי עדס: אני אזכיר, התחשיבים שלנו רובם בסעיפי ועדת הבחירות מבוססים על הערכות.

אורלי עדס: יש המון מרכיבים של חוסר ודאות בתקציב של ועדת הבחירות.

אורלי עדס: הוא נעשה הרבה זמן מראש, לא בהכרח אנחנו יודעים מה בדיוק יקרה באותה עת, לכן בבחירות לכנסת העשרים ואחת מה שתוקצב בחסר היה תחום הגנת הסייבר.

אורלי עדס: תקצבנו אותו משמעותית הרבה יותר גבוה הפעם.

אורלי עדס: לשאלתך, חבר הכנסת גינזבורג, בפעם הקודמת תקצבנו מאוד נמוך את סעיף הסברה לציבור, ב-3,650,000.

אורלי עדס: הפעם תקצבנו את זה למעלה משבעה מיליון שקל, כי בפעם הקודמת עשינו קמפיין נוסף של פייק ניוז, חשבנו שזה נכון.

אורלי עדס: זה היה קמפיין טוב, שהסב את תשומת לב הציבור לסוגיה הזאת.

אורלי עדס: אנחנו גם חושבים שהפעם יכול להיות, שבגלל הסמיכות למערכת הבחירות הקודמת אחוז ההצבעה עשוי להיות יותר נמוך מהפעם הקודמת, אנחנו רוצים לעודד את ההצבעה יותר מהפעם הקודמת, אז תקצבנו את זה הרבה יותר.

אורלי עדס: שכר העובדים לפי שעות תוקצב בחסר, כי אני אזכיר שהיו 47 רשימות, מה שבכלל לא היה צפוי לעומת כל מערכות הבחירות הקודמות.

אורלי עדס: המשמעות של זה היתה שנאלצנו לפתוח את כל האריזות הידניות של 11,000 ארגזי ועדות הקלפי, לארוז הכול בחזרה.

אורלי עדס: זה דרש אלפי שעות עבודה נוספות.

אורלי עדס: השלכות ומשמעויות של תהליכי הפקות לקחים – כפי שאמרתי בראשית הדברים, אנחנו מבצעים כרגע במקביל למערכת הבחירות גם תהליך הפקת לקחים מקוצר, לא בכל התחומים, בדברים הכי חשובים.

אורלי עדס: אנחנו עדיין לא יודעים מה יהיו המשמעויות.

אורלי עדס: עשינו סעיף סל של חמישה מיליון שקל למשמעויות שיכולות להיות – אמצעים טכנולוגיים, משמעויות של כוח אדם, תגבור.

אורלי עדס: זה בתוך ההכנות לבחירות, זה חלק מהתוספת.

אורלי עדס: זה סעיף סל, נעשה בו שימוש רק במידת הצורך.

אורלי עדס: מנגד אני רוצה לציין, שביצענו גם בחינה של כל סעיפי התקציב והפחתנו סעיפים שלא היה צורך בתקצוב נוסף שלהם כמו בפעם הקודמת.

יעקב מרגי: חסכת לי שאלה.

אורלי עדס: כך למשל, אני אתן סתם דוגמה, כל נושא התחזוקה של המרכז הלוגיסטי, ארנונה, שכירות וכו', שזה מאות אלפי שקלים.

אורלי עדס: תקצבנו את זה כבר באפריל 2019.

אורלי עדס: לא תקצבנו את זה שוב.

אורלי עדס: בסעיף פעולות ממוחשבות היו פרויקטים שתכננו - - -

יעקב מרגי: אבל צריך לציין - - -

אורלי עדס: לא, סליחה, במצטבר זה הרבה יותר – זה 600,000; בפעולות ממוחשבות הפחתנו 11 מיליון שקל בגין פרויקטים שהחלטנו לא לעשות נוכח סמיכות הזמנים; סעיף מבנה חדש בכנסת 600,000 שקל; משכר עובדי הוועדה הפחתנו קרוב לחמישה מיליון שקל, כי לא תקצבנו שוב את אותם חודשים שכבר שילמנו לעובדי המטה הקבוע, אז במצטבר זה גם ירד.

אורלי עדס: אנחנו בשיא הפעילות כרגע.

אורלי עדס: אם יש שאלות, בבקשה.

משה גפני: איתי טמקין, משרד האוצר.

משה גפני: הרבה זמן לא הייתם פה.

עודד פורר: הוא לא סתם ממשרד האוצר, הוא מאגף התקציבים ממשרד האוצר.

משה גפני: מה זה משרד האוצר?

עודד פורר: כשאני קורא את חלופת המכתבים בין המנכ"ל לבין האגף, זה דווקא - - -

איתי טמקין: בשנים האחרונות בכל מערכות הבחירות האחרונות הוגשה הצעה תקציבית לוועדת הכספים, ועדת הכספים אישרה אותה, ובכל הבחירות האחרונות הוועדה נהגה באחריות ולא ניצלה את כל התקציב שאושר לה והחזירה לאחר מערכות הבחירות עודפים למשרד האוצר.

איתי טמקין: השנה הזאת אנחנו מבקשים להיזהר עם הפרקטיקה הזאת.

איתי טמקין: אנחנו בשנה שהיא לא קלה מבחינה תקציבית, והפרקטיקה של הצעה שהיא גבוהה מדי ואחר כך החזרת עודפים יכולה לפגוע באופן לא פשוט בניהול התקציב השוטף שלנו בשנה הנוכחית.

איתי טמקין: אנחנו בשנה שאנחנו סופרים התחייבות להתחייבות ברמה הפרטנית, כי כמו שאתם בוודאי יודעים, זאת לא שנה נוחה מבחינה פיסקלית.

איתי טמקין: אנחנו עברנו על ההצעה שהוגשה לוועדת הכספים.

איתי טמקין: אנחנו חושבים שהדרך הנכונה להסתכל על הצעה כזאת היא לא תקציב מול תקציב.

איתי טמקין: כל מי שהתעסק פה בתקציבים יכול להגיד את זה.

איתי טמקין: הנכונה להסתכל על זה, זה ביצוע מול תקציב.

איתי טמקין: ביצוע התקציב הקודם נכון להיום יצא עד עכשיו 240 מיליון שקל.

איתי טמקין: לפי ועדת הבחירות המרכזית ייצאו עוד 30 מיליון שקל בגין הבחירות הקודמות.

איתי טמקין: אני מדבר על הבחירות הקודמות.

איתי טמקין: נכון לבוקר שולמו קבלות, שולמו 240 מיליון שקל.

איתי טמקין: אני יכול להגיד שאנחנו רואים כבר בחודש יולי עצירה כמעט מוחלטת של התשלומים.

איתי טמקין: בחודש יולי שולמו עד עכשיו, עד ה-22, רק ארבעה מיליון שקל, כלומר אנחנו נמצאים כבר בשלב הדמדומים של ההוצאה הקודמת.

איתי טמקין: אנחנו חושבים שגם לבוא ולהגיד שנסיים ב-270 את הבחירות הקודמות זה מספר כלפי מעלה.

איתי טמקין: אבל בוא נניח לרגע, שכן נסיים ב-270 את הבחירות הקודמות.

איתי טמקין: במידה ומסיימים ב-270 מיליון שקל את הבחירות הקודמות, מזה צריך לנכות כחמישה מיליון וחצי שקל, שמשמשים עלות קבועה של עובדי ועדת הבחירות.

אורלי עדס: ציינתי שהפחתנו אותם.

משה גפני: אורלי, תאפשרי לו, עוד יגידו שאני לא נותן לאגף התקציבים לדבר, ואני נותן.

איתי טמקין: אני לא סותר, אכן בהצעה החדשה העלות הזאת הופחתה.

איתי טמקין: אבל אם מסתכלים על העלות האמיתית של הבחירות הקודמות, צריך לקחת את אותם 270 מיליון שקל – שעוד פעם אני אומר, לשיטתנו גם הם אנחנו לא חושבים שייצאו, אבל לצורך העניין אם ייצאו 270 מיליון שקל, אם אני מפחית מהם חמישה מיליון שקל, אני מגיע לעלות ריאלית של 265.

איתי טמקין: אם לוקחים את העלות של 265, משווים את ההצעה שמונחת פה של 326 מיליון שקל, הגידול התקציבי הוא 23% בין המערכת הקודמת לבין המערכת שתתחיל עכשיו.

משה גפני: הקודמת זה הכנסת העשרים ואחת.

שלמה קרעי: זה 17%-18%.

איתי טמקין: 326 לעומת 265.

שגית אפיק: הוא משווה לביצוע בפועל, לא לתקציב.

עודד פורר: כפי שהוא מעריך שיהיה הביצוע בפועל.

שגית אפיק: לא לא לא, לביצוע בפועל כפי שהיה, לא מה שהוא מעריך.

איתי טמקין: חבר הכנסת פורר, לביצוע בפועל בגרסה הכי מרחיבה שלו.

שלמה קרעי: 23%.

איתי טמקין: נכון.

שגית אפיק: בגרסה הכי מרחיבה ביחס לכנסת העשרים ואחת, אתה מתכוון.

איתי טמקין: יפה, ביחס לכנסת העשרים ואחת.

איתי טמקין: וכשאנחנו בחנו את סעיפי התקציב, אנחנו חלילה לא רוצים לפגוע בעבודת ועדת הבחירות, ולכן אנחנו מציעים שכרגע ועדת הכספים תאשר הצעה נמוכה יותר מההצעה שהוגשה פה של 326 מיליון שקל, ובמידת הצורך, במידה וועדת הבחירות - - -

יעקב מרגי: כמה אתה היית מציע שהיא תאשר?

יעקב מרגי: כל סכום קולע מבחינתך?

איתי טמקין: לא.

יעקב מרגי: התחלת לא טוב, אתה יודע למה?

יעקב מרגי: היא נתנה הסבר מפורט.

יעקב מרגי: אני, אם הייתי רוצה לסתור את ההצעה שלה, הייתי אומר לה: אני חולק עליך, בפרמטר הזה היה צריך לעשות ככה ולא ככה.

יעקב מרגי: אתה בא עכשיו לדבר אתי על סכומים, אתה חולק על הסכום, לא על הדרך.

יעקב מרגי: על הדרך לא חלקת עליה אפילו בצורך אחד, כי אתה גם לא יכול לחלוק עליה, כי מה לעשות יש פה פרקטיקה של הליך של בחירות.

יעקב מרגי: אבל אני אשאיר את הטיעונים המנצחים שלי לסוף.

איתי טמקין: ברמה הפרטנית ההצעה כוללת רזרבה של תשעה מיליון וחצי שקל.

איתי טמקין: אנחנו חושבים שבשלב הנוכחי, מטעמי זהירות, אנחנו מבקשים לאשר את ההצעה הזאת בלי הרזרבה.

איתי טמקין: ההצעה הנוכחית, כמו שציינה המנכ"לית, כוללת סעיף סל, שכרגע שאין לו ייעוד, בגובה חמישה מיליון שקל, ואנחנו מבקשים גם להפחית אותו.

איתי טמקין: אנחנו מבקשים להפחית עוד כ-1.2 על בסיס השוואה לגידולים בתקציבים קודמים מסעיף הוצאות טיפול שוטף ועוד כחמישה מיליון שקל מציוד קלפיות.

איתי טמקין: סך ההצעה, כפי שאנחנו רואים אותה, צריכה לעמוד על אזור ה-303 מיליון שקל ולא 326 מיליון שקל, כפי שהובא בפני חברי הוועדה.

משה גפני: 20 מיליון שקל פחות מההצעה שלהם.

איתי טמקין: נכון, כ-20 מיליון שקל פחות מההצעה שלהם.

שלמה קרעי: בחשבון שהוא עשה הוא הביא 18 מיליון.

איתי טמקין: לא ירדתי פה לכל סעיף.

יוראי להב-הרצנו: 23 מיליון שקל, זה מה שלדעתך יפגע או ישקם את הגירעון התקציבי שעומד על - - -?

איתי טמקין: לא, אבל כמו כל משרד ממשלתי כרגע - - -

מיקי לוי: זה לא משרד ממשלתי רגיל.

מיקי לוי: בחיאת דינקום, אתם רוצים לדפוק את הבחירות?

מיקי לוי: גם ככה יש לנו צרות.

מיקי לוי: נו באמת, על מה אתם מדברים?

מיקי לוי: לכו תחפשו את הגרוש.

מיקי לוי: איפה היית כל השנה עם שר האוצר "נטו נטו נטו"?

מיקי לוי: למה לא עצרתם את המבול הזה?

משה גפני: מיקי, עכשיו הם עושים נטו בחירות.

משה גפני: ..

מיקי לוי: למה לא עצרו את המבול הזה?

מיקי לוי: 4.2% גירעון.

עודד פורר: הם היו חותמים עכשיו על 4.2.

עודד פורר: אני אומר לך, הם מוכנים לחתום על 4.2.

יעקב מרגי: אם אתה מאמין להם בגירעון, תאמין לו גם בניתוח.

עודד פורר: אני לא מאמין להם בגירעון.

יעקב מרגי: יש פה מוותיקי אגף התקציבים.

מיקי לוי: הוא עתיר קרבות, לא סתם.

מיקי לוי: בבקשה, אתה רוצה לעזור להם?

מיקי לוי: קדימה, תעזור, נשמע – לא, אני חושב שבאת לקופות החולים.

שלמה קרעי: נציג משרד האוצר בכלל לא מתווכח כאן, הוא אומר: בוא נאשר 303, ואם נצטרך ניתן לכם את השאר, אז מה השאלה בכלל?

מיקי לוי: לא שלמה, אני הולך הפוך.

מיקי לוי: כדי שאני לא אצטרך לבוא עוד פעם, נאשר את הכול ואם יישאר נחזיר להם.

יעקב מרגי: מה, הם חשודים בזה שאם יישאר, הם ייצאו ליום גיבוש או נופש?

יעקב מרגי: אני לא מבין.

משה גפני: אני לא הולך עכשיו לקיים פה יום עיון.

משה גפני: יש ויכוח.

משה גפני: אומרת מנכ"לית ועדת הבחירות המרכזית: אני באופן קבוע מחזירה כסף אם יש לי עודפים.

איתי טמקין: חד משמעית נכון.

משה גפני: וחד משמעית, אתם לא מתווכחים בכלל על העובדות.

איתי טמקין: נכון.

משה גפני: אתה בא ואתה אומר: המצב קשה.

משה גפני: מכיוון שהמצב קשה, תורידו עכשיו את ה-20 מיליון שקל פחות יותר, ואם יצטרכו, נשלים, תבואו לוועדה ונוסיף את זה.

איתי טמקין: נכון.

משה גפני: מה אתה מציע שאנחנו נעשה?

עודד פורר: אני יכול לחשוב על מקומות אחרים בממשלה, שאני חותך 20 מיליון שקל מהר מאוד – מהר מאוד.

שגית אפיק: מה ההבדל אם לא מעבירים את זה?

שגית אפיק: מה היתרון של זה בעיניך?

איתי טמקין: אני אסביר.

איתי טמקין: ככל שמתקדמת השנה, הוודאות התקציבית בתתי ביצוע במשרדים אחרים הולכת ומתבהרת.

איתי טמקין: כרגע ככל שהשנה מתקדמת, מתגלים יותר ויותר סעיפים שמשרדים ממשלתיים לא הצליחו לבצע במלואם במהלך השנה.

איתי טמקין: זה טבעי, זה קורה בכל - - -

משה גפני: אבל זה בכל שנה ככה.

יעקב מרגי: השנה הפער יהיה גדול יותר, שלא יהלכו עלינו אימים עם הגירעון.

איתי טמקין: היושב ראש, אפשר להשלים בבקשה?

איתי טמקין: אנחנו נמצאים בחודש יולי.

איתי טמקין: כשאתה שואל כרגע שרים ומנכ"לים בחודש יולי לגבי התחזיות שלהם לגבי יכולת הביצוע שלהם היא אופטימית מטבע הדברים והם חושבים שהם יצליחו לבצע את כל התקציב.

איתי טמקין: ככל שמתקדמת השנה, יודעים להגיד בוודאות, שיותר ויותר סעיפים, מה לעשות, לא מצליחים - - -

עודד פורר: אתה יודע שבתקציב דו-שנתי בשנה השנייה מבצעים - - -

משה גפני: איתי, תתמקד בי רגע, בגלל שאני מבולבל לגמרי, הרי סיכמנו את זה כבר...

משה גפני: זה ברור שהביצוע יהיה פחות מכל שנה, למה?

אורלי פרומן: כי המדינה משותקת, אתה אמרת.

משה גפני: לא רק המדינה משותקת, גם הם משתקים את המשרדים, הם פשוט לא נותנים להם לבצע.

משה גפני: מה אתה עושה לי ככה?

משה גפני: אתה רוצה שאני אבהל?

יעקב מרגי: מדיניות האיפוק והריסון.

משה גפני: עם כל הכבוד, מה המשמעות של העניין?

משה גפני: הרי הרבה פעמים באים מנכ"לי משרדים, אפילו שרים, ואומרים: רק שנייה, אל"ף תתנו העברה, בי"ת יש סעיפים שאנחנו לא מבצעים בגלל שהרפרנטית שלכם שעובדת באגף התקציבים, בחורה צעירה, אומרת: לא, אני לא מסכימה, וכשהיא אומרת: אני לא מסכימה, הם לא יכולים לבצע, וכשהם לא יכולים לבצע, יגיע סוף השנה והפער יהיה גדול.

משה גפני: הרי זה לא קיים בכל שנה אחרת.

משה גפני: אני למשל קיבלתי מכם ערימה של העברות.

משה גפני: אני לא מביא כלום, בגלל שאין בכלל בקשה להסכמה על זה.

משה גפני: שום דבר, הרי לא הבאתם לא את הקיצוץ שהעברתם בממשלה – לא אמרתי שנעביר את זה, אבל אני לא מקבל בכלל בקשות.

משה גפני: המשרדים לא מבקשים, או מבקשים ולא מקבלים.

משה גפני: הם לא צריכים להגיע לשי באב"ד, יכול להיות שעם זה יש בעיה, אבל עם הרפרנט הנמוך, הקטן שצריך לאשר, הוא אומר: לא מאשר, הוא אומר למנכ"ל.

עודד פורר: אין רפרנט גבוה, רק נמוך?

משה גפני: יש דרגות, יש מנכ"ל, יש ממונה על התקציבים, יש סגן ממונה על התקציבים, יש סגן, יש רפרנט, יש כאלה שמגיעים לכאן.

אורית פרקש הכהן: חשבתי שאתם מפטרים את כולם, כי הם אומרים את האמת.

משה גפני: לא מפטרים.

משה גפני: אם יפטרו, זה במשרדים.

משה גפני: ואז ברור שהביצוע שעליו אתה מדבר יהיה נמוך.

משה גפני: הוא יהיה נמוך בגלל שהמדינה משותקת.

משה גפני: שיתקתם אותה לגמרי.

משה גפני: נוסף לכול, שיש בחירות, שיש לי את מי להאשים בבחירות האלה, אני כמובן לא אעשה את זה עכשיו.

עודד פורר: גפני, אל תתקוף סתם את ראש הממשלה.

משה גפני: זאת ועדה מקצועית, אני לא רוצה להיכנס עכשיו לעניין הפוליטי.

משה גפני: אבל לבוא לוועדה ולטעון כאילו שאנחנו לא יודעים על מה מדובר?

משה גפני: מה אתה טוען?

משה גפני: שהביצוע יהיה נמוך?

משה גפני: אני יודע, הביצוע יהיה נמוך בגלל שאתם מבצעים את זה ככה.

איתי טמקין: אני לא טוען את זה.

איתי טמקין: אני אסביר, היושב ראש.

איתי טמקין: הביצוע כולו השנה בתקציב המדינה ככלל לפי כל התחזיות, הולך להיות אפילו מעל 100%.

יעקב מרגי: הנה אורית קיבל עכשיו דיון על הגירעון.

יעקב מרגי: רצית כל הזמן דיון על הגירעון, אז קיבל דיון על הגירעון.

אורית פרקש הכהן: רציתי דיון על הגירעון, כשהעברנו את העודפים של הפעילות השוטפת, לא עכשיו.

יעקב מרגי: אתה יכול להסביר לה על הגירעון?

משה גפני: לא לא לא, אני צריך לסיים את הישיבה ב-12 וצריך לדון עוד על הקנביס.

אורלי פרומן: איך בשנה שיש שתי מערכות בחירות הביצוע 100%?

איתי טמקין: בניגוד למערכות הבחירות הקודמות, השנה אנחנו בבחירות כשיש תקציב מאושר כבר.

איתי טמקין: במערכות הבחירות הקודמות, יצאו לבחירות כשלא היה תקציב מאושר, היה תקציב המשכי.

עודד פורר: האוצר היה שמח אם לא היה תקציב מאושר.

משה גפני: הם אנשים מאוד נחמדים, וכשהם מסבירים, אפשר להשתכנע מהם.

משה גפני: הרי מה הוא אומר?

משה גפני: יש תקציב מאושר.

משה גפני: אומר לו מנכ"ל משרד החינוך, למשל על מה שדיברנו פה: יש תקציב מאושר, למה אתה לא נותן לי להעביר את הכסף?

משה גפני: יש תקציב מאושר, אישרנו אותו.

משה גפני: אז הוא אומר: לא, יש בעיות ואי אפשר, ומתחיל להגיד תירוצים.

משה גפני: יש תקציב מאושר, אבל לא מעבירים את הכסף, הם לא מעבירים.

עודד פורר: אפשר לשאול שאלה את הנהלת הוועדה?

אורלי פרומן: משרד החוץ תוקע תכניות של תרבות שאושרו בתקציב מאושר ואין עכשיו חשיפה בין לאומית, לא במחול, לא בתיאטרון, לא בכלום, וזה תקציב מאושר, למה זה תקוע בחשיפה הבין לאומית?

משה גפני: צודקת.

עודד פורר: הרי אנחנו נמצאים כבר בחודש יולי.

עודד פורר: כל הבקשות לעודפים שהגישו המשרדים, כבר הגישו המשרדים את כל בקשות העודפים ואישרנו אותם?

שלמה קרעי: לא, לא אישרנו, עצרנו את החינוך - - -

משה גפני: יש עוד שלוש שלא אושר.

עודד פורר: לא מה שהגיע אליך.

משה גפני: אני לא יודע, תשאל אותו.

עודד פורר: את כל העודפים הבאתם אלינו כבר?

איתי טמקין: לא, עברו 68% מהעודפים.

עודד פורר: אז איפה ה-30% הנוספים?

עודד פורר: אנחנו כבר ביולי.

עודד פורר: הרי אתה אומר שיהיה ביצוע ושההוצאות יהיו גדולות.

משה גפני: דרך אגב, שאלה טובה.

משה גפני: מה שעודד שואל זאת שאלה טובה.

משה גפני: לא כל הדברים שהוא אומר הם טובים ונכונים, אבל מה שהוא שאל עכשיו זאת שאלה נכונה.

איתי טמקין: אני יכול להתייחס לעניין של הדיון?

עודד פורר: 32% עודפים מאוד מעניינים אותי.

יעקב מרגי: אתה יכול להאשים רק את עצמך שהגענו לזה.

איתי טמקין: אני מאשים את עצמי ואני ממשיך ברשותך, לשאלה שעלתה פה קודם.

משה גפני: שמעת מה שאמרתי לה?

משה גפני: אני לא יודע אם מותר להגיד, אמרתי שאתה חבר ועדה טוב, אבל מה לעשות, אתה בגלות...

איתי טמקין: עם כל משרדי הממשלה אנחנו נוקטים השנה זהירות, הגירעון נמצא כבר כרגע במקומות שאנחנו לא רוצים לראות אותו ואנחנו נוקטים בכל רכיב בהוצאה התקציבית בזהירות מרבית השנה.

איתי טמקין: אנחנו מבקשים לנקוט את אותה זהירות גם לגבי הרכיב הזה.

איתי טמקין: ברור שסכום של 26 מיליון שקל לשאלה שעלתה פה קודם הוא לא סכום מקרו במונחי תקציב מדינה, אבל כמו שעם כל משרדי הממשלה כרגע אנחנו בוחנים סעיף סעיף ובודקים דבר דבר כדי לנסות להגיע קרוב ככל הניתן למסגרות הפיסקליות, גם בסעיף הזה אנחנו מבקשים את אותה זהירות.

משה גפני: עכשיו כבר היית יותר קרוב לאמת – עדיין לא לגמרי, אבל היית כבר קרוב.

אורלי פרומן: כן, אבל זה עדיין לא ביצוע מעל 100%.

אורלי פרומן: זהירות מרבית זה לא - - -

משה גפני: איתי, אני רק רוצה להסביר לה מה אמרת ולהסביר לעצמנו.

משה גפני: הוא אמר: יש תקציב מאושר – וזה נכון – ואנחנו בוחנים כל דבר, האם צריך את הביצוע והאם זה עומד בכל הכללים של הביצוע, והם גורמים לכך שבעצם אם אנחנו מדברים על משרד החוץ, הם לא מקבלים את הכסף, למה?

משה גפני: בגלל שבוחנים האם יש קבלות, את שמעת את כל הדיונים האלה, וממילא משתקים את פעילות החוץ של מדינת ישראל.

משה גפני: זה נקרא הבחירה שעליו הוא מדבר, אותו דבר בכל משרד.

משה גפני: יש אולי פה משרד אחד או שניים וחבר שלהם, אז הם משחררים, אבל בכל המשרדים - - -

איתי טמקין: כשאומרים דברים כאלה, אני חייב להגיד.

משה גפני: טעיתי, לא אמרתי.

יעקב מרגי: אם היית אומר לחץ פיסי מתון.

משה גפני: לא לא אמרתי – לא, אני חוזר בי, אין חברים שלכם, טעיתי, כל המשרדים אותו דבר, כל המשרדים חברים שלכם, הכול בסדר.

משה גפני: על כל פנים, הם לא מעבירים כסף, הם פשוט משתקים את המדינה.

משה גפני: יש דברים חיוניים, אנחנו דיברנו על זה כמה פעמים.

משה גפני: היה הנושא של הצהרונים, ראש הממשלה ושר האוצר סיכמו שמסבסדים את הצהרונים, כל הבעיה שהיתה ועל זה שחררנו את העודף – בסדר, אנחנו נצטרך לעמוד על המשמר, בגלל שבינתיים זה עדיין - - -

עודד פורר: לא כל מה שראש הממשלה - - -

משה גפני: מה הם החליטו?

משה גפני: הם החליטו שהם מביאים קיצוץ רוחבי, שזה דבר חמור כשלעצמו, אבל בסדר – אבל גם הקיצוץ הרוחבי לא מגיע.

משה גפני: אין, לא מונח על שולחני קיצוץ רוחבי, שאתו צריך לממן את הצהרונים.

אורית פרקש הכהן: הרב גפני, אני חייבת להגיד פה כמה דברים, גם אולי בגלל שהרבה פעמים ישבתי בצד הזה של השולחן.

אורית פרקש הכהן: אנחנו נמצאים בגירעון מטורף, שהוסתר על ידי הממשלה הנוכחית, ואת הגזירות שכולנו נשלם בכיס שלנו אנחנו נחטוף וייחשפו בפנינו.

יעקב מרגי: ואם יתברר אחרת, את תבואי להתנצל בפני שולחן הוועדה?

אורית פרקש הכהן: כן כן.

אורית פרקש הכהן: הם ייחשפו בפנינו אחרי הבחירות.

משה גפני: לאן את רוצה להגיע?

משה גפני: שלא ייתנו כסף.

אורית פרקש הכהן: הפקיד מאגף תקציבים - -

משה גפני: איזה פקיד?

משה גפני: הם מנהלים את המדינה.

אורית פרקש הכהן: אבל למי אתה מחטיף על הראש?

אורית פרקש הכהן: האשמה היא של הממשלה שניהלה מדיניות תקציבית מופקרת, שלא היו לה סדרי עדיפויות אמיתיים ושעבדה מעכשיו לעכשיו בכיבוי שריפות.

אורית פרקש הכהן: הבחורצ'יק הזה אשם?

אורית פרקש הכהן: באמת.

אורית פרקש הכהן: אני לא מכירה אותו בכלל, אבל יש גבול.

אורית פרקש הכהן: בוא לא ניטול קורה מבין עינינו.

משה גפני: ישבנו, ישב גם אבי ניסנקורן בישיבה לא רשמית, אני לא אגיד את השם בגלל שיכול להיות שהנושא הזה יסתדר, אבל שתדעי – ישבנו כדי שישלמו משכורות לעובדים.

משה גפני: אני לא אגיד את השם ואל תגיד גם כן.

משה גפני: אני לא רוצה, כי אולי יהיה פתרון בסוף.

משה גפני: הקצבנו כסף לעניין הזה של עובדים שיקבלו לפחות אם סוגרים את המוסד, שישלמו את הפיצויים.

משה גפני: אני לא יכול לתאר את זה.

משה גפני: ישבו מולי שני פקידים של אגף התקציבים בדרג לא גבוה, אני כמובן לא אומר את השמות, וגיחכו מולי ואין כסף, אי אפשר לשלם לעובדים.

משה גפני: מה דעתך?

משה גפני: ככה מתנהלת מדינה נורמלית?

עודד פורר: עם כל הכבוד, ויש לי מלוא החופן טענות לאגף התקציבים, יש לאגף התקציבים הזה שר, ומעל שר הזה יש ראש ממשלה.

עודד פורר: ואם הם לא יודעים להנחות את אגף התקציבים לעשות משהו, אז יש פה בעיה.

עודד פורר: ואתה יודע טוב מאוד, כי היית יושב ראש ועדה הרבה פעמים – כשיש שר אוצר שמנחה את אגף התקציבים, אגף התקציבים עובד לפי השר.

עודד פורר: ושלא תחשוב שהחוכא ואטלולא שהם עשו מהוועדה הזאת בקדנציה הזאת לא היתה בגיבוי מלמעלה, אז הכי קל לבוא אליהם בטענות – ויש לי טענות אליהם, זה בסדר – אבל מי שמעליהם נותנים להם לעשות מה שהם רוצים, זאת לא חוכמה גדולה.

אורית פרקש הכהן: נכון.

משה גפני: עם כל הכבוד, אני רק רוצה להגיד לך שבמהלך הקדנציה הזאת היה שר ביטחון, והיה פה הרבה פעמים - -

עודד פורר: וכשהיו לו טענות לשר האוצר או לפקידות - - -

משה גפני: רגע, אני שמעתי אותך, תשמע גם אותי.

עודד פורר: במקרה כשאתה מתחיל לדבר על שר הביטחון, אני יכול לנחש.

עודד פורר: בקדנציה הזאת הם היו שלושה.

משה גפני: כשהגיעו לפה ההעברות שהיה צריך להעביר למשרד הביטחון בזמן של שר הביטחון ההוא, ההוא לא ידע בכלל להגיד: כן צריך, לא צריך, בקיצור הוא לא היה בתוך העניין.

שלמה קרעי: הוא היה עסוק בחיסול הנייה תוך 48 שעות.

משה גפני: רבותי, הוא לא היה בעניין.

משה גפני: אז אם אנחנו מאשימים את ראש הממשלה ואת שר האוצר – דרך אגב, הם עשו דברים טובים – אם רוצים להאשים - -

עודד פורר: מי שאחראי לטוב ולרע, לטוב ולרע.

משה גפני: - - אז תיקח כמה התקציב של משרד הביטחון שהעבירו פה והשר לא ידע בכלל על מה מדובר.

עודד פורר: השר ידע, ואתה יודע מה ידע, ואתה יכול - - - מי שאחראי על המשרדים זה השרים.

עודד פורר: אם אתה רוצה לפרק את השרים מאחריות, תפרק אותם, עם כל הכבוד לחבר'ה האלה.

משה גפני: אני צריך אותך לא בגלות, אני צריך אותך פה מקצועית.

משה גפני: היית מדבר כמוני תמיד – תמיד, תמיד.

עודד פורר: אני אומר לך מקצועית - - -

משה גפני: גמרנו.

משה גפני: עם כל הכבוד, אני לא נותן לך פה את כל הבמה, אתה אופוזיציה.

עודד פורר: אגב, תמיד כשיש לי טענות, הטענות שלי לשרים – לא לפקידים, גם כשהייתי בקואליציה, ואתה יודע את זה.

משה גפני: אני לא יודע כלום.

שלמה קרעי: אף פעם לא דיברת נגד אגף התקציבים.

משה גפני: מאז שעברת לאופוזיציה, אני לא יודע כלום, בגלל שכל הזמן דיברת כמוני.

שלמה קרעי: אז אגף תקציבים זה - - -

עודד פורר: אבל מי שמנהל את אגף תקציבים זה השר.

יעקב מרגי: חוזרים לדיון של ועדת הבחירות, נכון?

משה גפני: כן, ועדת הבחירות, אני הולך להצביע.

יעקב מרגי: אני פונה לנציג אגף תקציבים.

יעקב מרגי: תקשיב, אנחנו לפני בחירות חרדים להליך הדמוקרטי, ואני מאמין שכל מי שחרד להליך הדמוקרטי, מאמין למה שהוא אומר.

יעקב מרגי: יש פה דרישה סבירה, שהוצגה ונומקה במפורש.

יעקב מרגי: יכול להיות שאתה צודק, יכול להיות שיתברר בסוף שתהיה יתרה, יהיה תת-ביצוע, אבל המנכ"לית לא הביאה פה טיעון אחד שהוא הגזמה או יכול להיות שלא יקרה – גם לא סתרנו את זה, אתה יודע מה?

יעקב מרגי: גם אין לנו כלים, אבל היא דיברה על צורך אמיתי בכמה פרמטרים.

יעקב מרגי: אני חושב שלבוא עכשיו ולהגיד לה: תבטלי את זה, תעשי את זה, ומחר, מחרתיים היא תעמוד – ועדת הבחירות והמנכ"לית שבראשה ויושב ראש ועדת הבחירות יעמדו פה לדין הציבור, ואתה יודע, זה גם נזק בלתי הפיך.

יעקב מרגי: בסכום שמתבקש פה הנזק ראוי, הצר שווה בנזק המלך, נקרא לזה ככה.

יעקב מרגי: אפשר לומר גם לפרוטוקול, שומעת אותי המנכ"לית, שאם יהיה תת ביצוע, הכול חוזר, אף אחד לא הולך להתפרע.

יעקב מרגי: רוב ההחלטות של ועדת הבחירות – או על פי חוק או בהנחיות של היושב ראש או בהתכנסות של ועדת הבחירות עצמה.

יעקב מרגי: אם הייתי יודע שבעבר היתה התנהלות מופקרת - -

איתי טמקין: לא היתה.

יעקב מרגי: לכן אני אומר, כשיש חשד ואין לנו את הכלים לצפות את העתיד, אני חושב שהצר שווה בנזק המלך והדרישה היא לא מוגזמת.

יעקב מרגי: אם יהיו עודפים, זה של המדינה בסוף, זה יחזור למדינה.

יעקב מרגי: אני חושב שזה טוב שאתם עושים את זה בוועדות, אבל לא במקרה הזה, במיוחד כשהדרישה היא לא מוגזמת, לא מופרכת.

עודד פורר: במקרה הזה אני מסכים אתך.

יוראי להב-הרצנו: ההשוואה שלך של ועדת הבחירות המרכזית לכל משרד ממשלתי אחר היא מעט מוטעית.

יוראי להב-הרצנו: המעמד בעיניי, גם לפי חוק הוא אחר, וגם מבחינת החשיבות של הפעולה של המשרד, היא קריטית לדמוקרטיה - - -

איתי טמקין: - - - הטיעון הזה כל תקציב.

יוראי להב-הרצנו: הם הכובע המקצועי.

יוראי להב-הרצנו: זה כמו שטייס בחיל האוויר יבקש ממני ברגים מסוימים לגבי המטוס שלו, אין לי יכולת לבקר אותו.

יוראי להב-הרצנו: הם אנשי המקצוע, הם טוענים שכדי לנהל מערכת בחירות תקינה, הם זקוקים לתקציב הזה.

יוראי להב-הרצנו: אם אתה טוען שהם מתנהלים בצורה אחראית ומחזירים עודפים, יש לאשר להם כל מה שהם מבקשים, גם במידה וזה מכניס אותנו - - -

יעקב מרגי: גם אם זה שוליים - - -

איתי טמקין: מראש ההליך בחוק זה שהם צריכים להביא הצעה, ומי שצריך לבקר את ההצעה זאת ועדת הכספים.

איתי טמקין: אנחנו צריכים להביע את עמדתנו.

יעקב מרגי: אמרת את עמדתך.

יעקב מרגי: שכנענו אותו, את נציג האוצר.

יעקב מרגי: הוא אמר: אני הבעתי את עמדתי, אתם צריכים - - -

משה גפני: איתי, אני דווקא רציתי ללכת אתכם, אתם מסכימים לקבל את עמדתה של מנכ"לית ועדת הבחירות?

איתי טמקין: אנחנו הבענו את עמדתנו.

משה גפני: מה העמדה של האופוזיציה?

מיקי לוי: בעד.

אברהם (אבי) ניסנקורן: בעד, ואני רוצה גם להסביר.

אברהם (אבי) ניסנקורן: בבסיס ועדת הבחירות רצתה לקבל אישור בחוק להגדיל את התקציב, ואנחנו סירבנו.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אמרנו שצריך להיות דיון מסודר בוועדת הכספים ולהביא את הסעיפים לוועדת הכספים.

משה גפני: ראוי ככה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: והמלצה של יושב ראש ועדת הבחירות, השופט מלצר.

אברהם (אבי) ניסנקורן: יש פה הצגה מסודרת ומפורטת.

אברהם (אבי) ניסנקורן: דרך אגב, גם בתקציב הקודם היה סעיף של יתרה של שמונה מיליון שקל וחצי, אז הגדילו את זה לתשע ומשהו, זאת אומרת פער של מיליון שקל.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אנחנו רואים שוועדת הבחירות מתנהגת באחריות, ואם יש עודפים הם בסופו של דבר חוזרים לאוצר המדינה, ולכן אני חושב שצריך לאשר את התקציב.

משה גפני: יש למישהו עמדה אחרת?

מיקי לוי: יש לי שאלה לאורלי.

משה גפני: רק בקצרה.

מיקי לוי: קצר לחלוטין.

מיקי לוי: מכיוון שאני מטפל בעניין הזה באופן יום יומי, הערתי את תשומת לבך בפעם הקודמת וביקשתי לשלוח את כתבי המינוי לסלולר.

מיקי לוי: אני מתעסק עם אלפי ניירות של כתבי מינוי.

מיקי לוי: מה הבעיה לשלוח את זה, יעני עלק ?

מיקי לוי: startup nation מה הבעיה לשלוח את זה בווטסאפ?

מיקי לוי: הוא ימלא, ישלח ניירות, עצים, בלגן, טעויות, מה בעיית כתבי המינוי האלה?

שלמה קרעי: מיקי, צריך תוספת תקציב בשביל זה.

שלמה קרעי: ..

מיקי לוי: לא, זה הכי קל.

מיקי לוי: זה חוסך לך את כל הניירת.

שלמה קרעי: אני מסכים, אני אתך.

משה גפני: מיקי, אני הייתי עסוק, תגיד במשפט.

מיקי לוי: אני מתקיל את אורלי, בפעם הקודמת ביקשתי מאורלי לשלוח את כתבי המינוי בווטסאפ.

מיקי לוי: זה חוסך ניירות, זמן עבודה.

משה גפני: כן, אבל יש כאלה שאין להם.

מיקי לוי: צריך להטמיע את זה במערכות, שהכול יבוא אוטומטי.

משה גפני: מי שרוצה, בגלל שיש כאלה שאין להם ווטסאפ.

מיקי לוי: הווטסאפ יגיע למערכת, יישלח, לא יהיה מצב שברגע האחרון אנשים לא יגיעו.

מיקי לוי: עלק startup nation אנחנו.

אורלי עדס: כשביקשת את זה ממני זה היה לפני שלושה חודשים.

אורלי עדס: אף אחד מאתנו לא חשב שבחלוף חודש וחצי יהיו בחירות נוספות.

משה גפני: אף אחד לא חשב שאנחנו מדינה לא נורמלית.

מיקי לוי: בן אדם אחד מ-8200, 24 שעות עבודה מסדר את זה.

שלמה קרעי: מיקי, אבל יש לי הצעה זמנית.

שלמה קרעי: היום כשבא חבר קלפי, דורשים ממנו להביא נייר מודפס, אפילו לא מקבלים את הנייר מצולם בווטסאפ.

שלמה קרעי: את זה אני חושב שצריך לשנות.

אורלי עדס: אנחנו צריכים את התיעוד הזה, כדי שיהיה לנו את זה בפרוטוקול.

שלמה קרעי: יהיה תיעוד.

אורלי עדס: רגע, תנו לי דקה להשיב.

מיקי לוי: אם הוא לא מופיע בפרוטוקול, לא מעבירים לי כסף.

אורלי עדס: יש רישום בפרוטוקול ועדת הקלפי לנוכחות של החברים.

אורלי עדס: לפעמים קורים מקרים, שמזכיר ועדת הקלפי אולי לא רשם את שמו של האדם, ואז על הבסיס הזה הוא לא יכול לקבל שכר.

שלמה קרעי: אבל המזכיר זה עובד שלכם, אז שירשום.

אורלי עדס: מדובר ב-15,000 איש.

אורלי עדס: בסדר, לפעמים קשה מאוד לשלוט בכול.

שלמה קרעי: בשביל זה להקשות על כל אותם עשרות אלפי עובדים?

מיקי לוי: זה הרבה יותר מ-15,000 – זה 30,000.

אורלי עדס: כתב מינוי הזה הוא אסמכתה נוספת - - -

עודד פורר: אדוני, זה דיון לוועדת הבחירות המרכזית, זה לא דיון לוועדת הכספים.

אורלי עדס: דבר נוסף, יש אוכלוסייה שאין לה מכשירים מותאמים לאס-אם-אסים, ואתם צריכים להבין את זה.

אורלי עדס: אנחנו צריכים לעשות דברים שמתאימים לכולם.

אורלי עדס: אבל בכל מקרה, למערכת הנוכחית אין סיכוי, מדובר בשינוי – הבטחתי לך שאני אבדוק.

עודד פורר: אדוני, זה דיון לוועדת הבחירות המרכזית.

משה גפני: אוקיי רבותי, אני מבין שאף אחד לא מתנגד.

משה גפני: איתי, אני רציתי להיות טוב אתכם, אבל לא הצלחתי.

יעקב מרגי: אנחנו נתמוך, אתה יכול להתנגד.

משה גפני: מי בעד האישור של ועדת הבחירות של תוספת תקציב, כפי שהביא השופט חנן מלצר יושב ראש ועדת הבחירות?

משה גפני: מי נגד?

משה גפני: מי נמנע?

משה גפני: הצבעה בעד – רוב נגד – אין נמנעים – 1 הצעת ועדת הבחירות המרכזית לכנסת לתוספת תקציב לצורך קיום הבחירות לכנסת העשרים-ושתיים נתקבלה.

משה גפני: אחת נמנעה, השאר כולם הצביעו בעד.

משה גפני: תודה רבה, התוספת אושרה.

אורלי עדס: אדוני, יש לנו ברשותך עוד בקשה, ציינתי אותה במכתב.

אורלי עדס: קודם כל, אני מתחייבת כאן אישית, שאנחנו ננהג בזהירות בכספי הציבור.

משה גפני: זה ברור, אנחנו קיבלנו את זה כהתחייבות ברורה.

אורלי עדס: דבר שני, בזמנו ב-11 ביוני הוועדה כאן אישרה את התקציב הבסיסי של הוועדה – 283 מיליון, בהתאם למה שהיה בפעם הקודמת.

אורלי עדס: נציגת האוצר על דעתה הפחיתה שמונה מיליון שקל מהסכום הזה והעבירה אותו מתקנת שכר לתקנת רזרבה, שאנחנו לא יכולים לגעת בה.

משה גפני: מי זאת נציגת האוצר?

אורלי עדס: היא לא נוכחת כאן כרגע, אני מניחה שאיתי מודע לזה.

אורלי עדס: המשמעות היא שכדי להשתמש בשמונה מיליון שקל האלה, אנחנו צריכים את אישור האוצר, כי זה בתקנת רזרבה.

אורלי עדס: אנחנו מבקשים שתורה להחזיר את הכסף הזה, כפי שהוועדה אישרה, היא פעלה בניגוד להחלטת הוועדה.

איתי טמקין: אנחנו נתאים את התקציב בדיוק להחלטת הוועדה, לא נסטה.

משה גפני: לא, היא אומרת ששינו את זה.

אורלי עדס: זה השמונה מיליון מתוך ה-283 בדיון מה-11 ביוני.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אבל יש עכשיו אישור חדש.

אורלי עדס: האישור על התוספת.

אברהם (אבי) ניסנקורן: זה האישור.

איתי טמקין: אנחנו נעמוד אחד לאחד - - -

אורלי עדס: יופי.

משה גפני: אורלי, אומר איתי טמקין שיעמדו במה שאושר בוועדה ולא יבוא איזה פקיד במשרד האוצר וישנה את זה על דעתו.

משה גפני: הוא יהיה חייב להוכיח שכל מה שאמרתי עד עכשיו לא נכון, והם לא מנהלים את המדינה אלא אנחנו.

משה גפני: הוא אומר שהכול יותאם אחד לאחד.

איתי טמקין: בסוף השנה נעשה דיון, נראה כמה יצא - - -

משה גפני: חכה חכה מה שיהיה בסוף השנה.

משה גפני: תודה רבה.