ועדת הכספים, כנסת 21, פרוטוקול מספר 2, 2019-05-13 09:30

משה גפני: בוקר טוב.

משה גפני: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכספים.

משה גפני: אני מתנצל על הצפיפות אבל נעשה מאמץ שכולם יוכלו לשבת ולהיות שותפים לדיון הזה.

משה גפני: אמרתי ליועץ המשפטי לכנסת שיהיה דד-ליין לדיון הזה שעוסק במתן פיצויים לתושבי הדרום, מכיוון שיש היום יום עיון שעושים אנשי הלשכה המשפטית ואחת מן היועצות המשפטיות באה מחו"ל.

משה גפני: אשתדל.

יעקב מרגי: מה הוא הדד-ליין?

משה גפני: אמרתי לו: עד שעה 11, אבל נראה איך אנחנו מתקדמים עם זה ונשתדל לעמוד בלוחות הזמנים.

משה גפני: לאחר מכן יש לנו דיון על המפעלים בדרום.

משה גפני: לצערי הרב קיימנו מספר דיונים בנושא מתן פיצויים.

משה גפני: אנחנו דווקא רצינו שהדבר הזה יהיה קבוע.

משה גפני: לצערנו הרב זה תמונת המצב.

מיקי לוי: אני לא מצביע רק לחצי שנה.

מיקי לוי: אני כבר מודיע לאדוני: אני הולך לעשות צרות.

משה גפני: איזה חצי שנה?

משה גפני: פה מדובר על חודשיים.

מיקי לוי: תראה איזה תאריך.

מיקי לוי: בכל שנה יבואו לכאן?

מיקי לוי: חודשיים?

מיקי לוי: שיעשו עד סוף השנה.

מיקי לוי: אני לא מוכן, אני אומר לך.

משה גפני: בסדר, נדבר.

משה גפני: בשביל זה אנחנו דנים.

משה גפני: לא?

משה גפני: אפשר לעשות הכול.

משה גפני: אני רק רוצה להזכיר לך את מה שאתה יודע טוב יותר מאחרים: אנחנו מדברים על ועדה זמנית.

משה גפני: בוועדה זמנית אנחנו יכולים לדון על העניין של חודשיים ולהגיד שזה לא מספיק ואז לקבוע זמן ארוך יותר.

משה גפני: בדיון הקודם אמרנו שאנחנו רוצים לחוקק חוק – נדמה לי שאפילו הכנו הצעת חוק – כך שזה יהיה קבוע, אבל את זה אתה יכול לעשות רק בוועדה קבועה, כאשר יש לך גם מליאה ואתה יכול להביא את זה לאישור המליאה.

מיקי לוי: נסכם שאחרי שנסגור את זה בוועדת משנה.

קריאה: אי אפשר.

קריאה: אפשר.

משה גפני: דקה.

משה גפני: יש פה סדרים מסוימים בוועדת הכספים.

משה גפני: אבי, זה לא דומה להסתדרות, פה יותר גרוע ...

משה גפני: על כל פנים, יש סדר בעניין הזה ואנחנו נדבר קודם כול על הנושא עצמו.

משה גפני: בנושא עצמו: בישיבה הקודמת, כשהיה האירוע הקודם אנחנו דווקא היינו מרוצים, בשיתוף פעולה עם רשות המסים, ועשינו דברים שלא היו במקור – הוספנו גם את נושא הדבוראים וגם את נושא התיירות.

משה גפני: יש כמה דברים שהיו בתוך העניין.

משה גפני: אני לא בטוח שעכשיו הם נמצאים אבל אנחנו נקיים את הדיון.

משה גפני: לפני שאנחנו מתחילים אני רוצה לבקש מרשות המסים שתביא את הצעת תקנות מס רכוש וקרן פיצויים.

משה גפני: אני שמח שביום האחרון זה הגיע.

משה גפני: מי מציג את התקנות?

טמיר כהן: יש שתי הצעות לסדר, של חברי הכנסת יעקב מרגי ואורית פרקש הכהן.

משה גפני: על מה ההצעות לסדר?

יעקב מרגי: לסדר הדיון, לא לסדר המליאה.

משה גפני: בבקשה, חבר הכנסת מרגי, הצעה לסדר, ממש בקצרה.

יעקב מרגי: בקצרה.

יעקב מרגי: לא אשתמש בכלי הזה לשווא.

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, אני מבקש לסדר הדיון, אחרי שנשמע את התקנות – יש כאן ראשי רשויות מקומיות שהנושא נוגע אליהם – לעשות סבב קצר ולשמוע אותם, אפילו לפני חברי הכנסת.

קריאה: זה ברור מאליו.

משה גפני: זה לא ברור מאליו בגלל שעל פי רוב זה חברי הכנסת.

יעקב מרגי: לא ברור מאליו אבל אני מבקש.

משה גפני: בסדר, אוקיי.

משה גפני: בבקשה, אורית פרקש הכהן.

משה גפני: קודם כול, אני מקדם בברכה את חברי הכנסת החדשים.

משה גפני: פרט לי שאני משעמם, ועדת הכספים היא ועדה מעניינת.

משה גפני: באמת לפי מיטב שיפוטנו ההשפעה שלנו גדולה בכל נושא שעומד על סדר היום.

משה גפני: ברוב המקרים אנחנו גם עושים את זה בשיתוף פעולה עם הרשות המבצעת, ולפעמים יש גם עימותים שאנחנו לא אוהבים אותם.

יעקב מרגי: חלקם רצו להיות שרים ועכשיו גירית אותם להיות חברי ועדת הכספים ...

משה גפני: בבקשה, אורית.

משה גפני: אם אפשר בקצרה.

אורית פרקש הכהן: בוקר טוב.

אורית פרקש הכהן: אני רוצה להעלות לסדר נושא צרכני ממדרגה ראשונה שנוגע לכיס של כל אזרח ואזרח במדינת ישראל.

יעקב מרגי: אלה הערות לסדר הדיון.

אורית פרקש הכהן: אתמול פניתי במכתב לשר האוצר ואליך בנושא הזה, בבקשה לקיים דיון.

אורית פרקש הכהן: מדובר בנושא שנוגע למיסוי עודף של הציבור בתקופת מלחמה והתקפות הטילים.

אורית פרקש הכהן: רק לפני שבוע התבשרנו ש-700 טילים נפלו על תושבי הדרום ובעצם הוכרז על אירוע מלחמתי.

יעקב מרגי: הם התבשרו ואנחנו הרגשנו.

אורית פרקש הכהן: במסגרת האירועים האלה שר האנרגיה והתשתיות הכריז על מצב חירום במשק הגז והורה על סגירת אסדת תמר שמספקת גז לכל מדינת ישראל למשך יומיים.

אורית פרקש הכהן: רציתי להציף את הסוגיה, שלדברים האלה יש השלכות כלכליות אדירות על ציבור משלמי המסים בישראל, בלי פתרון מסודר.

אורית פרקש הכהן: שבוע של הכרזה כזאת, המשמעות היא 200 מיליון שקל על הציבור, רק במסים עודפים בגין הבלו הגבוה שמשולם על הסולר.

אורית פרקש הכהן: אדוני היושב-ראש, אשמח שתקשיב לי כשאני מדברת.

משה גפני: אני מקשיב לכל מילה.

משה גפני: אפילו שאלתי אותה על זה.

אורית פרקש הכהן: לנושאים האלה יש משמעות כבדה מאוד על הכיס הציבורי.

אורית פרקש הכהן: הממשלה בוודאי לא אמורה להרוויח ממצב של מלחמה על גב הציבור וגב משלמי המסים.

אורית פרקש הכהן: הציבור לא צריך להינזק פעמיים – פעם אחת מן המתח והנזק הכלכלי, שנדבר עליו עוד בהמשך הדיון הזה בגלל הטילים, ופעם שנייה בגלל מיסוי עודף של דלקים שלא קשורים אליו, הם לא באשמתו אלא בגלל מצב ביטחוני.

אורית פרקש הכהן: בסמכות הוועדה הזאת לטפל בסוגיה הזאת.

אורית פרקש הכהן: יש את צו הבלו וצריך וראוי לתקן את הנושא הזה ולייצר פטור.

אורית פרקש הכהן: לצערי המציאות הביטחונית במדינת ישראל השתנתה.

אורית פרקש הכהן: אירועים מן הסוג הזה צפויים לחזור על עצמם וראוי לתקן את המצב הזה כעת, במצב של רגיעה ולא במצב של מלחמה.

אורית פרקש הכהן: אשמח שנקיים על הנושא הזה דיון.

משה גפני: מאה אחוז.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: הטענה שלך נכונה.

משה גפני: היא לא נוגעת לנושא שעליו אנחנו דנים מכיוון שאנחנו לא דנים על צו הבלו, אבל ההיגיון הזה רציני.

משה גפני: יש מיסוי על דלקים מן הסוג הזה.

משה גפני: בשעת חירום כשסוגרים את המאגר והמציאות היא שאי אפשר להשתמש בגז טבעי אלא רק בדלקים אחרים – צריך לקיים על זה דיון נפרד, שאת זה צריך אכן להוריד מן המיסוי שאנשים משלמים שלא באשמתם.

משה גפני: הם לא אשמים בשימוש בדלק הזה, שהוא דלק מזהם וכל מה שנלווה לעניין.

משה גפני: אנחנו נקיים על זה דיון.

משה גפני: זה לא נוגע לעניין שלפנינו.

אורית פרקש הכהן: תודה רבה.

משה גפני: בבקשה, מי מציג את התקנות?

<< אורח >> אמיר דהן: תוך כדי נפילת הטילים בשבוע שעבר כבר הודיע שר האוצר ומנהל הרשות שנאריך את התקנות שפרסמנו בסוף שנת 2019 בנושא השכר, כדי לתת ודאות להורים שנאלצו להישאר שוב בבית בגלל הנחיות פיקוד העורף.

<< אורח >> אמיר דהן: הגשנו לוועדה ארכה של התקנות למסלול השכר עד 30 ביוני 2019.

תמר זנדברג: למה כל כך קצר?

תמר זנדברג: כמה ימים בשנת 2019?

<< אורח >> אמיר דהן: בשנת 2019 זה היה יומיים.

משה גפני: תמר, חשבת שאהיה בשקט על כך שזה קצר?

משה גפני: קודם כול נשמע.

משה גפני: אמיר דהן הוא איש רציני, הוא נציג ועדת הכספים ברשות המסים ... לא, סליחה, להיפך.

<< אורח >> אמיר דהן: נשאלתי שאלה.

<< אורח >> אמיר דהן: ב-2019 היו יומיים – במרס היה יום אחד, והיה יום נוסף לפני שבוע כשהייתה הנחיה של פיקוד העורף.

שגית אפיק: האירוע במרס כוסה על ידי התקנות הקודמות בעצם.

<< אורח >> אמיר דהן: האירוע במרס לא מכוסה על ידי התקנות הקודמות.

<< אורח >> אמיר דהן: התקנות הקודמות לגבי השכר נגמרו ב-28 בפברואר.

<< אורח >> אמיר דהן: אני חייב להגיד שהתקנות הקודמות היו דבר חדשני שעשינו לגבי ענפים ספציפיים.

<< אורח >> אמיר דהן: לצערי לא הוגשו מספיק תביעות.

<< אורח >> אמיר דהן: למרות ימי הדרכה שעשינו בדרום, והתבקשנו, אנחנו לא רואים הרבה תביעות.

<< אורח >> אמיר דהן: יש לכך כמה סיבות.

תמר זנדברג: כמה תביעות הוגשו לעומת מספר הימים?

<< אורח >> אמיר דהן: בשנת 2018 היו בסך הכול חמישה ימים במקטעים שונים, מחודש מאי.

<< אורח >> אמיר דהן: בסך הכול הוגשו 91 תביעות.

משה גפני: נצטרך לדון על כמה דברים.

משה גפני: קודם כול, אני מודה לכם על התקנות.

משה גפני: בעבר זה היה יכול לקחת זמן.

משה גפני: אני שמח שבפעמים האחרונות מביאים את זה בזמן, גם אם יש לי השגות לגבי תוכן התקנות, אבל בסדר שיש לנו בסיס.

משה גפני: רציתי מאוד שזה יגיע לכאן לוועדה, על אף שאת סדר היום כבר עשינו בלי התקנות, אבל אני שמח שהבאתם את התקנות.

משה גפני: יש כמה דברים שנקיים עליהם עכשיו דיון.

משה גפני: דבר אחד, שאנחנו לא יכולים לשנות את החוק בעניין הזה אבל אני מעריך שרבים יטענו על כך, שזה לזמן קצר.

משה גפני: זאת אומרת, אם יש עוד אירוע, שאנחנו לא רוצים שיקרה אבל לצערנו הרב אנחנו מורגלים בכך שזה קורה, שלא נצטרך עוד פעם שאתם תביאו תקנות וכל מה שנלווה לעניין.

משה גפני: אז קודם כול לגבי הארכה של העניין.

משה גפני: קרה עוד משהו במקרה הזה וגם עליו נצטרך לתת את הדעת: קרה שב-7 בבוקר, אחרי יום שהלימודים לא התקיימו בו, הודיעו לאנשים שנסעו לצפון שהלימודים מתקיימים.

משה גפני: כאשר הלימודים מתקיימים לכאורה לא מגיע - - -

תמר זנדברג: אבל המועצות ביטלו את זה.

גדי ירקוני: אנחנו קיבלנו החלטה, ראשי הרשויות של העוטף - - -

יעקב מרגי: לא כל המועצות, רק חלקן.

פנינה תמנו: אבל ברגע שאומרים להם - - -

יעקב מרגי: הוא בא לתת עכשיו פתרון כולל לכולם.

משה גפני: מר ירקוני, אאפשר לך להגיד, אבל קודם כול אני מדבר.

משה גפני: רבותי, מה הדיון הזה?

משה גפני: אני מדבר על המצב כפי שהוא.

משה גפני: הרי אנחנו צריכים לעזור ליישובי הדרום.

משה גפני: במציאות קרה שבבוקר רשות המסים, או פיקוד העורף הודיע שהלימודים מתקיימים, אבל אנשים לא יכלו להגיע, חלק גדול מהם, בגלל שהיה ברור שהיות ויום אחד היה ביטול של הלימודים בבתי הספר היו בטוחים שגם ביום הבא זה יקרה ואנשים נסעו לצפון או שבכלל לא התארגנו לצורך העניין הזה, עם כל מה שמשתמע.

משה גפני: אותם נצטרך גם לפצות.

תומר גלאם: אדוני היושב-ראש, זה עוד דבר שהוא סביר.

משה גפני: שנייה, אנחנו לא הולכים לשום מקום, אין לי לאן ללכת – בחירות היו, קואליציה אין, אז אני פה.

תומר גלאם: גם אצלנו באשקלון, גם יש עניין של קואליציה.

תומר גלאם: אני מדבר, אדוני היושב-ראש - - -

משה גפני: אתן לך לדבר.

משה גפני: אני מבקש לגבי העניין הזה, וגם לגבי אלה שעובדים שעות – צריך לדעת מה עושים איתם.

משה גפני: אנחנו לא רוצים להשאיר – ובפעם הקודמת באמת לא אישרנו – אין בתקנות האלה פתרון לבעיית הדבוראים, שבפעם הקודמת שיתפתם פעולה בעניין הזה.

משה גפני: באמת היה צריך לפתור את הבעיה.

מיקי לוי: וגם תיירות.

קריאה: וגם מלונות.

משה גפני: אמרתי: מתחילים קודם כול עם הדבוראים, בגלל ששם יש דבש.

משה גפני: יש שם בעיה עם המלונות ויש בעיה עם החקלאות.

משה גפני: דבר נוסף, אין הרבה תביעות שהוגשו כתוצאה מן התקנות הקודמות.

משה גפני: למה אין הרבה תביעות?

משה גפני: אני לא יודע, אני לא פסיכולוג, אבל אני יכול רק לנחש.

משה גפני: הרי אתם אנשים נחמדים – אם מגישים לכם תביעות אתם מטפלים בהן.

משה גפני: מה שקורה הוא שפעמים רבות בא המעביד ואומר: למה צריך להגיש תביעה?

משה גפני: מה, אתחיל עכשיו דיון עם רשות המסים ועם הכול?

משה גפני: הוא אומר: קח יום חופש.

משה גפני: זה לא שלא היו תביעות.

משה גפני: הרי הרבה אנשים כתוצאה מן האירוע הביטחוני שקרה במציאות הפסידו.

משה גפני: המעביד אמר לו: עזוב, קח יום חופש.

משה גפני: אנחנו צריכים לפתור את הבעיה הזאת אכן אם אתם מסכימים לכל מה שנלווה לעניין, אבל אפילו בתקנות שאתם הגשתם, אתם צריכים להגיע לאיזשהו פתרון, שתיכף ננסה להגיע אליו, שבכל מקרה המעביד משלם לעובד.

משה גפני: אם הוא מגיש אחרי כן את התביעה לרשות המסים או לא מגיש את כל מה שנלווה לעניין – זה נושא שאני חושב ש - - -

רועי פולקמן: איך הרשות יודעת אם הוא קיבל יום חופש?

משה גפני: היא לא יודעת.

משה גפני: הוא אמר לך: הוגשו מעט מאוד תביעות.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו נצטרך לקבוע שהמעסיק חייב לשלם, ואם המעסיק רוצה שילך להגיש תביעה לרשות המסים.

מאיר כהן: אם אתה מחייב אותו לשלם הוא יגיש תביעה.

קריאה: בואו נטיל עוד קצת נטל על המעסיקים ...

קריאה: המעסיק הוא צינור בתהליך הזה.

משה גפני: רבותי, לפני שאנחנו ממשיכים הלאה, היות ונמצא פה שרגא ברוש - - -

בצלאל סמוטריץ': שאלו פה שאלה טובה: למה בכלל צריך להגיש תביעה?

בצלאל סמוטריץ': שישלמו אוטומטית.

בצלאל סמוטריץ': הרי המעסיק בכל חודש מגיש דוח למס הכנסה, יודעים בדיוק כמה הוא שילם לכל עובד, הכול מחושב.

בצלאל סמוטריץ': מס הכנסה בסוף החודש מוריד לו את מה שהוא אמור - - -

משה גפני: למה זה לא נעשה עד היום?

בצלאל סמוטריץ': אני לא יודע.

משה גפני: בסדר, זאת שאלה שנצטרך לתת עליה את הדעת כשנקיים דיון רציני על הנושא הקבוע.

משה גפני: כרגע המצב הוא שאם אנחנו מאשרים את התקנות כפי שהן, אם המעביד לא משלם לעובד – העובד לא מקבל.

משה גפני: זה הכול.

משה גפני: זה תמונת המצב כרגע.

משה גפני: היות ונמצא פה נציג המעסיקים, נשיא התאחדות התעשיינים שרגא ברוש – נמצא פה מישהו מן ההסתדרות?

משה גפני: אבי ניסנקורן ...

משה גפני: אין מישהו מן ההסתדרות?

משה גפני: אני מבקש לקבל החלטה, בהסכמה שלהם, אם הם מסכימים, שבכל מקרה ברגע שיש אירוע ביטחוני כזה וצריך לשלם לעובד תהיה התחייבות.

משה גפני: זה הסכם קיבוצי, אני לא יודע איך לקרוא לזה.

שרגא ברוש: צריכה להיות אמירה שיהיה הסכם קיבוצי וצו הרחבה שישקף את התקנות.

שגית אפיק: שישקף גם את התקנות הקודמות, שהוא יהיה רטרואקטיבי.

שגית אפיק: כלומר גם ביחס לתביעות שלא הוגשו לרשות המסים בשנת 2018.

שרגא ברוש: היה צו הרחבה לשנת 2018?

שגית אפיק: לא היה צו הרחבה לגבי 2018.

שגית אפיק: הוא צריך להיות גם על 2018 וגם על 2019.

משה גפני: צריך גם צלע שלישית להסכם הזה – הממונה על השכר.

שרגא ברוש: לא צריך אותו.

משה גפני: אני חושב שכן צריך.

משה גפני: הוא הודיע שכל מה שיוחלט פה הם מקבלים.

שרגא ברוש: בוקר טוב לכולם, לחברי הכנסת החדשים – בשעה טובה, לישנים – יופי להתראות עוד פעם.

שרגא ברוש: אני חושב שראוי קודם כול את הצו הזה להאריך עד סוף השנה.

שרגא ברוש: אני לא חושב שאם נבוא בכל חודשיים – ואני לא יודע מתי תהיה המלחמה הבאה – זה נותן משהו.

שרגא ברוש: כולם מבינים שזה יהיה, כבר אין שאלה אם זה יהיה.

שרגא ברוש: זה יהיה.

תמר זנדברג: אנחנו כבר עכשיו מתנגדים למלחמה הבאה.

שרגא ברוש: אנחנו מתנגדים למלחמה הבאה אבל, דרך אגב, אם אנחנו גם נתנגד וגם נצליח אז ממילא לא נשלם כסף, אז הכול בסדר.

יעקב מרגי: אם אנחנו סוברנים לקבל החלטות בשביל הנייה וסנוואר – נקבל עכשיו החלטות.

שרגא ברוש: דבר ראשון, אני מציע שנעשה את זה לפחות עד סוף השנה.

שרגא ברוש: דבר שני, אמר יושב-ראש הוועדה: היום השני הוא יום שצריך לשלם עליו.

שרגא ברוש: אנשים היו בחוסר ודאות, לא ידעו אם כן או לא.

שרגא ברוש: אז אמר פיקוד העורף שאפשר ללכת לעבוד.

שרגא ברוש: נו, אז כבר כולם רצו לעבודה ועזבו את הילדים בבית?

שרגא ברוש: בקיצור, צריך לשלם את היום השני.

שרגא ברוש: דבר שלישי, ברור לחלוטין שאנחנו נעשה הסכם קיבוצי, ונעשה לו צו הרחבה.

שרגא ברוש: לא יכול להיות מקרה שהעובד לא יקבל כסף.

שרגא ברוש: נעשה את זה גם על התקופה הקודמת, אם יש סיבה.

שרגא ברוש: ההסתדרות בפעם הקודמת, כאשר היה יושב-ראש אחר, לא דרשה את זה, אז היושב-ראש הנוכחי ידרוש את זה, גם לכסות את חטאי העבר.

שרגא ברוש: אתה תעזור לו.

שרגא ברוש: בקיצור, אנחנו נחדש את זה, נעשה את זה משנה שעברה, כולל השנה, ובזה יצאנו לדרך.

שרגא ברוש: אני חושב שבזה הכול נגמר – רק תצביעו.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: אני שמח על הדברים שלך.

משה גפני: אני רואה שאבי ניסנקורן נבחר לכנסת והוא פה בוועדה, ואני שמח על כך, ובכל אופן היחסים המשותפים ביניכם ממשיכים להיות אותו דבר.

משה גפני: צריך למצוא דרך לסכסך...

שרגא ברוש: לא חייבים.

שרגא ברוש: אבל אני רוצה להגיד לך שכבר שנים עובדים על זה ...

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: בכל מקרה, הממונה על השכר גם מסכים במידה ואנחנו נכריע.

משה גפני: אנחנו צריכים להצביע על זה?

שגית אפיק: אתה לא צריך.

שגית אפיק: אתה יכול.

משה גפני: מי בעד אישור ההסכם הזה שעליו מדובר?

פנינה תמנו: רגע, אדוני היושב-ראש, מה עם לשמוע את האזרחים?

משה גפני: יש בעיה להצביע על מה שהם הסכימו?

פנינה תמנו: לפני ההצבעה חשוב לשמוע את התושבים, את כל בעלי העניין שנפגעים, ונשמח שתשמע גם את חברי הכנסת.

משה גפני: זה לא בסדר, בקדנציה הקודמת הקשבת לי ואני מקווה שכך יהיה גם בקדנציה הזאת.

פנינה תמנו: אני מצטערת שאני לא ממושמעת.

פנינה תמנו: אם היית עונה למכתב שלי אז הייתי מקשיבה יותר.

משה גפני: אני לא מצביע על הצו, אני לא מצביע כעת על כל מה שנצביע עליו בהמשך.

משה גפני: אני מצביע רק על ההסכם ביניהם, שיהיה צו הרחבה, שאם לעובד מגיע כסף המעביד ישלם לו את זה ושלא תהיה בעיה עם העניין הזה.

פנינה תמנו: זה גם בתקנות של שר האוצר.

משה גפני: התקנות הקודמות גם כן.

גדי ירקוני: איך המעביד מפצה.

פנינה תמנו: האם כרגע אנחנו מצביעים על התקנות?

משה גפני: לא.

רועי פולקמן: זה רק הצהרתי.

בצלאל סמוטריץ': נצביע על כך שיהיה הסכם, קודם כול הסכם.

שגית אפיק: אפשר רק להצביע על הסכם צו הרחבה.

שגית אפיק: השר יצטרך לחתום.

משה גפני: נכון.

משה גפני: אנחנו לא מצביעים עדיין על התקנות.

משה גפני: על התקנות אנחנו נדון.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני מצטרף לדברים של שרגא ברוש, כצפוי.

אברהם (אבי) ניסנקורן: חשוב פה לסגור את המעגל ולהצביע על ההסכם ועל צו ההרחבה, כולל התקופה שלא היה צו הרחבה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: טוב שנמצאת פה הממונה על יחסי עבודה, שהיא שומעת את זה ותאשר את זה.

שגית אפיק: זאת הצבעה הצהרתית.

משה גפני: כאשר אנחנו מצביעים על זה אנחנו עושים דבר שהוא טוב לעובדים.

פנינה תמנו: מצוין.

משה גפני: מאוד.

משה גפני: מכיוון שחלק גדול לא קיבלו.

משה גפני: עובדה, תשאל אותו כמה תביעות היו.

תמיר עידאן: אבל יש בעיה עם עובדי הרשויות המקומיות, אדוני.

תמיר עידאן: עובדי הרשויות המקומיות לא נמצאים בתוך הצו.

תמיר עידאן: עובדי הרשויות המקומיות הוחרגו בפעם שעברה מתוך התקנות.

תמיר עידאן: משרדי הממשלה קיבלו הנחיה מהממונה על השכר: עובדי הרשויות המקומיות לא משופים.

תמיר עידאן: כאשר אין מצב מיוחד בעורף אנחנו מחויבים - - -

משה גפני: הממונה על השכר הודיע שאם אנחנו מאשרים את הדבר הזה אז הוא יחיל את זה גם על עובדי המדינה.

תמיר עידאן: הנה, עברה חצי שנה ולא עשו כלום.

שגית אפיק: מירי סביון, למה עובדי הרשויות המקומיות הוחרגו מן הצו?

שגית אפיק: אני מבינה שעובדי המדינה – הממונה על השכר החיל את זה עליהם בהנחיה.

שגית אפיק: למי יש את האופציה להנחות את הרשויות המקומיות להחיל את זה גם על עובדי הרשויות המקומיות?

משה גפני: הממונה על השכר.

קריאה: אם יש צו הרחבה זה מחייב את כל מדינת ישראל.

מירי סביון: אני רוצה לחדד: התקנות מפצות את המעסיקים, לא את העובדים, ולכן הרשויות המקומיות לא מפוצות מכיוון שקרן הפיצויים לא מפצה את הרשויות המקומיות ככלל, היא מפצה את המגזר הפרטי לצורך העניין.

מירי סביון: לכן ההתייחסות של הקרן היא למעסיקים.

מירי סביון: מעסיקים שהם מדינה או רשויות מקומיות – המדינה דואגת להם ממקומות אחרים.

מירי סביון: לכן בהקשר של קרן הפיצויים – היא מפצה את המעסיקים שהם לא מן המגזר הציבורי.

קריאה: מאיפה היא דואגת להם?

קריאה: מנכים להם יום חופשה ולא משלמים להם.

תמיר עידאן: השאלה היא לא אם אנחנו מפוּצים או לא.

רועי פולקמן: הפיצוי הוא למעסיק, והרשות המקומית ההכנסות שלה לא ירדו בשקל בגלל שיום אחד יש אירוע ביטחוני.

רועי פולקמן: את זה צריך לעשות.

תמר זנדברג: אבל לעובד ירד יום חופש.

תמר זנדברג: אנחנו חייבים.

תמר זנדברג: עברה חצי שנה.

משה גפני: ההחלטה שלנו היא שהעובד צריך לקבל את הכסף.

משה גפני: המעסיק צריך לשלם לו.

משה גפני: הם הסכימו לזה, ולזה מסכים גם הממונה על השכר.

משה גפני: הועלתה כאן בעיה, שעליה דיברנו גם בישיבה הקודמת כשדיברנו על פיצוי, לגבי עובדי רשויות מקומיות או עובדי מדינה, שצריך לפצות את הרשות המקומית.

משה גפני: את המדינה אני לא יודע מה זה לפצות.

משה גפני: זה דיון שנצטרך לקיים בשלב מסוים.

משה גפני: כרגע המצב הוא שעובדי רשויות מקומיות חייבים לקבל את הפיצוי, נקודה.

משה גפני: אם יתברר שראשי הרשויות צודקים – ותיכף אתן להם לדבר – שאין להם פיצוי, שאף אחד לא מכסה אותם על זה, נקיים על זה דיון, לראות מה עושים.

תמיר עידאן: לא רק שאין פיצוי.

תמיר עידאן: אסור לנו לשלם.

משה גפני: אבל עם כל הכבוד, אסור לך לדבר בוועדת הכספים בלי רשות.

תמיר עידאן: אתה צודק, אדוני.

<< אורח >> אמיר דהן: ארחיב בנושא הזה.

<< אורח >> אמיר דהן: בכל המבצעים שבעקבותיהם הגיעו לכאן תקנות – צוק איתן, עמוד ענן – רשויות מקומיות ועובדי מדינה הוחרגו מן התקנות.

<< אורח >> אמיר דהן: גם במקרה הזה וגם במקרים הבאים, אני יודע לגבי עובדי מדינה שאחרי שיצאו התקנות שלנו יצא נוהל מן הממונה על השכר – בדיוק באותם כללים עובדי המדינה קיבלו את הפיצוי.

<< אורח >> אמיר דהן: אני מניח שכאן זה צריך להיות או דרך משרד הפנים או דרך הממונה על השכר, באותו נוהל כפי שהיה בצוק איתן.

רועי פולקמן: בלי ניכוי יום חופש לעובד.

משה גפני: רועי, נצטרך לקיים על זה דיונים.

משה גפני: יש בעיה.

משה גפני: היעד שלנו במקרה הזה, בסעיף הספציפי, כאשר אין שיתוף פעולה עם העניין, הוא צו הרחבה לעובדים.

משה גפני: יש עובדים רבים שסבלו במערכה הזאת ולא קיבלו פיצוי.

שרגא ברוש: להערכתי אם יש צו הרחבה שהשר חותם עליו אין סמכות לממונה על השכר לא לשלם.

אברהם (אבי) ניסנקורן: ברגע שהממונה על השכר מוציא חוזר ומודיע שהוא משלם לעובדי המדינה ושהוא מאפשר לרשויות המקומיות לשלם, אז בטח אין איסור על רשויות מקומיות לשלם, ואז מצפים שהרשויות המקומיות יתנהגו בדיוק כמו עובדי המדינה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אם תהיה בעיה ורשות לא תשלם – נצטרך לפעול.

תמיר עידאן: אתה אומר דברים לא בדוקים, אדוני.

תמיר עידאן: אני אומר לך: תבדוק.

תמיר עידאן: תבדוק במשרד הפנים.

תמיר עידאן: הם אוסרים עלינו לשלם.

תמיר עידאן: להאשים עכשיו את הרשויות המקומיות שהן לא בסדר?

משה גפני: תמיר עידאן, עכשיו אתה עושה את זה בכוונה, כי קודם חשבתי ששכחת את הנוהל.

תמיר עידאן: לא, זה חוצפה.

תמיר עידאן: להאשים אותנו עכשיו שאנחנו לא בסדר?

תמיר עידאן: זה מה שהוא אומר.

משה גפני: עם כל הכבוד, המאשים בוועדה הזאת הוא היושב-ראש.

משה גפני: אני לא האשמתי.

תמיר עידאן: במקום לבוא אל האוכלוסייה אנחנו באים לפה להתחנן לכמה גרושים, ואתה עוד מתחצף.

אברהם (אבי) ניסנקורן: מה היא ההתנהגות הזאת?

אברהם (אבי) ניסנקורן: מה זאת אומרת שמישהו אומר לי "חוצפה" ככה?

תמיר עידאן: אגיד לך "חוצפה", כי אם אתה מאשים את הרשויות המקומיות בחוצפה - - -

אברהם (אבי) ניסנקורן: לא ראוי מה שאתה עושה.

משה גפני: מי בעד ההסכמה הזאת על צו ההרחבה כפי שאמרנו על העובדים?

אורלי פרומן: אדוני היושב-ראש, אולי בכל זאת בהקשר הזה - - -

קריאה: מה עם שיפוי הרשויות המקומיות?

אורלי פרומן: אני בכל אופן רוצה להעלות את נושא הרשויות המקומיות כדי שזה לא ייעלם, שזה יירשם בפרוטוקול, עם הנחיה למשרד הפנים לבדיקה.

אורלי פרומן: אמרת אדוני היושב-ראש על ההמלצה, או מה שאבי ניסנקורן אמר – אם זה כולל גם את העובדים.

אורלי פרומן: אחרת אנחנו נפספס את הסיפור של עובדי רשויות מקומיות.

משה גפני: אני לא זוכר מקרה שאנחנו מפספסים.

משה גפני: אנחנו יכולים לא להצליח.

משה גפני: אמרתי קודם: הנושא הזה ייבדק.

משה גפני: אנחנו לא פותרים את כל הבעיות עכשיו.

משה גפני: קודם כול אנחנו פותרים את בעיית העובדים, העובדים שסובלים וגם לא מקבלים פיצוי.

משה גפני: בהסכמה הזאת אנחנו פותרים את הבעיה הזאת וגם עובדי הרשויות המקומיות יקבלו את הפיצוי.

משה גפני: נקיים על זה דיון, הרי יש לנו עוד דברים שאנחנו צריכים לדון בהם לא היום.

משה גפני: אם יתברר שהרשויות המקומיות לא מקבלות פיצוי – רבותי, מה זה?

משה גפני: מי שקשור לדיון הבא, על הרשויות המקומיות, אני מציע שלא יידחף בצפיפות הזאת.

משה גפני: לכן הדיון הזה לא ייעלם.

משה גפני: הדיון הזה יתקיים.

משה גפני: גם אבדוק איתם מה קורה עם הרשויות המקומיות, איך מפצים אותן.

משה גפני: אם יתברר שאכן אין פיצוי לרשויות המקומיות אנחנו נצטרך לקבל החלטה.

משה גפני: הפיצוי במקרה הזה הוא ממשרד האוצר ומשרד הפנים.

קריאה: אדוני היושב-ראש, מנכים יום עבודה לעובד.

משה גפני: אני מצטער מאוד, אני לא יודע מי אתה, אבל עם כל הכבוד, לא מדברים בלי רשות.

משה גפני: מה הדבר הזה?

קריאה: אני מתנצל.

בצלאל סמוטריץ': יש פה נציג של הממונה על השכר?

משה גפני: לא.

משה גפני: הוא שלח רק הודעה שהוא מקבל כל החלטה שנקבל פה.

בצלאל סמוטריץ': השאלה אם אפשר לבדוק איתו בטלפון, כי אומרים ראשי רשויות מקומיות שהוא הוציא הנחיה שאוסרת עליהם לשלם.

בצלאל סמוטריץ': זו שאלה על עוּבדות.

קריאה: תמיר עידאן אומר: לא נגרם לי נזק, אני רוצה לשלם לעובדים, אבל יש לי הנחיה ממשרד הפנים לא לשלם.

משה גפני: בצלאל, אני אטפל בזה.

משה גפני: תעזוב.

יעקב מרגי: אם עכשיו אנחנו מצביעים, למה לא נכניס את זה כאמירה?

קריאה: אבל למה אי אפשר לתת את ההצהרות האלה פה?

קריאה: אחר כך זה ייסגר בין המשרדים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: בואו נעשה סדר.

אברהם (אבי) ניסנקורן: צריך להפריד לבין סוגיית הפיצוי או השיפוי לרשויות מקומיות לבין סוגיית התשלום לעובד.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אלה שתי סוגיות שונות.

תמר זנדברג: אנחנו מדברים על תשלום לעובד - - -

משה גפני: תמר, אבל לא הולכים עם זה הביתה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אנחנו כרגע מדברים על התשלום ולא על השיפוי.

אברהם (אבי) ניסנקורן: בסופו של דבר הממונה על השכר יכול לאסור תשלומים ויכול להתיר תשלומים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: ברגע שהממונה על השכר אומר: מבחינתי זה תשלום כשיר, אני נותן את זה לעובדי המדינה ואני מאפשר גם לרשויות המקומיות לשלם את זה, זה מונח לפתחן של הרשויות המקומיות.

אברהם (אבי) ניסנקורן: לכן מצפים שאז הרשויות המקומיות יקיימו את זה, גם בלי שיפוי.

אברהם (אבי) ניסנקורן: סוגיית השיפוי היא נפרדת.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני לא מצפה – ואני חושב שמשרד הפנים צריך לקבל בעניין הזה את הנחיית הממונה על השכר.

אברהם (אבי) ניסנקורן: זה בדרך כלל מה שקורה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני לא מכיר מקרים שהממונה על השכר איפשר ומשרד הפנים אמר שהוא לא מאפשר.

מאיר כהן: זה מה שהם אומרים.

רועי פולקמן: צריך לבדוק עם משרד הפנים.

רועי פולקמן: זה לא הגיוני.

אברהם (אבי) ניסנקורן: לכן ההחלטה שלנו צריכה להיות שהנחיית הממונה על השכר מצפים שתחול גם על הרשויות המקומיות, וסוגיית השיפוי תידון בנפרד.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אם תהיה בעיה ביישום נעשה את זה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: עם כל מה שנאמר פה, יכול להיות שיש רשויות מקומיות שעשו דין לעצמן ואמרו:

אברהם (אבי) ניסנקורן: אנחנו מורידים יום חופש כי אין לנו שיפוי.

אברהם (אבי) ניסנקורן: זה סוגיה אחרת.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אנחנו אומרים: ברגע שהממונה על השכר משלם לעובדי המדינה, אנחנו מצפים שגם לעובדי רשויות מקומיות ישלמו, גם בלי שיפוי.

אברהם (אבי) ניסנקורן: לגבי רשויות מקומיות השגת השיפוי תידון בנפרד.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אם תהיה בעיה מול משרד הפנים - - -

יעקב מרגי: אנחנו נאמר את זה עכשיו.

יעקב מרגי: נכניס את זה בהחלטה.

אורית פרקש הכהן: - - -

אוסאמה סעדי: גפני, אבל שזה יהיה חלק מן ההחלטה.

אוסאמה סעדי: זה ייכנס לפרוטוקול ויועבר לממונה על השכר.

אוסאמה סעדי: אם הממונה על השכר לא בא לישיבה ואמר שהוא מקבל כל החלטה שהוועדה תקבל אז אנחנו נכניס את זה לפרוטוקול.

משה גפני: נעשה סיכום מבחינת הוועדה.

משה גפני: אנחנו רוצים שהעובדים יקבלו את הכסף שמגיע להם.

משה גפני: התעוררה בעיה, שהייתה גם קודם, לגבי עובדי רשויות מקומיות, עם השיפוי שהרשויות המקומיות צריכות לקבל.

משה גפני: ההחלטה שלנו היא שזה חל גם על הרשויות המקומיות, שאנחנו מבקשים שהעובדים יקבלו ושישפו אותם, אבל אנחנו לא יכולים על זה להצביע, אני יודע.

משה גפני: אנחנו יכולים לקבל החלטה עקרונית על מה שיש בסמכותנו, שזה כמובן משליך על כל המקומות האחרים.

משה גפני: בינתיים עד הישיבה הבאה אני אברר עם משרד הפנים, האם הוא משפה אותם, האם יש בעיה של הממונה על השכר, האם יש עיכוב לגבי עובדי הרשויות המקומיות, בגלל שהוא דיבר רק על עובדי המדינה.

משה גפני: אנחנו לא משאירים את זה כך.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אבל אל תיקחו את הסמכות.

משה גפני: אני אומר מה העמדה שלנו באופן עקרוני.

משה גפני: אני לא מצביע על זה בכלל, זה לא נושא שעומד לדיון.

משה גפני: אנחנו נקיים על זה דיון.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אנחנו אומרים שאנחנו מצפים שהרשויות המקומיות ישלמו באופן מלא, בלי קשר לשיפוי.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: אבל אם הם יגידו: אם אין לנו שיפוי אנחנו לא רוצים לשלם, יש לנו בעיה שאנחנו צריכים להתמודד איתה.

שגית אפיק: אבל אם יש צו הרחבה - - -

אברהם (אבי) ניסנקורן: עובד לא צריך לחכות עד שיהיה שיפוי.

שגית אפיק: יש הבדל בין מצב שבו כרגע אין צו הרחבה לבין מצב שיהיה צו הרחבה.

שגית אפיק: כרגע כאשר אין צו הרחבה אז אין, אבל ברגע שיהיה צו הרחבה אז הרשויות המקומיות יצטרכו לשלם לעובדים את יום החופש הזה.

שגית אפיק: אין על זה ויכוח.

שגית אפיק: הטענה שלהם היא שמשרד הפנים היום, בהיעדר צו, אוסר עליהם לעשות את זה.

שגית אפיק: את זה יבדוק היושב-ראש.

פנינה תמנו: אבל למה כדי לא - - -

לילי פיינטוך: משרד הפנים לא הוציא הנחיה כזאת.

רועי פולקמן: לפרוטוקול, אומרת פה נציגת משרד הפנים שלא היה דבר כזה.

רועי פולקמן: זה עלה גם בדיון הקודם בנושא הזה.

רועי פולקמן: הם חייבים לשלם לעובדיהם.

מאיר כהן: אדוני היושב-ראש, זאת הסיבה שביקשנו שקודם ידברו ראשי הרשויות.

מאיר כהן: גפני, אנא ממך, אנא תן לראשי הרשויות המקומיות לספר.

משה גפני: אתם לא רוצים שנצביע על זה?

משה גפני: יש לכם מה להגיד קודם?

משה גפני: בסדר.

משה גפני: ראש עיריית אשקלון, בבקשה.

אורית פרקש הכהן: חבר הכנסת גפני, אולי תעשה דיון סטטוס מול משרד הפנים, לוודא מה קורה.

משה גפני: מה זה דיון סטטוס?

רועי פולקמן: הם פה, הם אומרים שאין שום דבר.

משה גפני: תומר גלאם, ראש עיריית אשקלון, בבקשה, בקצרה.

תומר גלאם: שלום אדוני היושב-ראש, שלום לחברי הכנסת הנכנסים.

תומר גלאם: חשוב לי מאוד, הגעתי לפה היום לצערי בגלל החשיבה הלא נכונה של מקבלי ההחלטות בנושא העיר אשקלון.

תומר גלאם: העיר אשקלון חוטפת וחטפה.

תומר גלאם: אם אתם שמים לב לנתונים שקיבלתם היום, אני מדבר בעיקר לפקידים, שתבינו במה מדובר: 182 בתים נפגעו, 50 רכבים נפגעו.

תומר גלאם: אני מדבר על החומריות כי אנחנו מדברים בוועדת הכספים כרגע.

תומר גלאם: העיר אשקלון היא עיר עם 153,000 תושבים – הכי אטרקטיבית מבחינה ביטחונית.

תומר גלאם: מחריגים אותה, לדעתי רק בגלל מספר התושבים.

תומר גלאם: אנחנו חוטפים כמו כולם, או יותר מכולם, גם בפעם הקודמת וגם בפעם הנוכחית, וזה לא בא לידי ביטוי.

תומר גלאם: אני רוצה לשאול את כל חברי הוועדה, כל מי שיושבים פה והנציגים: מה אוכל לומר לאותה ילדה בת ארבע או לילד בן שש שצריכים לקבל טיפול במרכז חוסן, שאין לי אפילו מרכז חוסן בעיר?

תומר גלאם: מדובר בעשר שנים שהעיר סופגת ונותנת גיבוי מלא לממשלה ולצבא ולכל מקבלי ההחלטות.

תומר גלאם: אותה ילדה שמפסיקה לדבר, שאין לי אפשרות לתת לה טיפול, ואותו ילד שלא הולך להטיל את מימיו בגלל שהוא פוחד אם תהיה אזעקה או לא תהיה אזעקה.

תומר גלאם: אתם מדברים אם מישהו היה בסוף השבוע בצפון – אצלי הילדים הם לא תרנגולים, אי אפשר להעביר אותם מ-mode של מלחמה ל-mode של רגיעה בכמה דקות.

תומר גלאם: מקבלי ההחלטות בשעה 7 בבוקר מודיעים הודעה לא אחראית, להחזיר את הילדים ללימודים, כאשר ב-2 לפנות בוקר עוד ירו טילים לכיוון העיר אשקלון.

תומר גלאם: איזה ילד יכול לעבור מ-mode כזה ל-mode אחר בשניות?

תומר גלאם: אילו תשובות אני יכול לתת לו?

תומר גלאם: ראש העירייה צריך להיות אחראי יותר ממקבלי ההחלטות, כי הוא למעשה צריך לתת תשובות לתושבים ולומר להם: כן, חברים, אתם לא הולכים ללימודים כי אין אפשרות.

תומר גלאם: ויותר מזה, אנחנו מדברים על – נציג משרד האוצר, חשוב שתהיה איתי.

תומר גלאם: הגעתי לפה ויש לי מסרים ברורים מאוד להעביר לכם.

משה גפני: אבל לא באריכות מכיוון שזה לא נושא הדיון.

תומר גלאם: אדוני היושב-ראש, אני מכבד אותך.

תומר גלאם: אנסה לקצר את דבריי ככל שניתן.

תומר גלאם: אין לי כוונה להאריך.

תומר גלאם: אנחנו מדברים על שלושה פרמטרים.

תומר גלאם: הפרמטר הראשון, שלצערי כל הבתים שניבנו בשנות השישים לא ממוגנים.

תומר גלאם: לצאת לשטח ולהיות מול אותם תושבים ואותה אישה מבוגרת או בחור נכה, כשאנחנו מבינים שכללי המשחק השתנו מבחינה ביטחונית, שגם אם יש מקלט למטה הם בחיים לא יכולים להגיע אליו.

תומר גלאם: עושים תוכנית חומש איך למגן את הצפון ונותנים הטבות לעוטף.

תומר גלאם: מה, אני לא בעוטף?

תומר גלאם: בגלל ה-70.2 קלומטר?

תומר גלאם: בגלל 200 מטר מחריגים אותנו?

תומר גלאם: חברים, לצערי יש אצלנו הרוגים מן המבצע הקודם ומן האירוע האחרון ופצועים קשה ונפגעי טראומה לא פשוטים שאני צריך לתת להם תשובות.

תומר גלאם: אני לא יודע כראש רשות לתת להם את התשובות האלה כי אין לי כלים לתת להם את התשובות האלה.

תומר גלאם: לכן אדוני היושב-ראש, היה חשוב לי לבוא ולהעביר את המסר.

משה גפני: ברוך הבא.

תומר גלאם: דיברתי עם אדוני היושב-ראש בנושא הזה וגם עם רוב חברי הכנסת פה.

תומר גלאם: חברים, יש לכם ציבור חי, נושם וקיים של 153,000 תושבים שכמהים לכך, אותם בעלי עסקים שנסגרים בקצב מטורף, עיר כזאת עם הגירה חיובית.

תומר גלאם: אנחנו בונים בצורה מטורפת 9,000 יחידות נוספות רק בשנה הקרובה ואנחנו צריכים לקבל את הגיבוי ואת השיפוי הכספי במה שצריך לתת.

מאיר כהן: תומר, האם משרד הפנים אסר לשלם לעובדים?

מאיר כהן: יש איזו תקנה כזאת?

משה גפני: הוא לא דיבר על זה בכלל.

רועי פולקמן: הוא רוצה אזור עדיפות ומרכזי חוסן.

מאיר כהן: אני שואל כי הדיון הראשון היה על כך שעובדי רשויות אמרו שמשרד הפנים אסר עליהם.

תומר גלאם: לצערי אני אפילו לא בתקנות.

תומר גלאם: למה אני לא בתקנות?

תומר גלאם: אתם דנים בתקנות, כאשר עיר שחטפה יותר מכולם לא נכללת בהן.

תומר גלאם: למה אשקלון לא נמצאת בתוך התקנות?

תומר גלאם: איזה אחריות יש לאותם - - - כשהמלחמה הייתה באשקלון לקבל החלטות?

תומר גלאם: זה לא נראה לי הגיוני.

עודד פורר: המפעלים שספגו נמצאים באשקלון.

עודד פורר: יושב פה - - -

קריאה: איפה כל העצמאים?

משה גפני: בתקנות האלה הם נמצאים?

בצלאל סמוטריץ': הם אומרים שתקנות השכר חלות ב-40 קילומטרים.

בצלאל סמוטריץ': הם הציעו לשלם גם על היום השני.

משה גפני: אנחנו מדברים על תקנות של שכר.

משה גפני: אנחנו רוצים גם להרחיב את זה, שלא יהיו עובדים, שלא יהיו אנשים שגרים באשקלון למשל שלא יקבלו בגלל שהמעביד לא נותן להם את הכסף.

קריאה: ומה עם העסקים הקטנים?

משה גפני: אי אפשר כך, עם כל הכבוד.

משה גפני: אתה מעלה נושאים, גם דיברת איתי בטלפון, ואני מזדהה איתך.

משה גפני: יש בעיות שלא קשורות למה שאנחנו מדברים עליו עכשיו.

משה גפני: הן בעיות קשות.

משה גפני: השאלה אם ראש עיריית אשקלון העלה את הדברים וילך לישון, או שהוא לא ירפה להגיד למדינת ישראל שצריך לפתור את הבעיות של אשקלון.

משה גפני: נכון שזה הרבה תושבים.

תומר גלאם: קודם כול, אין לי זמן לישון אז אני לא ישן.

משה גפני: בסדר, אני רואה שהערתי אותך עכשיו ...

משה גפני: המציאות שאתה מעלה, שזה לא ישוב ספר, ששר האוצר צריך לקבוע את הדבר הזה, שצריך להעביר החלטת ממשלה על אזור עדיפות לאומית – זה ברור, אני מסכים איתך, אתה צודק לגמרי.

משה גפני: המערכה האחרונה הוכיחה שהעיר הזאת זקוקה לזה ומגיע לה.

משה גפני: בכך שאנחנו באים לכאן כשיש דיון על התקנות האלה אנחנו לא יכולים להגיד: בואו נפתור את כל הבעיות.

משה גפני: טוב שהעלית את זה.

משה גפני: אני יודע שלא תלך לישון.

משה גפני: אני יודע שאתה צריך לגשת – גם אצלנו נקיים את הדיון הזה – אבל גם ללכת לממשלה, גם לראש הממשלה, גם לשר האוצר.

משה גפני: הכול צריך להיות בתהליך קבוע, לא ועדה זמנית ולא כשאין קואליציה ואתה לא יודע מי השר שצריך לטפל בזה.

משה גפני: אבל מייד כשזה קורה – לא להרפות.

משה גפני: אנחנו נהיה איתך.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, כן אפשר להקל ולבקש מרשות המיסים שאולי יתקנו את התקנות האלה וכן יעשו את אותו תשלום אוטומטי לאותם שנמצאים בגבול 40 הקילומטרים.

שלמה קרעי: שמעסיקים ידווחו בסוף החודש על העובדים שלא הגיעו.

שלמה קרעי: להקל על הבירוקרטיה.

שלמה קרעי: אפשר להקל על אותן רשויות מקומיות.

משה גפני: אין דבר אוטומטי.

משה גפני: צריך לבקש.

משה גפני: בשביל זה אנחנו כאן.

שלמה קרעי: הם ידווחו, אבל לא יפתחו תביעה.

שלמה קרעי: אפשר לדווח בדוח שמגישים למס הכנסה.

משה גפני: אולי נדבר על העניין הזה כאשר נדון על כך שזו צריכה להיות הוראה קבועה.

אורית פרקש הכהן: אולי נשמע את התייחסות משרד האוצר.

אורלי דקר: אני בעלת מפעל יצרני באשדוד.

משה גפני: דיברתי על ראשי רשויות מקומיות.

משה גפני: תיכף נדבר על זה.

משה גפני: אנחנו לא עוסקים במפעלים עכשיו.

משה גפני: גדי ירקוני, בבקשה.

גדי ירקוני: אל"ף, גפני, אני רוצה לאחל לך הרבה הצלחה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: זה זמני.

גדי ירקוני: בקדנציה הקודמת היה פה יותר שקט.

גדי ירקוני: וכמובן לחבר הכנסת הטוב שלנו, אלון שוסטר, ש"בגד" בנו ועבר להיות חבר כנסת.

גדי ירקוני: אני רוצה לאחל לו הרבה הצלחה.

יעקב מרגי: לא ראיתי שמברכים הצלחה לבוגד אבל במקרה הזה ...

גדי ירקוני: אצלנו זה בוגד מרצון ...

משה גפני: כולנו מצטרפים לברכות.

גדי ירקוני: אני רוצה לדבר פה על שלושה נושאים.

גדי ירקוני: קודם כול, לעשות קצת סדר בעניין כן פיצוי או לא פיצוי שהיה.

גדי ירקוני: צריך לזכור שבאירוע הקודם לפני התקנות, כאשר לא יכולנו לפצות והיינו צריכים יום חופש בגלל שלא היו תקנות, אז לא הייתה שום הוראה שלפיה יכולנו לשלם.

גדי ירקוני: אני מעריך שעכשיו, כאשר יהיו תקנות וגם יהיה צו, לא תהיה לנו מניעה.

גדי ירקוני: יש אחרי כן ויכוח האם אנחנו נפגעים או לא נפגעים.

גדי ירקוני: זה משהו אחר.

גדי ירקוני: זה מבחינת המועצות, לעשות קצת סדר בעניין הוויכוח שהתעורר קודם.

גדי ירקוני: לעצם העניין, אמרו פה דברים נכונים.

גדי ירקוני: אומר בקצרה: צריך להאריך את התקנות האלה עד לסוף השנה.

גדי ירקוני: אי אפשר שכל חודשיים נבוא לכאן לוויכוח הזה.

גדי ירקוני: אנחנו אוהבים לבוא לכאן אבל זה הופך להיות דבר מיותר.

גדי ירקוני: אף אחד פה לא חושב, אפילו חברת הכנסת שיושבת משמאלי, שתוך חודשיים יהיה שקט ושלווה בדרום.

משה גפני: אתה מדבר על תמר זנדברג.

משה גפני: בין חברי כנסת כשאומרים "זאת שיושבת לשמאלי" חושבים - - -

תמר זנדברג: אני גאה להיות לשמאלו, לשמאל כל אחד.

תמר זנדברג: רק השמאל יביא שקט לדרום.

גדי ירקוני: אני רוצה להגיד שני דברים חשובים.

גדי ירקוני: צריך לזכור את היום השני – אנחנו קיבלנו החלטה.

גדי ירקוני: אני לא כועס פה על פיקוד העורף אבל ידענו למה אנחנו מקבלים את ההחלטה על היום השני.

גדי ירקוני: היה ברור שאנשים צריכים את היום הזה בשביל החוסן שלהם.

גדי ירקוני: לא בגלל שהם היו בתל אביב, בחיפה או במקומות אחרים, שזה מבורך.

גדי ירקוני: אנחנו חייבים לפצות את כולם על היום הזה, כי אחרת במלחמה הבאה, בסבב הבא לא יקשיבו לנו, ואסור שזה יהיה.

גדי ירקוני: צריך לתת לנו את הכוח הזה, שאנחנו נוכל לקבל החלטות כאלה כי אנחנו מכירים את הקהילה שלנו הכי טוב.

גדי ירקוני: דבר שלישי, אני רוצה לנצל את ההזדמנות שאני פה ולבקש מכם, חברי הכנסת:

גדי ירקוני: אחד הדברים שהתבטאו בסבב הזה, ואנחנו רואים את זה לקראת הסבב הבא, אם יבוא, שיכול להיות שיהיה קרוב או רחוק, אף אחד מאיתנו לא נביא, חייבים דחוף להגדיל לנו את תקציבי החוסן.

גדי ירקוני: דחוף עכשיו – 5 מיליון שקל לכל מרכזי החוסן בעוטף.

גדי ירקוני: אני מדבר על העוטף.

גדי ירקוני: סלח לי ראש עיריית אשקלון, אנחנו לא מדברים נגדכם.

קריאה: תכניסו גם את אשקלון לעוטף.

גדי ירקוני: הלוואי.

גדי ירקוני: לא אמרתי לא.

גדי ירקוני: אני מדבר עכשיו על היכן שאני גר.

יעקב מרגי: זה מתבקש והגיע הזמן לייצג את המציאות.

יעקב מרגי: המציאות הכתיבה לנו.

קריאה: היא עוטפת וחוטפת.

גדי ירקוני: אני רוצה להגיד לחברי הכנסת, אחד הדברים שאנחנו רואים, שהחוסן שלנו בקהילות כל הזמן חייב – ובייחוד אחרי המקרה האחרון – חיזוקים גדולים.

גדי ירקוני: גפני, אם לא יגדילו לנו את תקציבי החוסן אני חושב שעכשיו לא נוכל לתת את הטיפול.

אברהם (אבי) ניסנקורן: ושיכניסו אותם לבסיס.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אל תתייאש.

אברהם (אבי) ניסנקורן: זה דבר נכון.

גדי ירקוני: גם לבסיס.

גדי ירקוני: כדאי בהזדמנות הזאת להחליט גם על זה.

גדי ירקוני: תודה לכם.

משה גפני: תודה גדי.

משה גפני: שי חג'ג' בבקשה.

משה גפני: רועי פולקמן, אי אפשר את כל הבעיות לתקן אחרי חודשים של בחירות.

רועי פולקמן: בואו נדבר על הנתונים: התקציב הכולל של מרכזי החוסן הוא 5 מיליון שקל?

גדי ירקוני: הוסיפו 12.5 מיליון שקל.

שי חג'ג': בוקר טוב, אדוני היושב-ראש.

שי חג'ג': אני ראש המועצה האזורית מרחבים ויושב-ראש מרכז המועצות האזוריות.

שי חג'ג': רק כדי לתת לכם כיוון מה עברנו בשנה האחרונה, בדקה: בחודש מאי 2018 – 150 רקטות; ביולי – 45 ועוד 200; באוגוסט – 180; באוקטובר – 40; בנובמבר – 460; במרץ 2019 – 70; במאי – 700.

שי חג'ג': אני מדבר מאפס ועד 40 קילומטרים.

שי חג'ג': הבת שלי בת 12 באזעקה הראשונה נכנסה לממ"ד והקיאה מהלחץ, וזה אחרי שהיא עברה טיפולים וכל אזעקה כזאת מובילה לרגרסיה.

שי חג'ג': מדבר פה ראש עיריית אשקלון ואנחנו יושבים באותה חבילה.

שי חג'ג': אנחנו 7 קילומטרים ו-100 מטרים.

שי חג'ג': אנחנו לא בעוטף.

שי חג'ג': בוודאי שמגיע לעוטף, אבל הגיע הזמן שהוועדה הזו תשנה את התקליט ותרחיב את העוטף כי זה לא הגיוני.

שי חג'ג': אנחנו לא חוטפים פחות ממקומות אחרים.

יעקב מרגי: הם כבר לא משתמשים בקסאם.

שי חג'ג': הקסאם לא יודע כתובת.

שי חג'ג': הרקטות שאנחנו מקבלים הן גראדים.

יעקב מרגי: נשמור על הייחודיות שלך.

יעקב מרגי: זה לא אומר.

יעקב מרגי: קצת סולידריות גם עם האחרים.

גדי ירקוני: יש הבדל גדול.

שי חג'ג': אני מדבר על כמה נושאים.

שי חג'ג': אל"ף, לגבי הדיון של היום, אני מבקש שההארכה תהיה עד דצמבר 2019 ולא רק לחודשיים, כי אנחנו יודעים שהסבב הבא יהיה בשבועות הקרובים.

שי חג'ג': דבר נוסף, בנושא המיגון – זה אמנם לא בדיון, אבל צריך לדעת שמעבר ל-7 קילומטרים הבתים שלנו ממוגנים.

שי חג'ג': ביקשנו בסך הכול הלוואה בערבות מדינה לתושבים שלנו.

שי חג'ג': הם יחזירו את ההלוואה.

שי חג'ג': יש לנו אנשים קשישים שלא יכולים לשלם.

שי חג'ג': הם ישלמו סכום קטן וכשהבן יירש את המשק הוא ישלם את ההלוואה.

שי חג'ג': יש לזה פתרונות.

שי חג'ג': תביאו את זה לדיון בבקשה.

שי חג'ג': ביקשנו את זה כבר כמה פעמים.

שי חג'ג': דבר נוסף, כשיהיו הדיונים על הטבות המס תזכרו את הדיון הזה, תזכרו מה אנחנו עוברים בדרום ותפסיקו לחתוך את זה ב-7 קילומטרים.

שי חג'ג': אשקלון ודימונה ובאר שבע ומרחבים זה אותו דבר.

שי חג'ג': הגיע הזמן לטפל בזה.

שי חג'ג': תודה רבה.

משה גפני: תודה.

משה גפני: יש עוד ראש רשות שלא דיבר?

משה גפני: בבקשה, צביה סעדון מעיריית באר שבע, בקצרה.

צביה סעדון: אני מנהלת אגף חשבות בעיריית באר שבע.

צביה סעדון: ראשית, אני מצטרפת לדברי חבריי, שבימי הלחימה אנחנו עד 40 קילומטרים מרגישים את זה היטב.

צביה סעדון: לצערנו הלחימה כבדה מאוד, ברמה כזו שהעיר הייתה שוממה בימי הלחימה.

צביה סעדון: אני חושבת שראוי לעשות חשיבה בנושא הזה ולכלול את כל הישובים עד 40 קילומטרים.

צביה סעדון: לגבי תשלום שכר לעובדים בימי הלחימה – בסבב הקודם יצאה הנחיה של משרד האוצר, שיש לשלם לכל ההורים שיש להם ילדים עד גיל 14.

צביה סעדון: הרשויות כמובן לא קיבלו שיפוי על הנושא הזה.

צביה סעדון: בסבב האחרון טרם יצאו הנחיות.

צביה סעדון: אני מניחה שזה צפוי להיות כפי שהיה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: יש עוד מישהו מהאורחים שרוצה להתייחס?

משה גפני: בבקשה, ממש בקצרה.

לילי לאה בורוכוב: אני עורכת דין, סמנכ"לית בלה"ב – לשכת ארגוני העצמאים.

לילי לאה בורוכוב: הסבבים האלה הפכו לשגרה.

לילי לאה בורוכוב: הרגיעה הפכה לדבר מוזר, רגיעה היא דבר חריג.

לילי לאה בורוכוב: אנחנו בלה"ב רוצים שכבודו יכריז על הקמה של ועדת משנה שתתכלל את כל הנושא הזה ותטפל בכל הטענות שעלו כאן, גם על העסקים הקטנים.

לילי לאה בורוכוב: העסקים הקטנים לא יכולים להסתפק בפיצוי של 370 שקלים ליום.

לילי לאה בורוכוב: הרי הם מפסידים ארנונה, שכירות, ריביות על אשראי ועוד הוצאות עקיפות שאף אחד לא לוקח אותן בחשבון.

לילי לאה בורוכוב: שלא נדבר גם על הירידה בביקושים של הצרכן.

לילי לאה בורוכוב: הרי הצרכן אחרי מבצע לא ייצא למסעדה כמו ביום רגיל.

לילי לאה בורוכוב: רק עוד דבר אחד: מניר-עם הגיע לכאן נציגה, אשמח שתדבר.

משה גפני: עם כל הכבוד, אני צריך לסיים את הדיון הזה.

משה גפני: קיבלתי את מה שאת אומרת, אבל במקום לעשות ועדת משנה – מליאת הוועדה תדון על כל הבעיות האלה.

משה גפני: אלה בעיות שצריך לקיים בהן דיון ממש.

לילי לאה בורוכוב: אנחנו רוצים הצעת חוק.

משה גפני: אנחנו יודעים כבר מה הבעיות.

משה גפני: תודה.

אריק קטורזה: אני רואה חשבון בסניף באר שבע והדרום.

אריק קטורזה: אני מייצג את לשכת רואי החשבון.

אריק קטורזה: בישיבה הקודמת, אדוני היושב-ראש, אני זוכר והדברים שלך מהדהדים בראשי: ביקשת מרשות המסים שיבואו בלב פתוח ובנפש חפצה.

אריק קטורזה: לצערי הרב רשות המסים באה בלב סגור וביד קפוצה.

אריק קטורזה: מה הכוונה?

אריק קטורזה: עלינו להבין, התקנות חייבות להיות תקנות ישימות ופשוטות.

אריק קטורזה: היום התקנות מסורבלות.

אריק קטורזה: אני מדבר עם רואי חשבון, חברים שלי למקצוע, שיודעים לקרוא את ההנחיות ויודעים לקרוא את התקנות, והם אומרים לי: זה מסורבל, זה כל כך קשה עד כדי כך שאנחנו מוותרים על התביעות האלה, ולכן לא מגישים תביעות.

אריק קטורזה: יש פחות הגשת תביעות.

אריק קטורזה: כאן רשות המסים יכולה לתת לכם את הסטטיסטיקה.

אריק קטורזה: חלפה חצי שנה מאז המבצע האחרון ואנחנו נמצאים כעת בחודש מאי, כאשר בחודש אפריל ספגנו 700 טילים באזור הדרום.

משה גפני: כמה טילים היו אנחנו כבר יודעים.

אריק קטורזה: הדברים צריכים להיות ברורים.

אריק קטורזה: התקנות צריכות להיות פשוטות.

משה גפני: תודה.

משה גפני: בעקבות צו הרחבה – אנחנו חושבים שמה שחייב להיות זה בגלל סיבות אחרות.

קריאה: אני חייבת לתקן: זה קודם הסכם.

קריאה: יהיה הסכם.

קריאה: ברור.

משה גפני: ואז בעוד כמה חודשים, אחרי שיהיה צו הרחבה וצריך יהיה לשלם, אם יתברר שאין תביעות אז יכול להיות שמה שאתה אומר נכון.

משה גפני: אני חושב שזה לא נכון, אבל יש לנו עכשיו את הדרך לוודא את זה, שהעובדים יקבלו בעקבות ההסכמה שהייתה כאן, ונראה לפי זה.

קריאה: נמצא כאן גם נציג ההסתדרות.

קריאה: אדוני, אני רוצה רק עוד משפט.

משה גפני: אין עוד משפט.

משה גפני: בשעה 11 אני צריך לסיים ואני רוצה להצביע.

משה גפני: נציג ההסתדרות, בירן, למה איחרת?

שי בירן: אדוני, לא איחרתי אלא השאירו אותי בחוץ ולא נתנו לי להיכנס לכנסת.

משה גפני: הבנתי.

משה גפני: מר בירן, שמעת את מה שהיה כאן.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אמרנו שיהיה הסכם קיבוצי וצו הרחבה שישקף את התקנות, וגם שרגא ברוש אמר את זה לפרוטוקול.

אברהם (אבי) ניסנקורן: קובי בר-נתן הודיע שהוא יחיל את זה המגזר הציבורי.

שי בירן: בסדר גמור.

שי בירן: אין לי תוספת.

שי בירן: זאת הייתה תכלית העניין, לייצר מצב שבו לעובדים יש זכות.

משה גפני: זאת העמדה שלכם.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: אבו וילן, בבקשה.

אבשלום וילן: בוקר טוב, אדוני היושב-ראש.

אבשלום וילן: ב-30 שניות אתאר לך סאגה חקלאית שקשורה לנושא.

אבשלום וילן: יש 130,000 דונם חיטה בנגב הרלוונטי, מתוכם הגענו להסכם ש-95,000 דונם הורדו לקציר של תחמיצים ושחת.

אבשלום וילן: הצענו גם עכשיו, כאשר השבוע מתחיל קציר החיטים, לתת את התוספת, כל הסיפור של 11 מיליון שקל, כדי שנעמוד ללא שריפות של תבואה השנה ונקדים.

אבשלום וילן: בגדול, המדינה סירבה במשך תקופה ארוכה.

אבשלום וילן: התחמיצים וההשחתות כבר בפנים.

אבשלום וילן: עדיין לא שילמו את מה שמשרד החקלאות התחייב.

אבשלום וילן: לקציר החיטים צריך עוד 2 מיליון שקל.

אבשלום וילן: אומרים לנו, תקשיב טוב: אם יישרף – למס רכוש יש כסף לשלם.

אבשלום וילן: לפני זה אנחנו לא יודעים לשלם.

אבשלום וילן: אני חושב שאנחנו חיים בחלם והוועדה צריכה פה לעזור להבטיח את הכסף מיידית ולאפשר מהיום להתחיל לקצור במהירות כדי לא לחזור על התמונות של השריפות.

אבשלום וילן: אפשר להציל חלק אדיר מן היבול עם עזרה קטנה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: חבר הכנסת שלמה קרעי, בבקשה.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, קודם כול אני רוצה להודות לך על הדיון הדחוף הזה שקיימת במהירות שיא.

משה גפני: לא אמרתי בתחילת הישיבה שחבר הכנסת מיקי לוי ואתה פניתם אליי בכתב וביקשתם את הדיון הזה.

משה גפני: אל"ף, אני מודה לכם.

משה גפני: בי"ת, הייתי מקיים אותו גם אם לא הייתם פונים.

שלמה קרעי: אני בטוח.

שלמה קרעי: אז תודה רבה ובהצלחה.

משה גפני: חשובה מאוד המעורבות.

יעקב מרגי: כאשר אתה נותן קרדיט אתה לוקח אותה בגדול ...

יעקב מרגי: נהיית כמו פקידי האוצר – נותנים משהו ומותחים מלמטה.

יעקב מרגי: זה יותר יקר ...

משה גפני: לא אותו דבר.

קריאה: הם מראש לא נותנים.

משה גפני: חברי הכנסת, אם אפשר לדבר בקצרה.

משה גפני: אני רוצה להצביע.

שלמה קרעי: דבר ראשון, לצערנו טווח הטילים הוא רחב בתקופה האחרונה, בסבבים האחרונים, אבל טווח העוטף נשאר זהה כפי שהיה, עם 7 קילומטרים.

שלמה קרעי: תומר, אני רוצה לומר לך, אני חושב שבאמת אנחנו צריכים לפעול בכל כוחנו כדי שגם האזורים שמעבר ל-7 הקילומטרים, גם אם לא מדובר על מפת הטבות המס, שאת זה אולי קשה יותר לתת, גם אם מעבר ל-7 הקילומטרים אנחנו לא יכולים אולי להרחיב את הטבות המס באותה צורה כמו בעוטף של היום, אבל כל שאר הדברים שדיברו עליהם: מרכזי חוסן וההקלות הבירוקרטיות שקשורות לתביעות מול רשות המסים – הדברים האלה חייבים להיפתר בהקדם האפשרי כי אנחנו עדיין במצב של לחימה.

שלמה קרעי: דבר נוסף, לגבי ההצבעה טלאי על גבי טלאי, ההסתדרות מול העובדים, וכל פעם להוסיף טלאי על גבי טלאי – אני חושב שצריך אחת ולתמיד גם לקבוע תקנות קבועות שיפתרו את המצב הזה באופן קבוע ולא כל פעם להאריך את תקנות השעה, ועל אף שאנחנו עדיין בוועדת הכספים הזמנית אני חושב שהנושא הזה, גם של שיפוי – שמעבידים לא יצטרכו להגיש תביעה מסורבלת אלא לדווח על עובדים שלא הגיעו ולקזז את התשלום עבורם מתשלום המס השוטף.

שלמה קרעי: הנושא של הרחבת הזמן, הנושא של הרחבת הזכאים: הדבוראים – כל הנושאים האלה צריכים להיכנס כבר בתקנות.

שלמה קרעי: אתה רואה את ראשי הרשויות המקומיות זועמים ומתקשים להתמודד עם האוכלוסייה שלהם.

שלמה קרעי: עלינו להקל עליהם את המצוקה הזאת.

שלמה קרעי: גם כך המצב קשה.

שלמה קרעי: עוד נקודה אחרונה, בפעם הקודמת רשות המסים נתנה ארכה לתשלום המע"מ בגלל סבב הלחימה שהיה.

שלמה קרעי: הפעם לא שמעתי שהאריכו.

רועי פולקמן: הפעם הייתה דחייה בגלל החגים אבל לא בגלל סבב הלחימה.

קריאה – יוסי: גם הפעם הייתה דחייה.

שלמה קרעי: בפעם הזאת האריכו?

שלמה קרעי: 15 בחודש זה עוד יומיים.

שלמה קרעי: נתנו להם הארכה?

מיקי לוי: האריכו בגלל החגים.

מיקי לוי: לא משנה הסיבה.

קריאה – יוסי: כל פעם שיש סבב לחימה האזור הזה צריך לקבל דחייה, זה ברור.

קריאה – יוסי: אם האריכו – מצוין, לא משנה מה הסיבה.

פנינה תמנו: כן, זה בהחלט משנה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: אלון שוסטר, בקצרה, בבקשה.

אלון שוסטר: תודה רבה.

אלון שוסטר: שלושה דברים קצרים.

משה גפני: רבותי, אי אפשר כך, באמת.

משה גפני: מה הדבר הזה?

משה גפני: הוא מדבר.

משה גפני: הוא חבר כנסת חדש.

משה גפני: כאשר הוא יהיה ותיק הוא יתחיל לצעוק עליכם, אז עכשיו תירגעו.

אלון שוסטר: שלושה דברים קצרים.

אלון שוסטר: אחד, זו ועדת כספים ולא ועדת רווחה.

אלון שוסטר: אני רוצה לומר לכם מפרספקטיבה ארוכה: ההערכה של גדי ירקוני לגבי הצורך בחיזוק מרכזי החוסן ביישובי העוטף, בדגש על העוטף, לא משום שאין בעיות – יש בעיות אדירות גם במקומות אחרים.

אלון שוסטר: אני מכיר את זה, אשתי עוסקת בכך גם בשדרות וגם בשער הנגב, אני יודע מה קורה גם באשקלון ובמקומות אחרים.

אלון שוסטר: אבל האינטנסיביות, ההתמשכות גורמת – אני רוצה לומר בזהירות – לזעזועים משמעותיים ביכולת העמידה לאורך זמן.

אלון שוסטר: עשינו את זה באופן מופלא והוועדה הזו היא משענת אדירה להמשך היכולת לעמוד בפני האתגרים.

אלון שוסטר: שני נושאים שאני רוצה להזכיר אותם, והם יהיו על סדר היום של הכנסת.

קריאה: אין בעיה, אל תדאג, יש 254 מיליון שקל.

אלון שוסטר: נושא אחד הוא פער שוק, הייתי אומר אי-צדק שקיים בין ערים לבין מועצות אזוריות, כאשר עיר ששכונה אחת שלה – אם נחליט שאזור התעשייה הדרומי של אשקלון יהיה בפנים אז אשקלון כולה תהיה בפנים.

אלון שוסטר: מועצה אזורית ש-3–4 ישובים שלה, אפילו חצי מן הישובים שלה יהיו בתוך אזור עדיפות או אזור קו עימות – לא תיכנס המועצה כולה, שכל הקיום שלה הוא בתוך אזור העדיפות.

אלון שוסטר: יש פה חוסר איזון ואנחנו ננסה לטפל בעניין.

אלון שוסטר: נושא נוסף, בסוף צוק איתן הוקצב תקציב שכרגע מבשיל, לאחר עבודה גדולה שנעשתה במועצות האזוריות ובעיר שדרות במקביל, לעמידה ארוכת טווח, ליכולת לתת זכות או אפשרות לעמידה ארוכת טווח בפני המציאות הזו.

אלון שוסטר: אני בין הראשונים שירצה לראות בשינוי המצב הזה, אבל המדינה חייבת להכיר בכך שיש חשש גדול שבדור הבא נמשיך לראות חוסר יציבות גדול.

אלון שוסטר: הבית הזה, שהיה לעזר עצום במשך השנים הללו, ימשיך להיות כזה.

משה גפני: אמרתי: נקיים על זה דיון.

משה גפני: טוב מה שאמרת.

משה גפני: חבר הכנסת מרגי, וחבר הכנסת ביטון – אני מקדם אותם בברכה.

יעקב מרגי: אמנם אמרת את זה כמה פעמים אבל אני רוצה לשמוע ממך אמירה, ואני סומך על האמירה שלך, שאותה להיטות ונחישות שהייתה לחברי הבית הזה בקדנציות הקודמות, כשסגרנו את כל הסיפור של מיגון העוטף 7, אני חושב שוועדת הכספים צריכה להוביל דיונים, שאתה תתחייב כיושב-ראש הוועדה – כי מן הסתם אתה תהיה יושב-ראש הוועדה הקבוע - - -

משה גפני: אני לא יודע.

מאיר כהן: ליצמן רוצה שהוא יהיה שר ...

יעקב מרגי: רבותי, ה-7 הוא כבר מזמן לא 7.

יעקב מרגי: קו ה-40 מדבר בעד עצמו.

יעקב מרגי: צריך לבחון מה צריך לעשות שם.

יעקב מרגי: מי שצריך מיגון – מיגון, מי שצריך הטבות – הטבות, ואזורי תעשייה.

יעקב מרגי: אני קורא לחבריי ראשי המועצות האזוריות – כל פעם שמדברים על הערים אני שומע שאתם קצת חוששים למעמדכם.

יעקב מרגי: אנחנו נגן עליכם, נמשיך להגן, אבל אני מצפה גם מכם לקצת הבנה לגבי מה שקורה בערים הגדולות.

יעקב מרגי: תודה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: חבר הכנסת עידן רול.

עידן רול: הדברים נאמרו.

מיקי לוי: אני רוצה משפט אחד בכל זאת.

מיקי לוי: בפעם הקודמת קיימנו דיון מיוחד בנושא הדבוראים.

מיקי לוי: רק אחד קיבל פיצוי.

מיקי לוי: תבואו עם ידיים פתוחות בבקשה.

מיקי לוי: לא צריך בכל דבר להגיע לבית המשפט.

מיקי לוי: זה לא הרבה כסף.

קריאה: הוא אומר: הכיסים נעולים אבל הידיים פתוחות.

שגית אפיק: בהמשך לשאלה הזאת, מירי סביון, התיקים עדיין מתנהלים אצלכם?

שגית אפיק: זה בערעורים?

שגית אפיק: איפה זה עומד?

משה גפני: אני לא נכנס איתם לפרטים.

משה גפני: אני הולך לאשר את זה.

<< אורח >> אמיר דהן: בסך הכול הוגשו 104 תביעות.

משה גפני: תיכף נדבר על העניין הזה.

משה גפני: נגיע לסיכום.

משה גפני: תתכוננו.

מיכאל כשכאש: אדוני היושב-ראש, אני מבקש רשות דיבור.

מיכאל כשכאש: אני עו"ד מיכאל כשכאש, אני מייצג את התאחדות האולמות וגני האירועים.

משה גפני: בסדר, אנחנו נדבר על זה.

משה גפני: לא צריך רשות דיבור – אני חצי מלונאי, וגם חצי חקלאי וחצי דבוראי.

משה גפני: תעשיין אני מלא.

משה גפני: עוד נגיע לזה, נגיע לסיכום.

משה גפני: תמר זנדברג, בבקשה.

תמר זנדברג: תודה, אדוני היושב-ראש.

תמר זנדברג: שתי נקודות.

תמר זנדברג: אנחנו דנים פה במצב שהוא כביכול כמו מזג האוויר, הוא כביכול ירד עלינו משמיים.

תמר זנדברג: צריך לזכור שהמצב הזה הוא לא טעות.

תמר זנדברג: הוא מדיניות.

תמר זנדברג: יש ממשלה שהביאה אותנו למצב הזה.

תמר זנדברג: אפשר וצריך להימנע מן המצב הביטחוני הזה ולא להיגרר מסבב לסבב כל הזמן.

תמר זנדברג: הממשלה בוחרת במודע לא לעשות את זה, היא בוחרת לגרור אותנו כך.

שלמה קרעי: היא מנסה לתקן את ההתנתקות שהייתה.

תמר זנדברג: לכן מה שאנחנו דנים בו פה הוא המעט של המעט של הפיצוי, כבר אחרי שהגענו למצב כתוצאה של מדיניות, מה עושים כדי לפצות את האזרחים.

תמר זנדברג: הייתי מצפה באמת לרוחב לב.

תמר זנדברג: זה לא רוחב לב, זה לא טובה שעושים למישהו, אלא זה בדין.

תמר זנדברג: הרבה הרבה יותר ברור שהדברים האלה יהיו אוטומטיים, שלא יצטרכו להגיש תביעות, כאשר 91 תביעות הוגשו והשאר, עוד אולי 20,000, כפי שנמסר לי פה, של ימי עבודה שאבדו אי-שם ברוח בכל מיני ימי חופש וימים שהרשויות לוקחות על עצמן.

תמר זנדברג: עושה רושם שרשויות המדינה רק רוצות לחזור כמה שיותר מהר לשגרה כדי לחסוך את מצב החירום ומשאירות מאחור את האזרחים ואת הרשויות המקומיות להתמודד לבד עם המצב.

תמר זנדברג: זאת נקודה אחת.

תמר זנדברג: נקודה שנייה, לגבי מה שנשמע פה, בין העוטף לאשקלון ולערים – אני רוצה להגיד מניסיון, גם גדי ירקוני וגם אלון שוסטר, נפגשנו פעמים רבות, ונפגשנו גם בשבוע שעבר.

תמר זנדברג: מהרושם שלי, הבעיות שונות.

תמר זנדברג: בעוטף אין אזעקות, ממש חיים צמודים למיגוניות, זה ממש כמו מטר גשם.

תמר זנדברג: באשקלון אין מיגון.

תמר זנדברג: אם חס וחלילה נופל טיל בלילה והולכים לשיכונים שבהם המקלט, אם קיים, לא מוכשר ואין כסף, חס וחלילה טיל אחד שנופל – אותו אזרח שנהרג נהרג בבית פרטי.

תמר זנדברג: אם חס וחלילה הטיל הזה היה נופל בבניין – זה אסון פי 30.

תמר זנדברג: אי אפשר להמשיך להתעלם מן הדבר הזה, רק לסמוך על ניסים.

תמר זנדברג: אין שום הפרד ומשול בין העוטף לבין אשקלון ושאר הרשויות המקומיות.

תמר זנדברג: מבחינתנו כולם הם אותו דבר.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: מאיר כהן, אם אפשר בקצרה, בבקשה.

מאיר כהן: הכי בקצרה.

מאיר כהן: אני חושב שצריכה לקום קואליציה לטובת העיר אשקלון.

מאיר כהן: מי שטייל שם בסבב האחרון הבין מה המשמעות.

מאיר כהן: אני מציע לך, גפני, היות וליצמן יושב במשא ומתן הקואליציוני - - -

משה גפני: אתה כל הזמן מדבר איתי על ליצמן.

משה גפני: מה זה?

משה גפני: ...

מאיר כהן: אדבר על מה שארצה.

מאיר כהן: הרב פרץ, גם אתה יושב במשא ומתן קואליציוני, וגם אתה עודד פורר.

מאיר כהן: אנא מכם, תכניסו לתוך - - -

עודד פורר: אנחנו לא יושבים, אז אין בעיה.

מאיר כהן: עודד, אני לא אומר את זה בציניות, אני אומר את זה באמת מעומק לבי: תכניסו לתוך ההסכם הקואליציוני שהעיר אשקלון תקבל פתרון מיידי.

מאיר כהן: פעם אחת תעשו את זה.

מאיר כהן: תודה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: יש לי מה לענות על זה אבל לא חשוב.

משה גפני: אני אקיים בכל מקרה דיון על אשקלון.

משה גפני: צריך לדעת שיש עוד כמה ישובים.

משה גפני: פנינה תמנו, בבקשה.

פנינה תמנו: אדוני היושב-ראש, ראשית, אני רוצה לחזק את תושבי הדרום, מי מכם גם שנמצאים פה.

פנינה תמנו: בסופו של דבר נראה לי שלמרות שהוועדה עשתה עבודה טובה, וכאשר צריך להגיד מילה טובה אומרים מילה טובה, בכנסת העשרים עבדתם קשה כדי שהתקנות יעברו, אבל בסופו של דבר גם אז אישרתם אותן לתקופת זמן כל כך קצרה, כאשר אנחנו מבינים שאנחנו נמצאים בתוך הדבר הזה 18 שנים.

פנינה תמנו: אי אפשר להתעלם מן העובדה הזו.

פנינה תמנו: זה כמו לשים פלסטר על חתך עמוק של אדם שנפצע.

פנינה תמנו: אני חושבת שמן הראוי, בטח בחלקים מסוימים, להפוך את הוראות השעה להוראות קבע ולהסדיר את הנושא הזה.

פנינה תמנו: לא ייתכן שבכל פעם תושבי הדרום יצטרכו לעשות לובי.

פנינה תמנו: אני לא מסכימה למה שאמרת לראש עיריית אשקלון.

פנינה תמנו: אנחנו לא צריכים להגיד לו: לֵך, אל תנוח, תתחיל לרוץ.

פנינה תמנו: זה העבודה שלנו, בשביל זה אנחנו פה.

משה גפני: אמרתי לו אבל התכוונתי אלינו: שלא ננוח.

פנינה תמנו: מצוין.

פנינה תמנו: לא בציניות אומר חברי חבר הכנסת מאיר כהן להכניס את זה להסכמים הקואליציוניים.

פנינה תמנו: יושב פה גם הרב רפי פרץ.

פנינה תמנו: ראוי שתשימו את תושבי הדרום כסעיף ראשון, כל מי שעושה משא ומתן.

פנינה תמנו: לגבי מרכזי החוסן – התחושה שלי, באמת, קודם כול לא מדובר בהרבה מאוד תקציבים, באמת מדובר בטיפה בים של תקציב.

פנינה תמנו: כולנו צריכים שכבר מחר זה יאושר.

פנינה תמנו: העבודה על החוסן האמיתי נעשית בעת שגרה.

פנינה תמנו: לכן, אדוני היושב-ראש, אני חושבת שלא צריך להסכים לאישור התקנות עם התאריך שהציג שר האוצר.

פנינה תמנו: רועי פולקמן, אני לא מבינה איך אתם מסכימים לכך שזה יהיה רק עד 30 ביוני.

פנינה תמנו: אתם חושבים שהמצב הולך להשתנות פלאים?

רועי פולקמן: אנחנו רוצים להאריך את זה.

קריאה: אדוני, חצי דקה על העסקים בדרום.

משה גפני: לא, עם כל הכבוד, לא יהיה.

משה גפני: הבטחתי ליועץ המשפטי לכנסת ואני רוצה לעמוד בדיבורי.

משה גפני: אני מסכים איתך שזה כבר 18 שנים.

משה גפני: אני רק רוצה להזכיר לך שבקדנציה שלפני הקודמת אתם הייתם בממשלה, הייתם יכולים להעביר את זה.

פנינה תמנו: כשהיינו בממשלה העברנו דברים שונים.

משה גפני: אני אומר: כל הכבוד לכם.

פנינה תמנו: בסדר, תפסיק להפוך את זה לפוליטי.

פנינה תמנו: זה לא פוליטי.

פנינה תמנו: זה רציני מאוד.

משה גפני: אמרתי שזה פוליטי?

פנינה תמנו: אם זה רציני, אני מבקשת ממך - - -

תמר זנדברג: מה שפוליטי לא רציני?

משה גפני: טל רוסו, בבקשה.

טל רוסו: קודם כול, אני מנסה לחכות כבר שעתיים לדבר.

טל רוסו: אני מבין שזה לא הסגנון.

טל רוסו: כבר עשר שנים אני מלווה את העוטף, מאז שהייתי מפקד פיקוד דרום.

טל רוסו: יש כמה דברים שהתקדמו, אבל בסוף אנחנו דנים באותן סוגיות.

טל רוסו: אני חושב שהנקודה המרכזית היא מענה מהיר ומרחיב לתושבי הדרום והעוטף שעומדים בחזית כבר 18 שנים.

טל רוסו: אנחנו מסתכלים על הסבב הזה אבל זה כבר תהליך ארוך.

טל רוסו: יש אחריות מדהימה של התושבים, למשל של החקלאים, עם כל מה שהם עשו עם הקציר המוקדם.

טל רוסו: אלה דברים מדהימים שצריך לעודד אותם, לחזק אותם, וביד מרחיבה ומהירה.

טל רוסו: לגבי ההחלטות פה – הייתי בין ראשון לשני בעוטף.

טל רוסו: כשמודיעים בשעה 7 שאפשר לחזור לשגרת חיים – זה לא באמת שגרת חיים.

טל רוסו: לכן צריך לדעת לפצות על זה בצורה הכי מרחיבה שאפשר.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: אורית פרקש הכהן, ממש משפט.

משה גפני: אני רוצה להצביע.

אורית פרקש הכהן: אני רוצה להצטרף לכל מה שנאמר כאן, אבל אני רוצה להציף בעיה אחת שמפריעה לי מאוד.

אורית פרקש הכהן: אנחנו מגיעים להצבעה הזאת בעצם כאשר יש ואקום של חודשיים אחורה או משהו כזה בצווים.

אורית פרקש הכהן: זה מצב לא תקין מבחינת ההתנהלות של משרד האוצר.

אורית פרקש הכהן: צריך לוודא שלא יהיו פה פערים.

יעקב מרגי: לא תיאמו איתנו את הסבב הזה ...

אורית פרקש הכהן: כפי שפנינה תמנו אמרה: הסוגיה כאן היא לא פוליטית.

אורית פרקש הכהן: לא צריך לאשר צווים בדיעבד בסוגיות כאלה ולשים את תושבי הדרום כבני ערובה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: עידית סילמן, בבקשה.

ניר שוחט: אדוני היושב-ראש, מילה מהעסקים הקטנים.

ניר שוחט: רק דקה.

משה גפני: לא אתן, עם כל הכבוד.

משה גפני: מספיק.

משה גפני: אני לא יכול, מה אני יכול לעשות.

ניר שוחט: הגעתי לכאן.

ניר שוחט: אני חי שם כבר 12 שנים.

ניר שוחט: אני רק רוצה בדקה לדבר על העסקים הקטנים.

עידית סילמן: חבר הכנסת גפני, תודה רבה על קיום הדיון.

עידית סילמן: אני רוצה להצטרף למה שאמרה חברתי חברת הכנסת פנינה תמנו.

עידית סילמן: בהחלט הדיון אינו פוליטי.

עידית סילמן: בהחלט אנחנו מצפים לדיון מיוחד על אשקלון, שיכלילו אותה בתוך הטווח הזה.

משה גפני: יש עוד כמה ישובים בדרום.

עידית סילמן: בסדר, וגם הישובים שמסביב.

עידית סילמן: אין ספק, אנחנו צריכים לראות מה קורה בסבב הבא כי אם אנחנו מדברים כרגע על התאריכים הנוכחיים אז מה יקרה הלאה?

עידית סילמן: צריך להכליל את זה בתוך הדיון.

עידית סילמן: וכמובן גם לנושא העסקים הקטנים, כפי שהוא אמר.

עידית סילמן: ואם כבר, אני רוצה לקשר את זה לפניציה ולמה שקורה שם כרגע.

מיקי לוי: זה בדיון הבא.

מיקי לוי: אל תעשי לנו בלגן.

עידית סילמן: אין ספק שזה גם חלק.

משה גפני: בבקשה, משפט לעסקים הקטנים.

ניר שוחט: אני גר בניר-עם, מקיים עסק כבר 12 שנים.

ניר שוחט: אני מבין שאי אפשר לטפל בכול אחרי הבחירות, אבל המצב שלנו תלוי על חוט השערה.

ניר שוחט: אנחנו מסעדה.

ניר שוחט: התחלנו שניים, אני ואשתי, והיום אנחנו מעסיקים 62 עובדים.

ניר שוחט: לא יכול להיות שאומרים לנו שאנחנו מנוע צמיחה, של צמיחה דמוגרפית וצמיחה כלכלית, כשאנחנו קורסים.

ניר שוחט: היום אנחנו מעסיקים 62 אנשים, אולם עוד ועוד עסקים פושטים את הרגל.

ניר שוחט: אנחנו צריכים פתרון מהיר יותר.

ניר שוחט: צו השעה מתייחס לשבעה ימים סגורים.

ניר שוחט: אנחנו לא סוגרים את העסק שבעה ימים ברצף.

ניר שוחט: סגרתי את העסק שלי שבעה ימים בחודש אבל לא רצוף.

ניר שוחט: זה אומר שאני לא זכאי לתבוע פיצוי.

ניר שוחט: איך אפשר לקבל עזרה כך?

משה גפני: תודה.

משה גפני: אנחנו נתמודד עם זה.

ניר שוחט: אבל אני לא מצליח להתמודד עם זה.

ניר שוחט: אני צריך להבין אם יש לי אופק, אם יש לי עתיד בכלל.

ניר שוחט: בשנה האחרונה לא קיבלתי משכורת, לא אני ולא אשתי.

ניר שוחט: אני מבין ששמעת אותי אבל המצב קריטי.

ניר שוחט: באמת אני מבין שצריך לשלוח ילדים למרכז חוסן, אני מבין שצריך למצוא פתרון מדיני אבל כרגע יכול להיות שהחמאס מצליח להשיג הישגים כאלה משמעותיים בנפש של הילדים.

ניר שוחט: אבל להפסיד במערכה הזאת, במערכה הכלכלית, שתהיה גם קריסה כלכלית?

ניר שוחט: אנחנו פושטים את הרגל בגלל תזרים מזומנים.

ניר שוחט: זה לא הגיוני.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: אנחנו נקיים על זה דיון.

משה גפני: אנחנו צריכים להיות בעניין הזה מעשיים.

ניר שוחט: 20,000 עסקים, זה מה שיש.

קריאה: היו הרבה יותר.

קריאה: כל אחד מצפה שהמעסיק יממן את השכר של העובדים.

קריאה: זה בעצם נטל על המעסיקים.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: מישהו מן התיירות?

ליאורה סלע דוד: תודה.

ליאורה סלע דוד: אני מנהלת את עמותת התיירות האזורית.

ליאורה סלע דוד: אני מלאת אמפתיה לכולם.

ליאורה סלע דוד: אני גם תושבת הדרום.

ליאורה סלע דוד: אני חייבת להגיד שאתם מדברים פה על מיגון – יש גם ישובים בתוך העוטף, ואני חיה באחד מהם, שאין בהם מיגון.

ליאורה סלע דוד: אבל לא על זה באנו לדבר עכשיו.

ליאורה סלע דוד: התקנות האלה מדברות על נזק עקיף.

ליאורה סלע דוד: התקנות האלה נחקקו בגלל נזק עקיף, בין היתר גם לעסקי התיירות.

ליאורה סלע דוד: אני יודעת שזה לא פופולרי אבל אני חייבת להגיד תודה לרשות המסים, שבשיתוף פעולה גם עם הוועדה פה וגם עם רשות המסים הוציאה את החקיקה הזאת.

ליאורה סלע דוד: העסקים עצמם מקבלים כבר את הכספים.

ליאורה סלע דוד: אני חייבת להגיד: עסקי התיירות מקבלים את הכספים.

ליאורה סלע דוד: אני מבקשת להרחיב את התקנות.

רועי פולקמן: אז למה המסעדה שלו לא מקבלת?

ליאורה סלע דוד: אתם מבקשים להאריך את התקנות עד 30 ביוני.

ליאורה סלע דוד: זה עוד חודש.

ליאורה סלע דוד: אני מבקשת להאריך את התקנות עד סוף דצמבר.

ליאורה סלע דוד: לא יעזור לנו עוד חודש.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: מיכאל ביטון, תגיד משפט, ואחרי זה עורר פורר.

מיכאל ביטון: תושבי הדרום – גפני בדרך כלל הרבה יותר סובלני, רק שהיום אתה רוצה להקיף נושאים בדחיפות.

משה גפני: אני רוצה להצביע.

מיכאל ביטון: לתושבי הדרום, לתומר גלאם ראש עירית אשקלון, אתם צריכים לצאת מפה עם הידיעה, דבר ראשון, שיש פה קואליציה חוצת מפלגות שתגדיל את מפת הסיוע, כי טווח הטילים גדל והמפה צריכה לגדול, ואנחנו נעשה את זה.

מיכאל ביטון: תביאו הצעת חוק שמגדילה את המפה ואנחנו נגדיל את המפה.

מיכאל ביטון: דבר שני, מיגון – מדינת ישראל עשתה דבר מדהים במיגון בעוטף ועשתה את זה בשדרות אך לא עשתה את זה באשקלון, והם חטפו טילים.

מיכאל ביטון: אנחנו צריכים תוכנית מיגון.

מיכאל ביטון: היא תהיה רב-שנתית.

מיכאל ביטון: היא צריכה לשלב את תמ"א 38, לתת מעלית וממ"ד לכל בית באשקלון בתוכנית ממשלתית.

מיכאל ביטון: זה אפשרי.

מיכאל ביטון: תביא תוכנית – יש לך תמיכה רחבה כאן.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: עודד פורר, בבקשה.

עודד פורר: ברשותך, שני משפטים.

עודד פורר: ראשית, אני רוצה להתייחס לעניין המיגון והתוספות, והתוספות, והתוספות.

עודד פורר: זה לא בדיון בוועדה הזו אבל הייתי מצפה מהממשלה בסוף לדאוג לכך שלא יהיו סבבים, זה הרצון, ואז כל הדיונים האלה יתייתרו.

עודד פורר: לעניין הדיונים האלה, אדוני, מה שהעלה פה הבחור שמנהל עסק בתנאים-לא-תנאים זה לא דבר חדש שעולה על שולחן הוועדה.

עודד פורר: הרי דיברנו על זה גם כשהביאו את התקנות הקודמות ודיברנו על זה כאשר דיברו על עסקי התיירות.

עודד פורר: שאלנו אותם: חברים, המסעדה זה לא תיירות?

עודד פורר: גלידריה זה לא תיירות?

עודד פורר: כשבאים לשם אנשים הם לא באים גם כדי לאכול?

עודד פורר: אתה חושב שהוא מתפרנס מתושבי ניר-עם שבאים לאכול אצלו במסעדה?

עודד פורר: לכן אני אומר לך אדוני, אנחנו הרי נאשר את התקנות האלה כי אין לנו ברירה, אבל אם לא יבואו לפה פעם אחת תקנות שגם מתייחסות לעסקים הקטנים ולמעסיקים, לא כְפרה חולבת שאפשר לקחת מהכיס שלהם כדי לשלם פיצויים לתושבים אלא ככאלה שצריכים להיות שותפים למערכה הזו, אני אומר לך שאי אפשר יהיה להעביר פה תקנות.

משה גפני: תודה רבה.

ניר שוחט: פעם הגיעו אוטובוסים.

ניר שוחט: היום לא מגיעים אוטובוסים.

רועי פולקמן: עודד פורר, תקשיב: אחת הבעיות, גם לבחור שיושב פה בעל המסעדה, היא שהתקנות בבסיסן קיימות, רק יש בעיה קשה מאוד ביישום, וראינו את זה פה כבר כמה פעמים.

רועי פולקמן: אני מציע שספציפית – יש פה שני דיונים נפרדים.

רועי פולקמן: האמירה שיש פה עסקת חבילה היא לא נכונה.

עודד פורר: מדברים על זה כבר כל כך הרבה זמן.

עודד פורר: הרי דיברנו על זה לפני האירוע הקודם, וחצי שנה לפני הבחירות.

עודד פורר: לא מביאים שום דבר.

עודד פורר: הוא – ניר שוחט – לא ישרוד עד הדיון הבא.

רועי פולקמן: אתה צודק.

רועי פולקמן: ולכן יש פה שני דיונים נפרדים.

רועי פולקמן: אחד, צריך לערוך דיון נפרד על אשקלון, כיוון שלהגיד "נרחיב את העוטף" זה לא פתרון מכיוון שדין העוטף הוא לא דין אשקלון.

רועי פולקמן: אשקלון צריכה פתרון ייעודי, במיוחד לבעיות שלה.

רועי פולקמן: לגבי העסקים הקטנים – אני מבקש שלדיון הבא שיהיה על זה – רשות המסים: צריך לצלול פה לעובדות מכיוון שהבעיה היא שהם לא מקבלים את הדברים בזמן ושהוכחת הפיצוי מסובכת.

רועי פולקמן: זה לא התקנות אלא היישום שלהן.

עודד פורר: הוא בכלל לא בסל של התקנות.

רועי פולקמן: לא נכון.

רועי פולקמן: הוא רק לא יכול ליישם את זה.

רועי פולקמן: יש עסקים דומים לו שמקבלים פיצוי.

רועי פולקמן: אנחנו רוצים לפתור את הבעיה, לא לקשקש על זה.

משה גפני: אבי ניסנקורן, משפט.

אברהם (אבי) ניסנקורן: קודם כול, הממונה על השכר אמר לי כרגע בטלפון שהוא יפעל להפעיל את התקנות בכל המגזר הציבורי, כולל עובדי רשויות מקומיות.

משה גפני: אוציא לו מכתב.

משה גפני: בסדר.

אברהם (אבי) ניסנקורן: דבר שני, יש קונצנזוס להאריך את זה עד סוף השנה, לגבי היומיים.

משה גפני: מה זה קונצנזוס?

אברהם (אבי) ניסנקורן: בוועדה לפחות יש קונצנזוס.

משה גפני: ניר שוחט, קודם כול אני מבקש ממך שתעביר לי את הפרטים שלך.

משה גפני: אני מבקש שתגיד לי מה הבעיה, למה נוצרת הבעיה.

משה גפני: אדבר עם אנשי רשות המסים, שהם אנשים טובים.

ליאורה סלע דוד: הוא לא מוגדר כתיירות.

משה גפני: אני מבקש שתעביר לי את הפרטים.

משה גפני: אם אוכל לעזור – אעזור.

משה גפני: אפנה לרשות המסים.

משה גפני: זה בעניין הזה.

משה גפני: אני מבקש להצביע על צו ההרחבה.

משה גפני: מי בעד צו ההרחבה, שיחול על כל העובדים?

משה גפני: אפנה גם לשר הפנים במכתב ולממונה על השכר.

משה גפני: מי בעד?

משה גפני: מי נגד?

משה גפני: מי נמנע?

משה גפני: בעד – פה אחד

משה גפני: הצו אושר.

משה גפני: אני מודה לכם על שיתוף הפעולה בעניין הזה.

משה גפני: לגבי התקנות – אני מבקש ללכת לפי הסדר.

משה גפני: קודם כול, אני מבקש שזה יחול גם על היום השני.

משה גפני: גם לכם ברור שביום השני אנשים לא יכולים לחזור לעבודה לאחר שנאמר כל הזמן שלא יהיו לימודים.

משה גפני: התקנות הללו יחולו גם על היום השני.

משה גפני: תגידו לי על מה אתם לא מסכימים.

מירי סביון: אנחנו מסכימים.

מירי סביון: רק חשוב לי לומר לפרוטוקול בעניין הזה, כדי לא ליצור בלבול בהמשך.

מירי סביון: לגבי היום השני – נדמה לי שזה 6 במאי – אנחנו מסכימים והיום הזה נכלל בגדר הימים שמזכים בפיצוי, אבל חשוב לנו לציין שהזכאות הזאת נובעת מכך שהייתה הכרזה של פיקוד העורף לגבי היום הזה בתחילתו.

מירי סביון: חשוב לנו להדגיש את זה, לציין שזה לא נובע מכך שרשויות מקומיות כאלה ואחרות החליטו לקיים או לא לקיים לימודים אלא זה נשען על ההחלטה של פיקוד העורף.

מירי סביון: זה חשוב לנו לגבי אירועים עתידיים, שהלוואי שלא יקרו, אבל הפיצוי מתבסס על הכרזות של פיקוד העורף.

מירי סביון: חשוב לנו שיהיה ברור שזאת הסיבה להחלטה שלנו.

משה גפני: כלומר הנימוקים הם כפי שאמרה מירי סביון.

משה גפני: זה נרשם בפרוטוקול.

משה גפני: אנחנו בוועדה מבקשים לאשר את התקנות כולל היום השני, לא רק היום הראשון.

משה גפני: אנחנו מבקשים שהתקנות האלה לא יהיו לחודשיים.

משה גפני: אנחנו לא יכולים להעביר את הסבב הזה.

משה גפני: אנחנו צריכים לדון על אשקלון, צריכים לדון על הדרום, צריכים לדון עוד הרבה.

משה גפני: תהיה לנו הרבה עבודה ביחד לגבי הדברים האלה.

משה גפני: לכן התקנות האלה יהיו עד סוף דצמבר.

משה גפני: הן לא יהיו לחודשיים.

משה גפני: אנחנו לא נבוא עוד פעם לסבב דיונים נוסף.

משה גפני: כל המפה של הטילים השתנתה.

משה גפני: אשקלון היום נמצאת במצב שהיא לא הייתה בו קודם.

משה גפני: 40 קילומטר – זה הפך להיות מושג מקביל ל-7 קילומטרים שהיה פעם.

משה גפני: לכן נצטרך לקיים דיון.

משה גפני: אנחנו לא יכולים עכשיו לעשות כלום אבל נצטרך לקיים דיון.

משה גפני: לכן התקנות האלה הן עד סוף דצמבר.

משה גפני: מוסכם?

מירי סביון: אנחנו לא מתווכחים.

משה גפני: אם אתם לא מתווכחים זה בסדר.

מירי סביון: אני אומרת שוב כתפיסה – בעניין הזה צריך לשים לב: הבאנו את התקנות עד סוף יוני כי חשבנו שכך צריך לפי התפתחות האירועים.

מירי סביון: גם בתקנות הקודמות אמרנו שבהתאם לאירועים לא נתנגד להאריך.

מירי סביון: אנחנו מבינים כרגע את הנושא הזה, אבל חשוב לציין שמלכתחילה חשבנו שנכון לתחוֹם את זה בלוחות זמנים.

מירי סביון: אנחנו מבינים כרגע את הדברים שנאמרים.

משה גפני: אנחנו תוחמים את זה בלוחות זמנים בגלל שהדיון הבא אצלנו יהיה על כך שהן יהיו הוראות קבע.

משה גפני: לא נסכים יותר להוראות שעה.

משה גפני: זה עד סוף דצמבר – אז עד סוף דצמבר.

משה גפני: בסדר, יש הסכמה.

שלמה קרעי: למה שלא ישנו כבר גם את היישום, שזה יהיה אוטומטי?

משה גפני: ישנו.

משה גפני: הנה הם פה.

שלמה קרעי: מצוין, אז שיפעלו גם בנושא הזה להקל.

משה גפני: צריך לשנות את החוק.

<< אורח >> אמיר דהן: צריך לציין שבממשלה לא הייתה הסכמה להפוך את התקנות האלה לתקנות קבע ולא - - -

יעקב מרגי: אנחנו לא עובדים אצל הממשלה.

משה גפני: האמת היא שאני יודע ואני משבח אתכם על שהבאתם את התקנות.

משה גפני: לא התקיים דיון בממשלה, אנחנו יודעים את זה, אנחנו מכירים את המצב, מה קורה בממשלה.

משה גפני: אני מכיר את זה מכל מיני דיונים אבל זה ברור.

משה גפני: אני לא מבקש עכשיו לקבל החלטה על תקנות קבע בגלל שלפי דעתי כדי לקבל החלטה קבועה צריך חוק וצריך דיון בממשלה וצריך את ועדת השרים.

משה גפני: אני מעריך כך, אני לא בטוח, יכול להיות שלא, אבל צריך לקיים דיון.

משה גפני: הדיון הזה יהיה מקביל לחוק ואנחנו נבחן את העניין הזה.

משה גפני: זה הכיוון של הוועדה.

משה גפני: אנחנו לא רוצים יותר את הדיונים האלה.

משה גפני: לכן אני מבקש שהתקנות יהיו עד לסוף דצמבר ולא רק לחודשיים כפי שמופיע בנוסח שהבאתם.

יעקב מרגי: לא מיצינו את הנושא?

משה גפני: דבר נוסף, אני מבקש להכניס לתקנות האלה גם את הדבוראים, גם את התיירות וגם את החקלאות.

ניר שוחט: וגם את המסעדות.

קריאה: אנחנו מתקיימים רק מתיירות פנים.

משה גפני: מה התשובה?

<< אורח >> אמיר דהן: החקלאות מקבלת פיצוי בכל אופן גם על שריפת שדות, גם על נזקים עקיפים.

<< אורח >> אמיר דהן: הוא דיבר כאן על משהו שמשרד החקלאות קבע, איזה נוהל לקציר מוקדם.

<< אורח >> אמיר דהן: זה לא קשור.

שרגא ברוש: על העבודה.

<< אורח >> אמיר דהן: על העבודה הם מקבלים.

<< אורח >> אמיר דהן: זה אותו דבר – בכל ה-40 קילומטרים מקבלים שכר עבודה.

גדי ירקוני: זה נותן תשובה לחקלאים.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, רק לגבי הפתרון שתמצא לניר שוחט מניר-עם, הוא מייצג את עצמו.

שלמה קרעי: אנחנו כאן מייצגים את עוטף עזה בכלל, אז אם מוצאים פתרון שמסעדה נכנסת לתקנות, כפי שצריך להיות לענף התיירות, אז יש להחיל את זה על כל המסעדות.

ניר שוחט: בוודאי, לא באתי לדבר רק על עצמי.

ניר שוחט: באתי לדבר על כל חבריי.

רועי פולקמן: ברור שזה לא אישי.

משה גפני: אני חוזר על הבקשה שלי.

משה גפני: ניר שוחט, אני מבקש ממך את הפרטים.

משה גפני: אני לא מבקש סתם.

משה גפני: אני גם אוהב לעזור לאנשים אבל אני רוצה לקיים דיון על המסעדות, אני רוצה לפתור את הבעיה הזאת.

משה גפני: יש פה הרבה בעיות שנצטרך לפתור.

ניר שוחט: אני מודה לך מאוד.

משה גפני: אנחנו הולכים להצביע עכשיו על תקנות עד סוף דצמבר.

משה גפני: אנחנו מדברים גם על הדבוראים וגם על התיירות.

משה גפני: לגבי החקלאות יצטרכו להוציא איזה נוהל.

קריאה: גם על המסעדנים.

משה גפני: החקלאות נכללת בתקנות.

קריאה: התיירות זה רק 7 קילומטרים.

משה גפני: התקנות כוללות גם את היום השני.

משה גפני: עשינו גם עכשיו בהסכמתם את צו ההרחבה.

משה גפני: לכן תדעו שאתם תקבלו עכשיו כנראה את התביעות.

משה גפני: בכל מקרה העובדים יקבלו את הכסף של הפיצוי, שאני שמח מאוד על כך.

שרגא ברוש: קודם כול כדי שיהיה ברור, אנחנו נחתום על הסכם קיבוצי עם ההסתדרות בשם לשכת התיאום של הארגונים הכלכליים.

שרגא ברוש: זה אומר: זה יכלול את כל העובדים בכל מדינת ישראל, בלי שום קשר למקצוע שבו הם עובדים.

שרגא ברוש: זה דבר אחד.

שרגא ברוש: דבר שני, אדוני יושב-ראש הוועדה, מן ההיכרות הקצרה בינינו ועם הוועדה הזאת, אני בטוח שהרוח הזאת תשרה גם בקדנציה הבאה.

שרגא ברוש: אני מציע ומבקש שאתה תיזום את הדיון, ובואו לא נחכה לממשלה, על נושא הפיצוי האחר.

שרגא ברוש: עזוב את העובדים.

שרגא ברוש: אם אני מתייחס ברצינות אל מה שאומרים כולם, כנראה שהסבב הבא יהיה לא כל כך רחוק וגם ארוך יותר ואז יגיעו למחזורים שירדו ולעסקים שייפגעו.

שרגא ברוש: בואו לא נחכה שזה יקרה.

שרגא ברוש: בואו ניזום את זה – אשקלון בפנים, כל הישובים מסביב בפנים.

אורלי דקר: גם אשדוד.

שרגא ברוש: ויהיה בעצם פתרון.

שרגא ברוש: כאשר יהיה פתרון יהיה גם שקט לעסקים לדעת שיש להם ודאות.

שרגא ברוש: האי-ודאות זה מוטרף.

שרגא ברוש: מי ילך להקים היום עסק באזור?

משה גפני: שרגא ברוש, אני מודה לך על מה שאמרת.

משה גפני: בכל מקרה מה שעשיתי היום בעניין הזה, וגם בנושא הבא, הוא ועדה זמנית.

משה גפני: יש דברים שבהם יש עליי מגבלות.

משה גפני: לא רציתי להשאיר את הנושא הזה ללא טיפול ואני שמח שהם אכן הביאו את התקנות שעל בסיסן היינו יכולים להרחיב אותן.

משה גפני: אני שמח על כך שאתם אנשים טובים ואתם נעתרים לבקשתי, לבקשת הוועדה.

שגית אפיק: צריך לקרוא את התקנות.

גיא גולדמן: אגיד רק שאנחנו נכניס התאמות מתחייבות בנוסח ביחד עם היועצת המשפטית של הוועדה.

שגית אפיק: לצורך הארכה עד לסוף השנה אנחנו יכולים לתקן כאן עכשיו בהקראה, אבל אתה מתכוון שאת התיירות ואת הדבוראים נוסיף אחר כך בניסוח בינינו.

שגית אפיק: אני מבינה.

שגית אפיק: אבל זו החלטת הוועדה ועל כך היא מצביעה.

מיכאל כשכאש: אדוני היושב-ראש, אמרת שתדון בעניינים של גני האירועים והאולמות ואני ממתין ברוב קשב ועכשיו כבר ניגשים להצבעה.

מיכאל כשכאש: פיקוד העורף סוגר אותנו.

מיכאל כשכאש: בניגוד אליו, אותנו סוגרים כי לא מאפשרים התקהלות.

מיכאל כשכאש: מסעדה אפשר להפעיל אבל אולם אירועים אי אפשר להפעיל.

מיכאל כשכאש: יש לי צווים שסוגרים לי את האולם בקיבוץ ברור חיל, צמוד לשדרות.

מיכאל כשכאש: סוגרים לי את האולם ואין לי פתרון.

משה גפני: אני הולך לקיים על זה דיון.

משה גפני: מה זה יעזור עכשיו?

משה גפני: אני לא מבין.

משה גפני: נקיים על זה דיון.

משה גפני: רבותי, אף אחד לא יפוצה עכשיו.

לילי אור: תקנות מס רכוש וקרן פיצויים (תשלום פיצויים) (נזק מלחמה ונזק עקיף) (הוראת שעה) (תיקון), התשע"ט-2019 "בתוקף סמכותי לפי סעיפים 35, 36(א) ו-65 לחוק מס רכוש וקרן פיצויים, התשכ"א-1961 (להלן – החוק), ובאישור ועדת הכספים של הכנסת, אני קובע לאמור: תקנה 1 – תיקון תקנה 1 לתקנות העיקריות בתקנה 1 לתקנות מס רכוש וקרן פיצויים (תשלום פיצויים) (נזק מלחמה ונזק עקיף) (הוראת שעה), התשע"ט-2019 – (1) ברישה, במקום "כ"ה בניסן התשע"ט (30 באפריל 2019)" יבוא" - -

שגית אפיק: "31 בדצמבר 2019.

שגית אפיק: " זה שינוי אחד.

לילי אור: - - "ג' בטבת התש"פ (31 בדצמבר 2019)".

לילי אור: בפסקה (2) אקרא את מה שהוגש ואנחנו נעשה התאמות כדי שזה יחול כפי שביקשתם.

לילי אור: "(2) בפסקה (1), בהגדרה "התקופה המזכה", במקום "בפסקאות (2) או (3)" יבוא "בפסקה (2)" ובסופה יבוא "לנזק עקיף כאמור בפסקה (3) בהגדרה "אזור מיוחד"; התקופה המזכה היא מיום ט"ז באייר התשע"ח (1 במאי 2018) עד יום ג' בטבת התש"פ (31 בדצמבר 2019)".

לילי אור: תקנה 2 – תחילה תחילתה של תקנה 1(1) לתקנות אלה ביום כ"ו בניסן התשע"ט (1 במאי 2019).

לילי אור: "

שגית אפיק: זה מתייחס רק לשכר.

שגית אפיק: אנחנו נוסיף את התיירות ואת הדבוראים, נתקן את התאריכים.

שגית אפיק: התחילה תהיה 1 במאי 2019 אבל אתם תחילו את זה בנוסף גם על 6 במאי, בהתאם לפרשנות שמירי סביון נתנה כאן.

שגית אפיק: בסדר?

לילי אור: נכון.

משה גפני: מי בעד אישור תקנות מס רכוש וקרן פיצויים (תשלום פיצויים) (נזק מלחמה ונזק עקיף) (הוראת שעה) (תיקון), התשע"ט-2019, כולל מה שהוספנו ושהוקרא עכשיו?

יעקב מרגי: בדיעבד ובשעת הדחק.

משה גפני: מי בעד?

משה גפני: מי נגד?

משה גפני: מי נמנע?

משה גפני: בעד – פה אחד

משה גפני: התקנות אושרו.

משה גפני: אני מודה לכם ברשות המסים.

משה גפני: אני מתכוון לקיים דיון לגבי כל הנושאים שהועלו פה, כולל אשקלון.

משה גפני: אשקלון הופכת להיות סמל.

אורלי דקר: גם אשדוד.

אורלי דקר: היא גם 40 קילומטר.

משה גפני: אשקלון הופכת להיות סמל של שינוי, לצערנו הרב, במפה של הדרום.

משה גפני: נצטרך על כל הדברים האלה לקיים דיון, וזה לא דיון כדי לאשר תקנות מהר.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: הישיבה נעולה.