ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 21, פרוטוקול מספר 4, 2019-07-10 14:30

יעקב מרגי: שלום לכולם.

יעקב מרגי: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת.

יעקב מרגי: היום 10 ביולי 2019, ז' בתמוז התשע"ו, והנושא על סדר-היום הוא תשלומי הורים לשנת הלימודים תש"ף.

יעקב מרגי: זו ישיבה שניה בסוגיית תשלומי הורים בשנת הלימודים הקרובה הבאה עלינו לטובה.

יעקב מרגי: כבכל שנה, כפי שאמרתי, הנושא הזה טעון וכולנו מצפים ליום הזה שנוריד את סוגיית תשלומי ההורים מסדר-היום.

יעקב מרגי: כפי שאמרתי בשנים האחרונות, ואני אומר זאת שוב:

יעקב מרגי: גם אם הייתי משיג היום 1.5 מיליארד שקלים לטובת ביטול תשלומי ההורים, הייתי מעדיף שהם ילכו על נושאים שעדיין פתוחים במערכת החינוך.

יעקב מרגי: זה יהיה חוסר אחריות, כדי לרצות את שרירי הבטן שלנו, לזרוק 1.5 מיליארד שקלים או יותר כשיש לנו אתגרים רבים בתוך מערכת החינוך.

יעקב מרגי: נכון, זו אמירה חשובה – חוק חינוך חובה חינם צריך להתקיים פשוטו כמשמעו, ואנחנו חותרים ליעד הזה.

יעקב מרגי: בשנה שעברה הצלחתי להביא לביטול סל התרבות בגיל הרך – כיתות א'-ב'.

יעקב מרגי: בעקבות עתירה, השנה זה לא יהיה; יהיה סל תרבות על כל הגילאים.

יעקב מרגי: זו עתירה של יהב השוויון.

יעקב מרגי: מהישיבה הקודמת התקיימו דיונים בין כל השותפים של ועדת החינוך יחד עם המשרד, כולל השר והמנכ"ל, והגענו למתווה שפחות או יותר מביא לנו כיוון דרך ליעד של ביטול תשלומי הוריך בטווח הארוך.

יעקב מרגי: אני שמח שזה הגיע להסכמה של כל הצדדים.

יעקב מרגי: אבקש מהמנכ"ל לקרוא את הסיכום, שייכנס לפרוטוקול.

יעקב מרגי: כמו כן, אני מודיע מראש שהישיבה הזאת לא תארך הרבה זמן.

יעקב מרגי: מבחינתי, זה דיון המשך, למרות שבפרוטוקול זו ישיבה נפרדת.

יעקב מרגי: מיצינו, פחות או יותר.

יעקב מרגי: מאחר שיש פה הבנות כלשהן, אנסה לתת ייצוג בהתבטאויות לכולם.

יעקב מרגי: לא כל חברי הכנסת ידברו, אלא אם כן הזמן יאפשר זאת.

יעקב מרגי: הישיבה תארך בין שעה לשעה וחצי, ובסוף הזמן שנייעד לכך נערוך הצבעה ונמשיך במשימות הרבות שיש לפתחנו.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני המנכ"ל.

שמואל אבואב: אדוני היושב-ראש, המתווה לאישור בהסכמה של תשלומי הורים הוא טיוטה לאישור בהסכמה על ידי ועדת החינוך, כפי שביקשת וסיכמת בישיבה הקודמת, ועל דעת השותפים בוועדה.

שמואל אבואב: סוכם ש: "מוסכם על הצדדים כי נושא תשלומי הורים נדרש להסדרה, להפחתה ולפיקוח יעיל יותר.

שמואל אבואב: הממשלה, משרד החינוך וכל הגופים יפעלו בתהליך רב-שנתי להפחתת תשלומי ההורים.

שמואל אבואב: בשלב הראשון, בשנה הנוכחית יממן המשרד את העלות של סעיף מסיבות כיתתיות בהיקף של כ-20 מיליון שקלים כחלק ממתווה רב-שנתי וארוך טווח.

שמואל אבואב: סעיף המסיבות הכיתתיות יוסר מתשלומי ההורים, והוועדה תגביר את הפיקוח והאכיפה בסוגיות התל"ן, שסביבן עלו טענות במהלך הישיבה.

שמואל אבואב: " זה הסיכום שסוכם, והבאתי את הדברים כפי שהם סוכמו על ידי השותפים של הוועדה.

יעקב מרגי: יש חמישה סעיפים בסיכום שהקריא המנכ"ל, שתמצת אותם.

שמואל אבואב: הקראתי אותם דבר דבור על אופניו.

עוזי דיין: אז אתה אומר שכל שאר הסעיפים עומדים - - -

יעקב מרגי: אומר בקצרה, חבר הכנסת עוזי דיין.

יעקב מרגי: סעיף מסיבות כיתתיות מוסר מהטבלה.

יעקב מרגי: זאת אומרת, היום נאשר את שאר הסעיפים, בנוסף לשלושת הסעיפים שכבר אישרנו.

יעקב מרגי: יש פה אמירה חשובה, זה הישג.

יעקב מרגי: זו שנה שאנחנו – אמנם בסכומים קטנים – מצליחים.

יעקב מרגי: מי שלא מייחס חשיבות לדקלרציה בבניין הזה או לזה שפרוטוקול נרשם, אז כנראה הוא לא מבין בהליכים דמוקרטיים, ואפילו בהליכים שיפוטיים.

יעקב מרגי: זו אמירה חשובה; זו אמירה פעם שניה, עם מעשה.

יעקב מרגי: יש פה אמירה ברורה להמשך המגמה שהתחלנו בה בקדנציה הקודמת, אבל הפעם בהתחייבות של פיקוח והסדרה – בה"א ובאל"ף – בסוגיית התל"נים.

יעקב מרגי: אמרתי זאת ואני חוזר: מבחינתי זה התנהל בצורה כמעט – לא רוצה לומר מופקרת, אבל הייתי אומר חסרת אחריות כלפי ההורים.

יעקב מרגי: נדרשת פה הסדרה, בה"א ובאל"ף, ואנחנו ניכנס לזה.

יעקב מרגי: התחייבות שלי, אם אבחר שוב כיו"ר ועדת החינוך – אין ספק שזה אחד הנושאים שיהיו על סדר היום בצורה תדירה.

יעקב מרגי: מי שמכיר אותי, כשהצהרתי בקדנציה הקודמת על החינוך המיוחד, שזה מה שיהיה – כך היה.

יעקב מרגי: יכול להיות שזה יגרום לכך שאני לא אבחר, אבל אני אומר שאם אבחר שוב ליו"ר ועדת החינוך - שני דברים מרכזיים: סוגיית התל"ן וסוגיה של שולחן עגול של צוות מומחים, בהסכמה של כל הצדדים, להביא למדינת ישראל את מערכת החינוך החדשה, העדכנית, המאתגרת, שצופה פני עתיד, קלילה יותר ואיכותית.

יעקב מרגי: אני לא מטיל דופי במה שקיים אבל אני יודע: דבר שלא השתנה במשך 70 שנה – כנראה שקורה שם משהו.

יעקב מרגי: זו דעתי, לא חייבים להסכים, זה לא נתון לדיון.

יעקב מרגי: אבל הנה, הצהרתי הצהרת כוונות על הנושאים שלי לסדר-היום בקדנציה הבאה.

יעקב מרגי: אני מזמין את כולם להיות שותפים.

עומר ינקלביץ': גם הנושא של המוכשר.

יעקב מרגי: אצלי יש מערכת חינוך אחת.

יעקב מרגי: אחת, שכוללת את כולם.

עומר ינקלביץ': צריך לטפל בנושא של המוכשר, לא לשכוח אותו.

יעקב מרגי: ודאי, ודאי.

יעקב מרגי: מיצינו זאת בהצהרה של המנכ"ל בדיון הקודם.

יעקב מרגי: לא פותח את זה לדיון, נקודה.

יעקב מרגי: אבי ניסנקורן, בבקשה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני מודה ליושב-ראש הוועדה ולמנכ"ל על ההגעה לסיכום אתמול.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני רוצה להגיד את העמדה שלנו, כפי שביטאנו אותה אתמול.

אברהם (אבי) ניסנקורן: קודם, נתמוך היום בהחלטה, כי ההחלטה היא גם על דעתנו.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אנחנו חושבים שצריכים לצמצם את תשלומי ההורים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: מה שהבאנו כרגע, שזה צמצום של 52 מיליון, הוא צמצום בנסיבות של ממשלת מעבר.

אברהם (אבי) ניסנקורן: היינו שמחים לצמצם יותר, אבל אנחנו פועלים תחת מגבלות משפטיות ומגבלות של ממשלת מעבר.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אנחנו נפעל, בממשלה שתקום, להמשיך במתווה של הצמצום כך שנראה המשך צמצום של תשלומי ההורים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אנחנו חושבים שחינוך חינם כשמו כן הוא, ואנחנו צריכים בסופו של דבר להוריד את הנטל מההורים כחלק מהמאבק ביוקר המחיה, אבל כחלק מהמאבק לשוויון הזדמנויות.

אברהם (אבי) ניסנקורן: לגבי התל"ן – סיכמנו אתמול, וחשוב גם שיושב-ראש הוועדה והמנכ"ל יתייחסו לזה, שנתחיל בדיון כבר בחודשים הקרובים, לא נחכה לסוף השנה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: זה אומר שהדיון בנושא התל"ן יתחיל - - -

יעקב מרגי: התפרצת לדלת פתוחה.

יעקב מרגי: אתה חלק מוועדת ההסכמות, נכון?

יעקב מרגי: נגיש בקשה לקיים דיון כבר בתקופה הזאת.

יעקב מרגי: תודה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: נתחיל כבר בנושא התל"ן.

אברהם (אבי) ניסנקורן: זה נושא סבוך, נושא מורכב, נושא שהוועדה חייבת לדון בו, ובסופו של דבר חייבת גם להביע את עמדתה ולא רק לבוא בסוף השנה ולקבל דיווח על זה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני מקווה שאנחנו פה בתחילת תהליך שבסופו של דבר יביא לחינוך יותר שוויוני במדינת ישראל.

אברהם (אבי) ניסנקורן: תודה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: חברת הכנסת קטי שטרית, בבקשה.

קטי קטרין שטרית: אני מברכת את מי שהגיע להסדר הזה, ובראשם אתה.

קטי קטרין שטרית: עשית דבר גדול, חבר הכנסת מרגי.

קטי קטרין שטרית: מצד אחד רצית להישאר ג'נטלמן ולכבד את ההסכמות, ומצד שני היית קצין וניהלת את העסק הזה בצורה הכי מקצועית שיכולה להיות.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: תלמידי ישראל היו לנגד עיניי.

קטי קטרין שטרית: היית, לצורך העניין, קצין וג'נטלמן.

קטי קטרין שטרית: לטווח הארוך – אני רואה את הסוגיה הזו לטווח הארוך – המתווה שכולנו מסכימים וכולנו רוצים שיהיה, צריך לשבת בכובד ראש עם אנשים מקצועיים, להכין תוכנית, להביא אותה לוועדה והוועדה בוודאי ובוודאי תלווה אותה לאורך כל הדרך, מתחילתה ועד סופה, כדי שתהיה שביעות רצון לכל הצדדים – גם ההורים, גם משרד החינוך וגם המדינה.

קטי קטרין שטרית: לטווח קצר, אני רוצה להודות לכל הנוגעים בדבר, שביום זה מנענו שני דברים: אחד, פיטורים נרחבים בקרב המוזיאונים, המדרשות, האכסניות, החברה להגנת הטבע ועוד גופים, שבאמת ובתמים מצאו את עצמם נכנסים לאיזושהי סוגיה שאפילו לא חלמו עליה, לדעתי.

קטי קטרין שטרית: פתאום הם נכנסו למין מערבולת, וראינו ב-48 השעות האחרונות כמה הדבר כמעט פגע בהם ובהרכב שלהם.

קטי קטרין שטרית: אני שמחה מאוד שבתי הספר והמנהלים – המנהלים נכנסו לחרדה, איך אפשר גם בתחילת השנה לגבות ובאמצע השנה לגבות, אחרי הבחירות.

אני מסכמת ואומרת: וכמובן, למשרד החינוך שיעשה בדק בית בתוך עצמו.

אני מסכמת ואומרת: כל אותם אנשים שיושבים שם בבניין בתל אביב מחוסרי עבודה.

אני מסכמת ואומרת: יש – מנהלים, מפקחים, כל מיני כאלה שלא נמצא להם – צריך לקצץ שם וצריך לעשות סדר.

אני מסכמת ואומרת: אני זוכרת שהייתי עולה במעלית, והם עולים אתי.

אני מסכמת ואומרת: תמיד הייתי רואה אותם במעלית, זה אומר שהם לא יושבים במשרד אלא מטיילים, והמילה הזאת לא טובה וצריך לטפל גם בנושא הזה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: חבר הכנסת מיכאל ביטון.

יעקב מרגי: חברי הכנסת, להיצמד לדקתיים.

מיכאל ביטון: כבוד היושב-ראש, אנחנו ברגע משמעותי שבו לראשונה יש רייטינג ופרסום לסוגיה חמורה של אי-שוויון שטופלה מאחורי הקלעים ועברה פה חלק.

מיכאל ביטון: עשרות שנים לקחו מההורים כסף, ונאלצה ועדת החינוך לאשר את התשלומים כי כל פעם איימו עליה שאם לא תאשר העולם ייחרב.

מיכאל ביטון: אנחנו פה, בקבוצה הזאת ובתנועה הזאת של מרד 49, שאמרה להורים לשלם רק 49 שקלים תשלום חובה, כי השאר זה תשלומי רשות.

מיכאל ביטון: עשינו מעשה פה, כל סיעות הבית.

מיכאל ביטון: האגו לא מעניין והכבוד לא מעניין ופרצנו דרך.

מיכאל ביטון: פריצת הדרך אומרת: תשלומי רשות ילכו ויפחתו עד שיבוטלו, והתל"ן ילך ויפחת עד שיבוטל, ויהיה חינוך ארוך וטוב לכולם.

מיכאל ביטון: זה ייקח חמש שנים, זה ייקח עשר שנים – זרענו את הזרע היום.

מיכאל ביטון: אני רוצה להוקיר אותך, חבר הכנסת יושב-ראש הוועדה יעקב מרגי, המנכ"ל – שצעקנו עליו ושיגענו אותו – וצוותו, אבי ניסנקורן, כיושב-ראש הסיעה וכל חברי הכנסת כאן.

מיכאל ביטון: כולם, מגיעה להם הכרת הטוב על היכולת להגיע להסכמה ולמתווה רב-שנתי.

יעקב מרגי: תודה.

מיכאל ביטון: רגע.

מיכאל ביטון: כפי שהצהרת על עצמך, אני רוצה להזהיר את משרד החינוך ולהגיד לו שאנחנו נשב לו על הווריד שהמתווה הזה יתקיים, שצמצום תשלומי הורים יהיה דרמטי בשנה הבאה, התל"ן לא יהיה הפקרות.

מיכאל ביטון: אנחנו נהיה פה לעקוב אחרי הדברים ולשמור על החלשים ביותר, שקורסים תחת תשלומי הורים, ומעמד הביניים שקורס תחת יוקר המחייה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: חבר הכנסת עוזי דיין.

עוזי דיין: יש לי שאלה.

עוזי דיין: חבר הכנסת ניסנקורן, אמרת 52 מיליון.

עוזי דיין: מה זה ה-52?

עוזי דיין: הבנתי מה זה ה-20 מיליון; מה זה ה-52 מיליון שאתה אומר שיורדים?

אברהם (אבי) ניסנקורן: זה הנטל שיורד מההורים.

קריאה: זה לא נכון אבל.

אברהם (אבי) ניסנקורן: זה כן.

יעקב מרגי: לא לא, תאמר את דבריך ובסוף תשובות לכול.

יעקב מרגי: ככה זו צורת ניהול הוועדה, כפי שקבעתי לעצמי.

יעקב מרגי: מדברים, ובסוף פעם אחת - - -

עוזי דיין: אז יש עוד רפורמה שצריך לעשות, אם כך.

יעקב מרגי: לא לא, בזה לא תהיה רפורמה.

יעקב מרגי: אתה יכול רפורמה אחת – להחליף אותי.

עוזי דיין: זו שאלה פשוטה, בגלל שצריך לדעת מאיפה זה בא.

יעקב מרגי: בתלמוד אומרים שגם כשיש קושיה ואין מענה, לא מתים מקושיה.

יעקב מרגי: אבל במקרה הזה תקבל תשובה.

עוזי דיין: בתלמוד אומרים הרבה דברים.

עוזי דיין: צריך לקבל על זה תשובה בסוף.

עוזי דיין: אגיד למה אני שואל את השאלה: כי יכול להיות מצב שכולם אומרים בסדר, אבל בסוף לא יהיה מקור לכסף הזה.

עוזי דיין: לגבי הנושא בכללו – אני שמח, כמו חבריי, על המאמץ שנעשה.

עוזי דיין: צריך לזכור אבל שהסכום הכולל שמדובר בו הוא לא סכום מספיק.

עוזי דיין: בסופו של דבר, מערכת החינוך, בדברים שאנחנו רוצים לעשות, זה לא שזה המינימום המספיק אלא צריך יותר.

עוזי דיין: כרגע, על דעת הזמן והמצב הפוליטי, זה לא יקרה.

עוזי דיין: ברור.

עוזי דיין: דבר שני, באופן מעשי, מה שאנחנו מאשרים כאן, צריך לזכור שהוא ממשיך להטיל נטל מאוד מאוד כבד על ההורים, ובפרט על השכבות החלשות, כי מי שפחות חלש מסתדר גם עם זה.

עוזי דיין: לכן לא צריך להיות מרוצה מדי, למרות מה שאמרתי, בגלל האחריות שיש לנו גם לפתיחת שנת הלימודים וגם לעשות את זה.

יעקב מרגי: כולנו מתוך אחריות, לא מתוך זחיחות דעת.

עוזי דיין: אחריות היא נושא חינוכי חשוב.

עוזי דיין: אצביע בעד זה, מתוך ידיעה שאלה נושאים שצריכים להיות משופרים כבר בשנה ובשנים הקרובות.

יעקב מרגי: אוסנת מארק, לאחר מכן – מיכל מנקס.

אוסנת הילה מארק: אדוני היושב-ראש, ראשית, אני מברכת את ההסכמה שהצלחנו להגיע אליה, והניצחון הגדול ביותר, אדוני, הוא של ילדי הפריפריה מהסיבה היחידה – ועל זה דיברנו רבות השבוע, הניצחון הזה הוא שלהם לבד – כי אם לא היה מאושר פה היום סל תרבות, אז הילדים היחידים שלא היו מצליחים לצרוך תרבות במדינת ישראל היו ילדי הפריפריה, הילדים של השכבות הנמוכות והחלשות במדינת ישראל.

אוסנת הילה מארק: על כך אני מברכת את ההסכמה הגדולה הזו.

אוסנת הילה מארק: אני חושבת שצריך ליצור איזשהו מתווה, שלאורך מספר שנים בסופו של דבר נצליח לבטל את הטבלה הזו.

אוסנת הילה מארק: אבל היות שלקחנו אחריות, כי אנחנו נמצאים כפסע מפתיחת שנת הלימודים, אני מברכת על המתווה.

אוסנת הילה מארק: אני מברכת את מנכ"ל משרד החינוך, את יושב-ראש הוועדה ואת כל העוסקים במלאכה.

אוסנת הילה מארק: תודה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: מיכל לא רוצה, אז גדי יברקן.

דסטה גדי יברקן: אדוני היושב-ראש, כבוד המנכ"ל.

דסטה גדי יברקן: קודם כול, כל הכבוד לחברי הוועדה שהגיעו להסכם.

דסטה גדי יברקן: אם זה הישג מקסימלי או מינימלי – זה לא משנה, עצם זה שהיום הוועדה מתכנסת לאשר את מה שהגענו אליו אתמול, אחרי חצי יום שהיינו אצלך וגם עם השר.

דסטה גדי יברקן: לעניין הזה אני רוצה להגיד מילת פרגון לחבר הכנסת מיכאל ביטון, כמובן יחד עם כולם, שהוא מכיר את זה עוד לפני שהוא נכנס לכנסת, וגם למדתי ממנו הרבה לקראת הוועדה.

קטי קטרין שטרית: וגם לדודי אמסלם, שעמד מאחורי כל המתווה, גם לו צריך להגיד מחמאות.

קטי קטרין שטרית: הוא לא נמצא כאן, אבל הוא עבד מאוד קשה על זה.

יעקב מרגי: בהיעדר יו"ר קואליציה, והתנדב לכך.

יעקב מרגי: את צודקת.

יעקב מרגי: לא הייתי מתקדם בלי הסכמה.

דסטה גדי יברקן: כל הכבוד לעוסקים.

דסטה גדי יברקן: יחד עם זאת, זה מזכיר לי את האמרה: הכישלון יתום ולהצלחה אבות רבים.

דסטה גדי יברקן: בכל אופן, מדינת ישראל היא מדינה עשירה.

דסטה גדי יברקן: העשירים יכולים להמשיך לחנך את הילדים שלהם כי יש להם עם מה לשלם, והעניים ימשיכו להיות עניים.

דסטה גדי יברקן: הרבה ילדים לא יוכלו ללכת לבית הספר כי להורים אין מה לשלם.

דסטה גדי יברקן: הדבר הזה צריך להיות מאחורינו כבר, לא בוועדה הזו.

דסטה גדי יברקן: אני מקווה מאוד שבהמשך, כפי שהגענו למתווה הזה, שיהיה על זה פיקוח אמיתי, שילדי ישראל יוכלו ללכת לבית הספר מבלי לחשוב האם להורים שלהם יש יכולת לשלם תשלומי הורים או לא, כי הבושה שילד גדל אתה, שלהורים שלו לא היה כסף לשלם והוא לא יכול ללכת לבית הספר כי, חלילה, מישהו יכול להוריד אותו מהאוטובוס לפני טיול שנתי או לפני טיול בכיתה או לפני מסיבה – זו חרפה לנו, כמדינה.

דסטה גדי יברקן: אני מקווה מאוד שאנחנו, כחברי כנסת, מה שהתחלנו עכשיו יהיה גם לנגד עיניה של מדינת ישראל, ובראשה שר החינוך.

דסטה גדי יברקן: אני מאמין בך, המנכ"ל.

דסטה גדי יברקן: אדוני היושב-ראש, באמת כל הכבוד, שאפו.

דסטה גדי יברקן: כפו שחברת הכנסת קטי שטרית אמרה, יצאת קצין וג'נטלמן, אבל בעניין הזה יצאת גם מחנך.

דסטה גדי יברקן: תודה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: עידית סילמן, בבקשה.

עידית סילמן: אני לברך ולומר שבאמת הוכחנו שלמרות שהיה לנו רוב בוועדה הקודמת, כיבדנו את הנושא של ההסכמות, ועל כך תודה גם ליושב-ראש, גם למנכ"ל וגם לשר, שהוכיחו שאנחנו יודעים לעמוד במילה, ואם נאמר שצריך להגיע להסכמות למרות שהיה לנו רוב בוועדה הקודמת – עשינו את זה ואנחנו מגיעים להסכמות.

עידית סילמן: זה מאוד חשוב, כי הטוב המשותף הזה, חשוב לא רק לומר אותו אלא גם להראות אותו בפירוש ואנחנו נמצאים פה בשבילו.

עידית סילמן: מי שאמר שבזמן קצר אי אפשר להביא הישגים לעם ישראל ובכלל בחינוך, אז הנה, הוכחנו שוב – גם בנושא של הגיל הרך, שיש כאן רפורמה מאוד גדולה שנלחמנו עליה ותיכנס בעזרת השם, כי אנחנו רוצים להוסיף טוב לעם ישראל – וגם בנושא הזה, של המתווה שהגיעו אליו.

עידית סילמן: אני מדגישה שהתעקשנו לא לפגוע במה שבאמת חשוב לאותה אוכלוסייה חלשה, שזה סל התרבות והטיולים.

עידית סילמן: אנחנו יודעים שיש כאלה שלא יוכלו לקבל אותם אם זה לא יהיה דרך בית-הספר.

עידית סילמן: אם יש דברים אחרים שצריך להגיע בהם להסכמות – זה בסדר גמור, אבל לא על בסיס הפגיעה הנוכחית, וזה מה שהצלחנו לייצר.

עידית סילמן: אני עצמי הייתי מדריכת טיולים בחברה להגנת הטבע וראיתי ילדים שיצאו והגיעו רק בגלל אותם טיולים, ולא היו מגיעים אחרת.

עידית סילמן: אנחנו שמחים שזה עובר ויישר כוח.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: כדי שלא נתרגל לאידיליה הזו, נעשה פאוזה ונבקש מזאב גולדבלט לדבר.

זאב גולדבלט: אני מנכ"ל פורום ועדי ההורים היישוביים, הגוף היציג של הורי ישראל.

זאב גולדבלט: חברי הכנסת הנכבדים, חברי הוועדה, אבקשכם שלא לאשר את חוזר התשלומים בנוסח שהוגש לכם, ככל שלא תאשרו - - -

יעקב מרגי: אנחנו נאמץ את בקשתך.

זאב גולדבלט: לא לא, תשמע עד הסוף.

זאב גולדבלט: ככל שלא תאשרו כמקשה אחת היום גם את המתווה של התוכנית הרב-שנתית שתביא לצמצום וביטול תשלומי ההורים.

זאב גולדבלט: מחובתכם ובאפשרות

זאב גולדבלט: כם לעשות היסטוריה.

זאב גולדבלט: נבחרתם כחברי כנסת לייצג את העם שבחר בכם, העם או ההורים מכל הארץ, שמייצגים כ-2.3 מיליון תלמידים, מבקשים מכם היום: פעלו היום וכעת כמנהיגים והצביעו בעד הרפורמה שתסיר את אות הקין ממערכת החינוך, שאמורה להיות חינם ולכולם.

זאב גולדבלט: הסנונית הראשונה שמובאת לכם היום לאישור, למימון 24 שקל לכל ילד של המסיבות הכיתתיות אמורה להיות ראשונה בלבד ואינה מספקת.

זאב גולדבלט: כל הוועדות שמינה משרד החינוך עצמו וועדת החינוך עצמה, כולל ועדת המשנה שבראשה עמד היושב-ראש יעקב מרגי, המליצו לבטל את תשלומי ההורים והציגו חלופה שוויונית וטובה, ולצערי, האוצר דחה הכול בטענות שבראייתנו הן טענות שווא.

זאב גולדבלט: אל לכם להתעלם מהמלצות הוועדות שקבעו שתשלומי ההורים מרחיבים את הפערים בחברה הישראלית.

זאב גולדבלט: התעלמות כזאת תשקף אטימות לזעקת הציבור של הורי ישראל.

זאב גולדבלט: אנחנו, ההורים, מצפים שהפעם, בשעת חסד זאת, תגידו אתם: עד כאן.

זאב גולדבלט: אשרו את החוזר רק ובתנאי שעד פתיחת שנת הלימודים הקרובה יגיש לכם משרד החינוך תוכנית לביטול הדרגתי של כלל תשלומי ההורים, תוכנית שתהיה מקובלת גם על משרד האוצר, שבסוף הוא זה שבעל הכסף.

זאב גולדבלט: ואם לא כן – אל תיתנו לחוזר הזה להיכנס לתוקף.

זאב גולדבלט: רק כך נוכל להתייחס להחלטה כבשורה אמיתית.

זאב גולדבלט: תודה רבה.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: ורד וינדמן, בבקשה.

ורד וינדמן: תודה, אדוני.

ורד וינדמן: אני מנכ"לית המועצה לשלום הילד.

ורד וינדמן: מבלי לזלזל במאמצים שנעשו כדי לעשות הפחתה, ברור לכל היושבים כאן שההפחתה בסעיף אחד בתשלומי הרשות היא סמלית, הצהרית ורחוקה כרחוק מזרח ממערב מפתרון של בעיית השוויון, וצריך להגיד את זה בקול רם וברור.

ורד וינדמן: בתור מי שישבה פה בכל השנים האחרונות, הצהרות היו ונשמעו, לא בפעם הראשונה, ואסור שההצהרות האלה יירשמו על הקרח.

ורד וינדמן: מה שנדרש מכל היושבים פה, שיש להם אחריות ויש להם את הפריבילגיה לייצג את הציבור, זה להתחייב באופן מעשי לפעילות להפחתה.

ורד וינדמן: המסקנות ישנן, ההמלצות ישנן – כל הוועדות שהזכרתי בפעם הקודמת – צריך תוכנית פעולה ברורה לא רק כדי להפחית ולצמצם אלא כדי לבטל את תשלומי ההורים בכלל, כולל התל"ן, שהוא כלי מרכזי ואם לא נבטל את זה לא נוכל לצמצם פערים.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: חבר הכנסת טסלר, בבקשה.

יעקב טסלר: אדוני היושב-ראש, אני מצטרף לברכות של חבריי על היום הזה, שהצלחתם ועמלתם קשה יחד עם המנכ"ל ועם השר - - -

יעקב טסלר: הצלחתם להפחית עד כמה שניתן את תשלומי ההורים.

יעקב טסלר: כמובן, כפי שחבריי אמרו פה, אנחנו צריכים לשאוף להפחית לגמרי את תשלומי ההורים.

יעקב טסלר: אבל, ברשותך אדוני, לעומת הוועדה הקודמת, היום רגוע, שלם, נינוח.

יעקב טסלר: אני באמת התביישתי.

יעקב טסלר: זו היתה הוועדה הראשונה שלי וראיתי את הקרקס, לא ידעתי לאיפה הגעתי.

יעקב מרגי: לא, אני מסרב לחבטה העצמי.

יעקב מרגי: זה לא היה קרקס, פתחנו דיון - - -

יעקב טסלר: סוער.

יעקב טסלר: סוער.

יעקב מרגי: דיון סוער, חמש - - -

אוסנת הילה מארק: דווקא זה היה אחד הדיונים המסודרים.

יעקב מרגי: בדרך כלל, וגם בדיון הקודם – אפשרתי זאת, כי זה באמת דיון אמיתי.

יעקב מרגי: חמש שעות זה דבר שלא קורה בשגרה.

יעקב מרגי: אפשרתי זאת, אז אני לא רוצה שזה ייהפך – להלקאה עצמית יהיו לנו עוד הרבה סיבות, אני מקווה שבקדנציה הזו פחות מאשר בקדנציה הקודמת.

יעקב מרגי: אני מקווה שזה ייעלם בכלל, אבל למה סתם?

יעקב טסלר: זה נראה כאילו יש פה היום יום חג.

יעקב מרגי: לא, לא חג.

יעקב טסלר: ככה נראה, אלה התחושות שלי.

יעקב מרגי: מה שנקרא "בגיל וברעדה".

יעקב טסלר: ברשותך, אדוני היושב-ראש, אני רוצה להסב את תשומת לבך ותשומת לב חבריי שיושבים כאן יחד.

יעקב טסלר: ראו זה פלא, לא היינו חלוקים בנושא של החינוך המיוחד בגני הילדים.

יעקב טסלר: כולנו הבנו, כולנו שמענו שבדבר הזה יש אפליה וצריכים לבוא ולמגר את האפליה הזאת פעם אחת ולתמיד.

יעקב טסלר: בנושא של תשלומי ההורים היינו חלוקים, ואני שמח על כך שבסוף הגיעו לאיזושהי הסכמה.

יעקב טסלר: אז בדבר הזה שהיינו חלוקים הגענו למתווה, הגענו לפשרה, הגענו להסכמה, אבל בנושא שכולנו היינו תמימי דעות, כולנו יחד – נשאר.

יעקב טסלר: איך שמעתי קודם מחבריי?

יעקב טסלר: ניצחון לפריפריה, הילדים מאושרים.

יעקב טסלר: אדוני היושב-ראש, יש הרבה ילדים שלא מאושרים ביום הזה, ממש לא מאושרים.

יעקב טסלר: ילדי החינוך המיוחד במוכשר ממש לא מאושרים, הייתי אומר עצובים.

עידית סילמן: דיברו על זה.

יעקב טסלר: איך אנחנו יכולים להרשות לעצמנו לומר שמצאנו איזשהו פתרון.

עידית סילמן: נאמרה אמירה מאוד ברורה.

יעקב מרגי: אני מבקש לא להפריע.

קטי קטרין שטרית: אנחנו מצטרפים בעניין הזה.

יעקב מרגי: תודה.

קטי קטרין שטרית: הוא מדבר בשם כולנו.

יעקב טסלר: אני רוצה, ברשותך אדוני היושב-ראש, שתקבע, כמו שהצהרת כבר, דיון מיוחד בנושא של החינוך המיוחד ולהביא שם - - -

יעקב מרגי: אני מצהיר שוב שיהיה דיון.

יעקב מרגי: אבקש אישור.

יעקב טסלר: מתי?

יעקב מרגי: הדפסנו בקשה ליושב-ראש הכנסת, שתעבור בנוהל המקובל דרך ועדת ההסכמות.

יעקב מרגי: כשהיא תקבל הסכמה אזמין את הדיון בהקדם האפשרי.

יעקב מרגי: אני מודיע לכם, כדי שתהיו רגועים – ביטלתי את חופשות הקיץ שלי.

קריאות: כולנו ביטלנו.

יעקב מרגי: הלוואי שכשאקבע את הדיון על המוכשר שיהיה לי הרכב מפואר ומכובד כפי שיש לי אותו היום.

קריאות: יהיה, יהיה.

אוסנת הילה מארק: יהיה.

אוסנת הילה מארק: אנחנו רואים בחינוך ראש חץ.

יעקב טסלר: משפט לסיכום.

יעקב טסלר: אני מבקש מכל חבריי לוועדה – כפי שהשמעתם את קולכם מהרגע הראשון, מוועדת הכספים עד לוועדה האחרונה שהיתה, בנושא החינוך המיוחד והמוכשר, אני מצפה מכם להגיע לדיון ולדרוש מה שמגיע לילדים האלה ולבוא ולהצביע על הכול.

יעקב טסלר: לא שבדבר הזה שהצלחנו - - -

מיכאל ביטון: לא נשאיר אותך לבד.

מיכאל ביטון: יהיה הסדר.

עידית סילמן: זה הדבר הראשון שעלה.

מיכאל ביטון: לא תהיה לבד, לא תצעד לבד.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: חבר הכנסת קרעי, ולאחר מכן – ג'בארין.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, הסיפור של ההישג, של ההסכמות שהגענו אליהן היום ושתיכף נצביע עליהן, הוא סיפור של צמצום אי-השוויון בין הפריפריה החברתית והגיאוגרפית לבין המרכז.

שלמה קרעי: זאת אמנם רק תחילת הדרך, ברור לכולם שיש עוד הרבה מה לעשות, ואת זה נעשה, בעזרת השם, בכנסת הבאה, אבל זה סיפור של צמצום אי-השוויון.

שלמה קרעי: מה שהממשלה עושב בעשר השנים האחרונות – מצמצמת את האי-שוויון: הרכבות שיש עכשיו בנתיבות, שדרות, הדרום והצפון.

שלמה קרעי: צמצום אי-השוויון הוא המטרה של הכנסת הזאת, לתת לפריפריה שוויון הזדמנויות.

שלמה קרעי: אני רוצה להתחבר לדברים של חבר הכנסת טסלר, כי זה אי-השוויון השני שדנו בו והגענו להסכמה, כשהמנכ"ל קרא לפרוטוקול את האמירה המפורשת שלו שמשרד החינוך מכיר בזה שגני הילדים של החינוך המיוחד מופלים שלא כחוק, ולכן מה שנדרש זה למצוא את אותם 60 מיליון שקלים בשנה, שחסרים כדי לעמוד בדרישות החוק וילדי גנים של חינוך מיוחד לא יופלו לרעה.

שלמה קרעי: אז אני דורש, מפציר ומבקש – ונעשה את זה גם בדיון שיתקיים – שכמו שנמצא מקור תקציבי לסיפור החשוב של הצמצום, ככה נמצא גם את ה-60 מיליון, שמבחינתי זה פיקוח נפש ממש.

שלמה קרעי: אמרתי כמה פעמים, ואני חוזר ואומר: אני מזמין גם אותך וגם את פקידי האוצר להגיע לסיור לאותם גני הילדים של החינוך המיוחד.

שלמה קרעי: לעשות סיור של שעה אחת ואחר כך ללכת למשרד ולחשוב פעמיים אם הם לא מאשרים או מאשרים את התקציב הזה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: חבר הכנסת ג'בארין, בבקשה.

יוסף ג'בארין: כבוד היושב-ראש, אני לא רוצה לקלקל את השמחה, אבל כאשר שומעים את אנשי המקצוע והם מזהירים – הניסיון שלי מלמד שבצדק – מכך שהסיכום הוא עמום מדי.

יוסף ג'בארין: אם לא תהיה תוכנית ברורה מתי נגיע לסיום החיוב הזה, לדעתי כנראה שזה יימשך ויימשך.

יוסף ג'בארין: אני לא יודע מה מונע להוסיף עוד תנאי להסכמות הללו, שאומר שברגע שאנחנו חוזרים אחרי הבחירות משרד החינוך יגיש תוכנית עם לוח זמנים מה היעד – תוך שלוש שנים, תוך ארבע שנים.

יוסף ג'בארין: יש ועדות מקצוע שישבו על המדוכה ויש המלצות ברורות וכל חבריי מדברים בשם השוויון החברתי וכדומה.

יוסף ג'בארין: אז בבקשה, תוסיפו את הסעיף שיגיד לנו מתי מסיימים עם האפליה הזו.

יוסף ג'בארין: אם משאירים את זה ככה, לא נתקדם.

יוסף ג'בארין: לכן, עם כל הכבוד, חסר כאן הדבר העיקרי, שהוא לוח הזמנים, זה הדבר הראשון.

יוסף ג'בארין: בלי לוח זמנים, עם כל הכבוד לחבר'ה מכחול לבן, נראה לי שמיהרתם להכריז על משהו חגיגי כאן.

יוסף ג'בארין: שוב: אין מה שימנע הכתבת לוח זמנים, ואם לא עכשיו אז שהמשרד יגיש את זה בתוך כמה חודשים.

יוסף ג'בארין: הדבר השני, כבוד המנכ"ל, אתה בטח מודע לסוגיה של בתי הספר הכנסייתיים: מצד אחד, לא מגבירים להם את התקציבים והם עדיין מקבלים אולי שליש מבתי הספר הרגילים; מצד שני, רוצים להגביל את הסמכות שלהם לגבות תשלומי הורים, לכן ההורים ממשיכים עד היום לשאת בסבל הזה של תשלומי ההורים.

יוסף ג'בארין: הגיע הזמן שבתי הספר הכנסייתיים, שאתה בטח מכיר את הבעיה, יקבלו תקציבים באופן שוויוני כדי להקל על התלמידים ולהקל על ההורים, אחרת הבעיה הזו תמשיך להיות בעיה מאוד חריפה בקרב הציבור הערבי.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: יש לנו אורחים נוספים, אחרי יבגני.

יבגני סובה: תודה, אדוני היושב-ראש.

יבגני סובה: אחסוך מהברכות, כי אני לא חושב שאתה זקוק לזה.

יבגני סובה: אני מאוד מעריך אותך באופן אישי, אבל יש לי - - -

יעקב מרגי: אני אוהב לעשות - - -

קריאה: יש הוראות לא לתת מחמאות לאף אחד - - -

יבגני סובה: לזה לא צריך מקור תקציבי, אמר טסלר.

יבגני סובה: כבר קופצים.

יבגני סובה: אני קודם כול רוצה להוסיף כמה שאלות - - -

קריאות: - - -

יעקב מרגי: רבותי, לא להפריע.

יבגני סובה: בסדר, אמרתי שלא צריך תקציב לברכות.

יבגני סובה: תראו, אני רוצה להכניס כמה שאלות קשות לדיון הזה, כי כל שנה זה חוזר.

יבגני סובה: כל שנה באים לוועדת החינוך, מספרים את הסיפור שאם ועדת החינוך לא תאשר אז יהיה פיצוץ, וכל שנה קונים את הסיפור הזה.

יבגני סובה: אני רוצה, קודם כול, לבקש מהיועצת המשפטית, אם אפשר לחשוף את ההסכם בין הליכוד לכחול לבן.

יבגני סובה: מה בדיוק בהסכם הזה, שכחול לבן ככה הלכו ותמורת 50 מיליון הסכימו - - -

מיכאל ביטון: סגרנו ממשלת אחדות בלי ליברמן.

אוסנת הילה מארק: רגע, ממשלת אחדות בלי ליברמן ויאיר לפיד בלי רוטציה.

יעקב מרגי: סליחה, חברים.

יעקב מרגי: אוסנת, זה מפריע לי.

יעקב מרגי: יש לי עוד יום ארוך היום, לא רוצה לאבד את מיתרי הקול.

יעקב טסלר: דבר שקט.

יבגני סובה: נתת כבר לטסלר לדבר, אז תן לי להשלים.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני.

יבגני סובה: קודם כול, אני לא צוחק.

יבגני סובה: מדובר על יותר מ-4.5 מיליארד שקלים של מס נוסף תשלומי הורים.

יבגני סובה: אנחנו מדברים על 50 מיליון, שזה קצת יותר מ-1%, ויש פה פתאום אידיליה פוליטית מוחלטת.

יבגני סובה: לא ברור לי הדבר הזה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: איפה הייתם עד היום?

יצחק פינדרוס: היו עסוקים בהנייה.

יבגני סובה: תן לי בבקשה להשלים.

יבגני סובה: ניסנקורן מדבר על ממשלת מעבר, אבל אני רוצה - - -

קריאות: - - -

יבגני סובה: שניה, מה אתם קופצים?

יבגני סובה: מרגי, תן לי להשלים משפט.

יבגני סובה: תגיד להם.

יעקב מרגי: אמרתי.

יעקב מרגי: לא צריך קריאות ביניים.

יעקב מרגי: לא חייב קריאות ביניים, תנו לו.

יבגני סובה: חבר'ה, אנחנו בממשלת מעבר אבל אף אחד לא אוסר על הכספים הקואליציוניים - - -

יעקב מרגי: דבר אליי.

יבגני סובה: כן, מדבר אליך.

יבגני סובה: במסגרת הכספים הקואליציוניים, ככה מצאנו, יש תקצוב נוסף: 66 מיליון למעיין החינוך התורני; 45 מיליון לחינוך העצמאי; 92 מיליון לחינוך המוכר שאינו רשמי.

יבגני סובה: כלומר, יש כסף כשרוצים, זו השאלה שלי.

יבגני סובה: אם אתם, במשרד החינוך, תגידו: אנחנו מוכנים לבטל לגמרי את המס הזה – אז תגידו את זה.

יבגני סובה: אתם מדברים בעוד שנה, שנתיים, שלוש.

יבגני סובה: אתם אומרים: כל שנה אותו סיפור.

יעקב מרגי: תגיד לי, זה במקרה שבאותן פניות תקציביות היה משרד העלייה והקליטה ולא מנית את זה?

יבגני סובה: אני גם אענה לך אחרי זה על השאלה הזאת.

יבגני סובה: אני כרגע שואל את אדוני המנכ"ל, גם, בין היתר - - -

יעקב מרגי: תודה.

יבגני סובה: רגע, עוד שניה.

יבגני סובה: עוד משפט.

יעקב מרגי: בבקשה.

יעקב מרגי: הודיתי לך, לא אמרתי לך - - -

יבגני סובה: מה שאני אומר, 24 שקל זה לא הסיפור ולכן צריכים לתת פה תשובות לשאלות האלה לפני שאנחנו מגיעים לאידיליה המוחלטת הזאת.

יעקב מרגי: אני רוצה לציין, בין הפניות הרבות שקיבלתי – קודם כול, מי שמכיר אותי, אני לא נבהל מהר.

יעקב מרגי: אני מאלה שסוברים: אל תאיימו עלי, השמיים אף פעם לא נפלו, מקסימום האדמה זזה קצת ותמיד אנחנו מאשימים את השבר הסורי-אפריקני.

יעקב מרגי: אני לא נבהל מכלום.

יעקב מרגי: אגיד לכם מה ריגש אותי; אם היה פונה אליי רן ארז – לא הייתי מתרגש, מזכ"לית הסתדרות המורים – יכול להיות שכן, כי היא משתפת פעולה עם הוועדה, אבל כשמועצת התלמידים הארצית פונה ואומרת שאם לא יאשרו – אני התרגשתי והתגייסתי כל כולי.

יעקב מרגי: אני אומר לכם את האמת, למי שחושב שהיה פה מה, מו.

יעקב מרגי: היה שלב שגם במשרד וגם אנחנו הסכמנו שהולכים בלי הסעיפים שאנחנו מאשרים כרגע.

יעקב מרגי: לא קרה כלום, בינואר יקרה.

יעקב מרגי: לא מזלזל בכלום – אז לא תהיה פעילות מסוימת.

יעקב מרגי: אבל קיבלתי פנייה של מועצת התלמידים הארצית ואמרתי שאני חייב לכנס.

יעקב מרגי: למה?

יעקב מרגי: כי הם משתפים פעולה, אכפת להם.

יעקב מרגי: הם באים לדיוני הוועדה, אכפת להם, הם מעצבים.

יעקב מרגי: הם משתפים פעולה עם הוועדה בתדירות גבוהה, בזמנם החופשי.

יעקב מרגי: הם נוסעים, לפעמים זה מצפת ועפולה – מכל מקום בארץ הם מגיעים ומשתפים פעולה, וזה המקום לציין את זה לטובה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: לכן, אם אתן רוצות להתבטא – בשמחה רבה.

ליאל מלכביץ': אני מנצרת עלית, אני יושבת-ראש מועצת התלמידים והנוער הארצית.

יעקב מרגי: שמתם לב?

יעקב מרגי: היא לא אמרה נוף הגליל, כל הכבוד לה.

ליאל מלכביץ': נצרתי נשאר נצרתי, ככה זה עובד.

ליאל מלכביץ': בתקופה האחרונה היינו תחת מכבש לחצים מכל כיוון אפשרי, בין היתר, מצד ההורים, מצד הכנסת, מצד משרד החינוך ומצד עוד אלף ואחד גופים כאלה ואחרים, והחלטנו לצאת בהצהרה מאוד ברורה שבמידה שאנחנו לא מקבלים טיולים, לא מקבלים סל תרבות, לא מקבלים את ההצגות שמגיעות לנו כתלמידים – ואני אומרת את זה בתור תלמידה מהפריפריה, שמבחינתי אם לא הייתי מגיעה לאופרה דרך בית הספר לא הייתי מגיעה לאופרה בחיים, וכנ"ל גם חברים שלי לכיתה – אז אם לא היינו מקבלים את התקציב הזה או עובר במידה כזאת או אחרת מגוף כזה אחר – לא אומרת ההורים, לא אומרת משרד החינוך, אבל באופן כללי עובר – אז לחברים שלי מהכיתה שלי לא היתה הזדמנות להתקדם כמו תלמיד ממקום אחר.

ליאל מלכביץ': אנחנו מקווים שחוק חינוך חובה חינם – כמו שאוהבים לקרוא לו חחח, עם הרבה חי"ת באמצע - - -

יעקב מרגי: חשבתי חחח, כמו ב- - -

ליאל מלכביץ': בדיוק.

ליאל מלכביץ': אז אני מאוד מקווה שהחוק הזה ייושם בעתיד, בעתיד הקרוב.

יעקב מרגי: שיעור באזרחות.

יעקב מרגי: תודה רבה לכם.

יעקב מרגי: זו התחלה של משהו טוב.

ליאל מלכביץ': אנחנו מקווים שאותם תשלומים יתקזזו לאט-לאט, וגם התלמיד מקרית שמונה, גם התלמיד מתל אביב וגם התלמיד מעוד אלף ואחד מקומות בארץ יצליח לממש את עצמו וללמוד גם דרך הרגליים, גם דרך פעילות שהיא ערכית, דרך פעילות שהיא תרבותית, כפי שכל אדם מבוגר נחשף במהלך חייו.

יעקב מרגי: כל הכבוד, תודה.

יעקב מרגי: חברתך רוצה להוסיף?

ליהי טרן: קוראים לי ליהי, אני מתל אביב-יפו, ואני מצטרפת למה שליאל אמרה.

ליהי טרן: אין לי מה להוסיף.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: מרכזי הסיור, זה עדיין אקטואלי?

יעקב מרגי: בבקשה.

אדיר וישניה: אני מנכ"ל אשכולות, פורום של מרכזי סיור.

אדיר וישניה: אנחנו מברכים גם אותך, אדוני היושב-ראש, את שר החינוך, את מנכ"ל המשרד ואת חברי הכנסת שפעלו במרץ בימים האחרונים: קטי שטרית, עוזי דיין, עידית סילמן, קרן ברק וכמובן, אבי ניסנקורן, מיכאל ביטון וגדי יברקן, כי בסוף - - -

אוסנת הילה מארק: ואותי שכחת.

אוסנת הילה מארק: איך שכחת אותי?

אדיר וישניה: גם אותך.

אוסנת הילה מארק: - - - שגררתי אתכם לשש שעות דיון כדי שיהיה פה סל תרבות.

אדיר וישניה: זה נכון, פעלתם במרץ.

אדיר וישניה: אני אומר רק אמירה אחת, שחשובה גם כהורה לשלושה ילדים במערכת החינוך: הטיול הוא כלי חינוכי חשוב.

אדיר וישניה: צריך להשאיר אותו מחוץ למשחק הפוליטי, לא לסחור בו כל הזמן.

יעקב מרגי: לא היה פה משחק פוליטי.

יעקב מרגי: לא עוברים לידי דברים סתם ככה, אני חייב להגיב.

יעקב מרגי: אתה, אל תענה לי.

יעקב מרגי: עניתי לך.

יעקב מרגי: היה פה מאבק אמיתי, ציבורי, דיון עמוק.

יעקב מרגי: לא היה שום משחק פוליטי, יש מצוקה אמיתית.

אדיר וישניה: אנחנו בעדו, אנחנו רק אומרים שהטיול, ככלי חינוכי, עליו צריך לקיים בכנסת הבאה דיון ערכי.

אדיר וישניה: צריך להחזיר אותו למקום שלו, ולא תמיד מהמקום של המאבקים.

אדיר וישניה: תודה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: חבר הכנסת פינדרוס ביקש, אז אתן לך.

יעקב מרגי: לא שמנו לב, סליחה.

יעקב מרגי: אז הנה, התנצלנו כבר, על הדרך.

יצחק פינדרוס: מעבר לדברים של עמיתי יעקב טסלר, אני רוצה לפנות לאבי ניסנקורן.

יצחק פינדרוס: היום אנחנו ביום שמח, פתרנו מעצור לפתיחת שנת הלימודים בחינוך הכללי.

יצחק פינדרוס: מעל שליש מהחינוך הוא לא בחינוך הכללי, הוא נמצא במוכר שאינו רשמי בהגדרה כזו או אחרת, ובראש סדר שמחתנו הוא החינוך המיוחד שם.

יצחק פינדרוס: אבל אני מבקש ממך, כי זה תלוי בך ולא ביושב ראש הוועדה - - -

יעקב מרגי: הוא הצהיר ואמר שזה קרוב ללבי והוא - - -

יצחק פינדרוס: הוא הצהיר שיהיה דיון על פתיחת שנת הלימודים במוסדות המוכשר, בראשם החינוך המיוחד.

יצחק פינדרוס: הגננות במוכשר – יש אלפי גננות שעובדות שם בחוץ ולא יודעות מה עתידן הכלכלי בתחילת שנה, לא יודעות איך יתחילו את השנה, מוסדות.

יצחק פינדרוס: יש הרבה מה לעשות.

יצחק פינדרוס: מה לעשות, המוכשר הוא לא 5% מהחינוך או 10% מהחינוך, הוא מעל שליש מהחינוך, ועל הדבר הזה צריך בהסכמה.

יצחק פינדרוס: כמו שיש פה אווירה טובה והגענו להסכמה היום, צריך להגיע להסכמה ולקיים דיון על פתיחת שנת הלימודים במוכשר ובחינוך המיוחד.

יצחק פינדרוס: תודה רבה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: הגיעו מספר אימהות מכמה יישובים, ניתן להן.

יעקב מרגי: אבל ממש בקצרה, ולא לחזור על דברים שהיו.

יעקב מרגי: נירית ליבוביץ, בבקשה.

נירית ליבוביץ: שלום.

נירית ליבוביץ: אני נציגה של ארגון תשלומים אפס, שהוא ארגון לשקיפות בתשלומי ההורים.

נירית ליבוביץ: אנחנו נמצאים באמצע חודש תמוז, בעוד כמה שבועות יהיה תשעה באב.

נירית ליבוביץ: חלק מהאנשים פה יצומו, חלק מכם ישתתפו במעגלי שיח, כולם ידברו על שנאת חינם ועל חורבן הבית, אבל שנאת חינם זה מה שהתשלומים האלה גורמים.

נירית ליבוביץ: התשלומים האלה גורמים לשנאת חינם: המנהלים רודפים אחרי ההורים שישלמו אותם; ההורים רודפים אחרי הורים אחרים שישלמו אותם; הילדים, שגבי הזכיר פה, שמורידים אותם מהאוטובוס, שמעמידים אותם מול כל הכיתה.

נירית ליבוביץ: אף טיול, אבל אף טיול, לא שווה הלבנת פנים של ילד.

יעקב מרגי: צודקת.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: תשאירי לחברותייך, אנחנו במצוקת זמן.

נירית ליבוביץ: יש להם מספיק מה להגיד.

יעקב מרגי: לא, לי אין זמן.

נירית לייבוביץ: אוקיי.

נירית לייבוביץ: באתם כולכם ובירכתם פה; באתם לברך ויצאתם מקללים.

נירית לייבוביץ: בשנה שעברה התחלתם במתווה שהוריד 99 שקלים, היום אתם מורידים רק 24.

נירית לייבוביץ: אז אני מציעה: בשנה הבאה תחזירו את ה-24 ותורידו את ה-99 בחזרה.

יעקב מרגי: הלכתם לבג"ץ.

יעקב מרגי: מי הלך לבג"ץ על ה-90 שקלים?

נירית לייבוביץ: ההורים הלכו לבג"ץ כי הם רצו שוויון.

נירית לייבוביץ: אתם הייתם צריכים לבוא השנה ולהגיד: לכולם יורד סל התרבות, ואתם תממנו את זה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: אצלי זה הכול או לא כלום לא תוכנית העבודה.

יעקב מרגי: הצהרתי מתחילת דרכי בפוליטיקה.

נירית לייבוביץ: לא הכול או לא כלום.

נירית לייבוביץ: הבטחתם סל תרבות.

יעקב מרגי: את לא חייבת לענות לי, תודה.

יעקב מרגי: אל תתני לי להתחרט על שנתתי לך לדבר.

יעקב מרגי: איריס פרדלין, בבקשה.

איריס פרדלין: אני נציגת הציבור, נציגת ההורים בוועדת החינוך בעיר בת ים.

איריס פרדלין: אני מכבדת את כולכם, חברי הכנסת היקרים.

איריס פרדלין: דיברתם על השקיפות של התל"ן; במהלך השנים אתם מדברים על כך שזה חייב להיות בשקיפות, אבל זה לא קורה.

איריס פרדלין: קודם כול, בבתי הספר, וגם בגנים, זה לא מתבצע לפי חוזר מנכ"ל.

איריס פרדלין: גם לגבי התשלומים, מה שאנחנו מדברים - - -

יעקב מרגי: צודקת.

יעקב מרגי: הצהרנו שאנחנו מתחייבים לטפל בזה.

איריס פרדלין: מבחינתי, אפילו שתבטלו את זה, כי המנהלות והמנהלים של בתי הספר לא שומרים על החוק.

איריס פרדלין: גם העיריות, דרך אגב.

איריס פרדלין: קחו את זה בחשבון.

איריס פרדלין: זאת הבעיה, זה העניין.

איריס פרדלין: לגבי התשלומים - - -

יעקב מרגי: יטופל.

איריס פרדלין: בחוזרי מנכ"ל כתוב שטיול שנתי וסל תרבות זה חלק ממערכת החינוך, אז למה ההורים משלמים?

איריס פרדלין: שאלה: למה?

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: גברת עינב, בבקשה.

עינב לוביץ׳ מצרפי: תודה.

עינב לוביץ׳ מצרפי: אני אמא במערכת החינוך ופעילה כבר מספר שנים בעניין תשלומי ההורים.

עינב לוביץ׳ מצרפי: אני חושבת שצריך ליישם את הוראת החוק ולתת חינוך חינם.

יעקב מרגי: זה יעלה לך חצי שקל בטבלה.

גיא יארניצקי: שום בעיה.

יעקב מרגי: אתם מוכנים להוריד חצי שקל מהטבלה לתשלומי הורים?

יעקב מרגי: אני אוריד.

יעקב מרגי: דוגמה אישית, חצי שקל.

גיא יארניצקי: לא.

גיא יארניצקי: תוריד לו, למשפחה שלו.

יעקב מרגי: בבקשה, גברתי.

יעקב מרגי: סליחה על ההפרעה.

עינב לוביץ׳ מצרפי: לא הייתי בדיון הקודם אבל קראתי את ההצעה לסדר-היום של שר החינוך החדש שלנו, רפי פרץ.

עינב לוביץ׳ מצרפי: הוא כותב שם שהוא לא חושב שיש מחלוקת שהתשלומים האלה נחוצים, ולכן הוא קורא לכל חברי הכנסת פה אחד להצביע בעד התשלומים.

עינב לוביץ׳ מצרפי: אז אני שואלת אתכם: האם אתם לא שומעים מה קורה ברחובות בימים האלה?

עינב לוביץ׳ מצרפי: את מחאת יוצאי אתיופיה אתם לא שומעים?

עינב לוביץ׳ מצרפי: האפליה הזאת מתחילה בגיל בית-ספר.

יעקב טסלר: מה זה קשור?

יעקב מרגי: לא להפריע בבקשה.

יעקב טסלר: מה זה קשור?

יעקב מרגי: טסלר, אל תפריע לה בבקשה.

עינב לוביץ׳ מצרפי: אני מדברת.

עינב לוביץ׳ מצרפי: סליחה.

יעקב מרגי: אני קורא אותך לסדר.

יעקב מרגי: אל תפריע לה, תן לה את רשות הדיבור.

יעקב מרגי: מותר לה לומר, כל עוד היא לא פוגעת באף אחד.

יעקב מרגי: בבקשה.

עינב לוביץ׳ מצרפי: עכשיו, כשכולם יושבים מבוסמים מההחלטה שהתקבלה לאשר את זה וכל הדברים האלה, אני שומעת את חברת הכנסת קטי שטרית, שקובעת שזו סוגיה מאוד מורכבת, שצריך לתת את הדעת ולשבת ולחשוב עם צוות מומחים.

עינב לוביץ׳ מצרפי: אז איך בממשלת מעבר אתם מרשים לעצמכם, חברי הכנסת החדשים, שלא - - -?

יעקב מרגי: נשאיר את זה בשאלה.

יעקב מרגי: תודה.

עינב לוביץ׳ מצרפי: אוקיי.

עינב לוביץ׳ מצרפי: יש לי עוד משהו להגיד.

עינב לוביץ׳ מצרפי: אנחנו יודעים שיש דליפות חמורות של תשלומי הורים, שההורים מוציאים מהכיס וזה לא מגיע ליעד.

עינב לוביץ׳ מצרפי: כל מחלקת אכיפה ובקרה יודעת את זה מהתלונות שלנו.

עינב לוביץ׳ מצרפי: אני אומרת שכדי לטפל בנזילה קודם כול צריך לסגור את השיבר, לאתר את הנזילה, לטפל בה, ואחר כך רק לחשוב אם לפתוח אותה שוב.

יעקב מרגי: תודה, גברתי.

עינב לוביץ׳ מצרפי: אני קוראת מפה לכל ההורים במדינת ישראל שלא לשלם תשלומי הורים.

יעקב מרגי: תודה, אני מאוד מודה לך.

יעקב מרגי: גיא, בבקשה.

יעקב מרגי: דע לך, כמו בתחילת חקירה: כל מה שאתה אומר יכול להוות ראיה כנגדך.

גיא יארניצקי: תמיד.

גיא יארניצקי: אני סגן יושב-ראש הנהגת ההורים הארצית ויושב-ראש הנהגת ההורים ביבנה.

גיא יארניצקי: קודם כול, מחזק לגמרי את הדברים המדהימים שאמרה פה נציגת מועצת התלמידים, הנציגה של הילדים שלנו, ומדגיש: אף אחד כאן בחדר הזה – אף אחד, ולא משנה מה הוא מצביע – לא רוצה לבטל טיולים או לבטל סל תרבות.

גיא יארניצקי: הוויכוח הוא על המקור התקציבי – אם המקור התקציבי הוא ההורים או המדינה, זה הכול.

גיא יארניצקי: זה אחד.

גיא יארניצקי: שתיים, אני חושב שזה יום עצוב, יום קשה, מצד אחד.

יעקב מרגי: תן דוגמה אישית, תהיה אמיץ.

יעקב מרגי: בשנים הראשונות היתה הצדקה ל-1.5 שקל כדי לקומם את הארגון שלכם, וטוב שכך, ואני שותף וגאה שהייתי שותף לכך.

יעקב מרגי: עכשיו כשהעסק כבר המריא והגיע לנקודת הדאייה, שלא צריך הרבה אנרגיה – מורידים את זה לשקל.

גיא יארניצקי: מצחיק שהדוגמה האישית צריכה לבוא מ-1.5 שקל שמגיעים לארגון מתנדבים ולא מהמדינה.

יעקב מרגי: חוזר בי.

יעקב מרגי: לא נעניתי, תודה.

אוסנת הילה מארק: למי, לקואליציה או לאופוזיציה?

גיא יארניצקי: קואליציה ואופוזיציה – זה לא משנה.

יעקב מרגי: די, גברתי.

יעקב מרגי: לא לא לא - - -

גיא יארניצקי: אני מדבר בשיא הרצינות.

גיא יארניצקי: תזכרו אותנו אחרי הבחירות ותיישמו את ההבטחות האלה ובאמת תבצעו את זה.

גיא יארניצקי: תודה רבה, אדוני.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: היועצת המשפטית רוצה לומר משהו.

יעקב מרגי: בבקשה.

מירב ישראלי: רציתי לומר, מכיוון שדובר פה על תקופת בחירות – מובן שלוועדת החינוך, והדבר נבחן גם על ידי ועדת הסכמות וגם על ידינו, יש סמכות לדון בנושא ולאשר אותו.

קריאה: סמכות, אבל חוסר הבנה.

יעקב מרגי: גברתי, אני אוציא.

מירב ישראלי: אני מדברת רק משפטית.

מירב ישראלי: יש סמכות לאשר אותו.

מירב ישראלי: והדבר הנוסף, יושב פה נציג משרד המשפטים, הדבר נבחן גם לגבי תקופת הבחירות במשרד המשפטים – כל ההסדר, המתווה – ונאמר לי שהדבר אושר במשרד המשפטים.

מירב ישראלי: רק שהדברים יהיו ברורים.

יעקב מרגי: אני לא משפטן, אבל ברגע שבשנה שעברה הבאנו – "הבאנו" בלשון רבים, לא לבד – 90 שקלים הוזלה והשנה רק 24 שקלים הוזלה ידעתי שזה ריסון אליבא דכולי עלמא.

יעקב מרגי: תודה, אני ניגש להצבעה.

עוזי דיין: רגע, תן לקבל את התשובות.

יעקב מרגי: יו"ר הקואליציה לא ענה לך בינתיים?

יעקב מרגי: ביקשתי ממנו שיענה לך.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני, תענה לו.

שמואל אבואב: לגבי גובה ההפחתה – אם לוקחים את 24 השקלים ומכפילים את זה בכלל התלמידים, היקף הורדת הנטל הוא כ-50 מיליון.

שמואל אבואב: המשרד, בגלל שאנחנו נמצאים בתקופת מעבר ובגלל שהלכנו ליועץ המשפטי וישבנו עם כל חברי הכנסת למצוא מוצא בתחנת הזמן המורכבת הזו.

שמואל אבואב: יש 20 מיליון בעת הזו, זה מה שסיכמנו, כי זו שנת בחירות.

קריאה: איפה ה-130 מיליון - - - ?

יעקב מרגי: גברתי, אני אוציא אותך.

יעקב מרגי: זאת הפעם האחרונה שאת מפריעה.

שמואל אבואב: שתיים, הכסף עובר במסגרת ניהול עצמי - - -

יעקב מרגי: למנהלי בתי הספר.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: אני עובר להצבעה.

עוזי דיין: אדוני היושב-ראש, זה לא הולך ככה.

יעקב מרגי: סליחה, הולך ככה.

יעקב מרגי: אני החלטתי שהולך ככה.

יעקב מרגי: אתה יכול להצביע נגד, אדוני.

עוזי דיין: אני לא רוצה להצביע נגד, אני רוצה לקבל תשובה.

עוזי דיין: מה הבעיה?

עוזי דיין: זה לא הולך בצורה כזאת.

יעקב מרגי: חבר הכנסת עוזי דיין יקשיב לי עכשיו.

עוזי דיין: אני שואל שאלה פשוטה.

יעקב מרגי: אתה תקשיב לי עכשיו.

יעקב מרגי: אתה שאלת שאלה, קיבלת תשובה.

יעקב מרגי: יש שתי אפשרויות: או שהתשובה מקובלת עליך או שהתשובה לא מקובלת עליך.

יעקב מרגי: עומדת לך הזכות עכשיו לעשות כל מה שאתה רוצה, חוץ מלהפריע לי בדיון.

עוזי דיין: אבל למה?

יעקב מרגי: ככה, כי הוא לא ייצר לך תשובה אחרת.

יעקב מרגי: נקודה.

עוזי דיין: בקיצור, אין לזה מקור.

יעקב מרגי: אם תרצה, אני מוכן לשבת אתך אחר כך ולהסביר לך, כשהוא אומר לך ש-100 מיליון שקל מלגות שהיה עליהם חרב של קיצוץ פלט ולא יהיה קיצוץ פלט.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: אני עובר להצבעה.

יעקב מרגי: חבר הכנסת אופיר כץ מצביע במקום קרן ברק; אבי ניסנקורן במקום קארין אלהרר, ולא מצביעים פינדרוס ומיקי חיימוביץ', שהם לא חברי ועדה.

יעקב מרגי: מי בעד השלמת ההצבעה על הטבלה, בביטול מסיבות כיתתיות?

יעקב מרגי: מי נגד?

יעקב מרגי: בעד – 13

יעקב מרגי: נמנעים – אין

יעקב מרגי: הטבלה אושרה.

יעקב מרגי: חברת הכנסת קטי ביקשה הערה.

יעקב מרגי: בבקשה.

קטי קטרין שטרית: הערה קצרה.

קטי קטרין שטרית: חלקה הראשון טסלר העלה, ואני מצטרפת לבקשה לדיון דחוף בנושא המוכר שאני רשמי.

קריאות: כולנו.

יעקב מרגי: יהיה, יהיה.

יעקב מרגי: מתקיים כבר בלו"ז, אושר דיון.

קטי קטרין שטרית: אני רוצה לחדד.

קטי קטרין שטרית: בחודשי מאי-יוני בדרך כלל מגייסים את הסייעות.

קטי קטרין שטרית: בזמן כזה בכל שנה כבר כל ילד אלרגי יודע.

קטי קטרין שטרית: יש פה עניין שכל 50,000 הללו לא יוכלו להתחיל את שנת הלימודים.

קטי קטרין שטרית: מזכ"לית הסתדרות המורים הודיעה שהמורים לא יזריקו.

יעקב מרגי: כל שנה אנחנו במציאות הזאת.

קטי קטרין שטרית: אי-אפשר להפוך את המורים לרופאים.

יעקב מרגי: ודאי, תודה.

יעקב מרגי: הערה של גדי.

יעקב מרגי: הערה, לא נאום.

דסטה גדי יברקן: לא ציינו את אבי ניסנקורן, שבאמת היה - - -

יעקב מרגי: ציינו.

יעקב מרגי: יישר כוח, תודה רבה.

יעקב מרגי: הישיבה נעולה.