הוועדה המיוחדת לפניות הציבור, כנסת 20, פרוטוקול מספר 113, 2017-09-06 00:00

ישראל אייכלר: אני פותח את הישיבה לפניות הציבור בנושא התייקרות מחירי הצהרונים בשנת הלימודים תשע"ח.

ישראל אייכלר: אני יודע שאנחנו נוגעים בנושא שמעסיק עכשיו את כל המדינה, אף אחד לא יודע מה קורה עם הצהרונים ויש מקומות שזה ממש תוהו ובוהו.

ישראל אייכלר: הרבה הורים פנו אלינו וטוענים שבעקבות התוכנית "נטו משפחה" הם נאלצים לשלם יותר עבור הצהרונים לילדיהם לעומת שנת הלימודים הקודמת.

ישראל אייכלר: הבנתי שבעבר כל העניין של התמחור הלך לפי ההכנסה האישית של האיש, של האישה, של המשפחה.

ישראל אייכלר: היום זה הולך לפי אשכולות, לפי ערים, לפי מצב סוציו-אקונומי.

שלומית אבינוח-קואולמן: של היישוב.

ישראל אייכלר: באופן בסיסי יש פה עוול גדול מאוד מעצם העובדה שאדם עני, או שכונה ענייה, שגרים בעיר עשירה, שהם יוכו פעמיים והפער עוד יגדל ביניהם לבין השכנים שלהם.

ישראל אייכלר: יישוב שבו כולם עניים – יזכה, יישוב שכולם עשירים – שיבורכו, אבל אין יישוב שבו כולם עשירים, "לא יחדל אביון מקרב הארץ".

ישראל אייכלר: בכל יישוב יש אנשים עניים.

ישראל אייכלר: ניקח לדוגמה עיר כמו אשדוד, שמעתי שבנמל יש אנשים שמרוויחים כפול מחברי הכנסת לחודש, אבל זה לא אומר שכל תושבי אשדוד הם אנשים עשירים.

ישראל אייכלר: אשדוד יכולה להיות עיר עשירה, אבל יש שם שכונות רבות שבהן אנשים עניים.

ישראל אייכלר: קיבלנו גם פניות ספציפיות.

ישראל אייכלר: אני אקרא לכם רק קטע במקרה מפנייה של אדם שגר באשדוד: אני עובד ואשתי עובדת – הוא כותב באיזה חברה – אנחנו מתגוררים באשדוד.

ישראל אייכלר: יש לנו שתי בעיות, בעיה אחת שעד לשנה זו ועד בכלל הצהרונים היו תחת משרד הכלכלה והסבסוד הלך דרך המשפחות לצהרונים.

ישראל אייכלר: כל משפחה נרשמה לצהרון והמדינה סבסדה מול התלושים שההורים הגישו, בהתאם לצרכיה האישיים והכנסותיה האישיות.

ישראל אייכלר: החל משנת הלימודים הבאה הצהרונים יעברו למשרד החינוך, ואי לכך אין צהרונים, כי זה הולך דרך משרד החינוך לעיריות.

ישראל אייכלר: באשדוד העירייה העבירה את זה למתנ"סים – הפונה הספציפי הזה הוא חרדי, זה אומר שהם לא עושים את זה לחרדים – הסבסוד הולך לכולם ביחד ולא לכל משפחה בנפרד.

ישראל אייכלר: כאן הוא כותב את העניין שהעירייה שלהם עשירה, מעמד סוציו-אקונומי 5, כל הורה יצטרך לשלם 500 שקלים במקום 250 שקלים עד היום.

ישראל אייכלר: קודם כול השאלה העקרונית.

ישראל אייכלר: איזו אמת מידה מוסרית, חברתית, זה לבחון הכנסות של בן-אדם לפי האזור?

ישראל אייכלר: בלתי אפשרי לחשוב על זה.

ישראל אייכלר: דבר שני, העברת הצהרונים מסמכות משרד הכלכלה למשרד העבודה, זה טוב או לא טוב?

ורד קירו-זילברמן: - - - הילדים מגיל שלוש, לפי חוק הפיקוח על הפעלת צהרונים, עברו למשרד החינוך.

ישראל אייכלר: הקטנים יותר זה משרד העבודה.

ישראל אייכלר: חלק מהצהרונים של גני הילדים נשארו עדיין במסגרת משרד העבודה.

ישראל אייכלר: התוכנית מוערכת בעלות של 900 מיליון שקלים.

ישראל אייכלר: עד התוכנית שילמה כל משפחה בין 900 ל-1,300 שקל לחודש לצהרון.

ישראל אייכלר: ביישובים שנמצאים באשכול סוציו-אקונומי 3-1 התקיים סבסוד מלא של צהרונים.

ישראל אייכלר: במקביל ליישום תוכנית "נטו משפחה" חוקק חוק הפיקוח על הצהרונים.

ישראל אייכלר: החוק נועד להסדיר את איכות הצוות החינוכי, המזון, הפעילות שתתקיים ומסדיר גם את התשלום שיוכלו המפעילים לגבות, עד קרוב ל-1,000 שקל לחודש.

ישראל אייכלר: 935 שקלים ליתר דיוק.

ורד קירו-זילברמן: אני חייבת לציין שהחוק אומנם חוקק ועבר בקריאה השנייה ובקריאה השלישית בכנסת, אבל החוק מותנה בתקנות ובצו של השר, והדברים האלה עוד לא קרו, אז גם המחירים כרגע, אני לא יודעת על מה הם נסמכים.

ורד קירו-זילברמן: בעיקרון השר צריך לקבוע אותם והוא לא עשה את זה.

ישראל אייכלר: אגב, יש שורה של חוקים שהשרים עד היום לא עשו להם תקנות והם אות מתה.

ישראל אייכלר: פעם כבר הצעתי הצעת חוק לקנוס שרים.

ישראל אייכלר: זה נמצא במאגר של הכנסת, צריך אולי להפעיל את זה, ששר שבמשך הרבה זמן - - -

דודי מזרחי: משתהה.

ישראל אייכלר: לא רק משתהה, הוא עוקר את החוק מיסודו על-ידי דבר פשוט, הוא לא מכין תקנות ואין חוק, אבל זה לא המקרה.

ישראל אייכלר: יש פה בעיה נוספת, חלק ממפעילי הצהרונים החליטו שבמחיר שנקבע, אין להם כדאיות כלכלית להפעלה.

ישראל אייכלר: הם החליטו שלא מפעילים את הצהרונים, ולכן הביקוש לצהרונים גבוה יותר מההיצע.

ישראל אייכלר: לילדים רבים ברגע זה אין צהרונים.

ישראל אייכלר: המכרזים של המפעילים הוצאו מאוחר ובמקומות רבים שבהם יש "זוכה במכרז" הצהרון לא פועל ואין מענה לילדים אחרי השעה 13:00 בצהרים.

ישראל אייכלר: התוכנית שלנו לעסוק בזה היא כבר כמה שבועות.

ישראל אייכלר: היום במקרה שמעתי בדרך ברדיו שברגע זה יש צהרונים שלא נפתחו, ויש ילדים שאין להם צהרונים.

ישראל אייכלר: מטרת הישיבה הנוכחית לחייב את הרשויות המקומיות לתת מענה למשפחות בשכבה הסוציו-אקונומית הנמוכה, שיבחנו את הסבסוד והתמיכה לפי המצב הכלכלי של המשפחה ולא לפי המצב של היישוב.

ישראל אייכלר: אני מבין שהעיריות לא יוכלו לעמוד בזה, אז אנחנו צריכים לאפשר כמובן לממן אותן.

ישראל אייכלר: הממשלה תצטרך לממן את העיריות על האנשים האלה.

ישראל אייכלר: כמנהגנו אנחנו פונים בראש ובראשונה לפונים.

ישראל אייכלר: למרות שנציג האוצר מאוד רוצה כבר לדבר, קודם ניתן לניר קבלו, שפנה אלינו, שיגיד את דברו.

ישראל אייכלר: בבקשה.

ניר קבלו: אני אחד הנציגים של ועד ההיגוי של ההורים.

שלומית אבינוח-קואולמן: איפה אתה גר?

ניר קבלו: בראש פינה.

ישראל אייכלר: אדם שגר בראש פינה יודע שהוא ראש של הפינה.

ישראל אייכלר: ..

ניר קבלו: בדיוק התחלת לדבר על זה ואמרת שהנושא הסוציו-אקונומי מאוד מטעה.

ניר קבלו: אנחנו במצב סוציו-אקונומי 7 ואנחנו יישוב פריפריאלי, אנחנו נמצאים ממש בקצה המדינה.

ישראל אייכלר: איך הגעתם ל-7?

ישראל אייכלר: אני זוכר את ראש פינה כעיר ענייה מאוד.

ניר קבלו: צריך לשאול את הלמ"ס.

ניר קבלו: נראה לי שזו הכתובת לשאול.

ניר קבלו: האם יש צדק בהגדרות?

ניר קבלו: אני חושב שזה דיון שצריך לפתוח באופן כללי איך עושים את ההגדרות של המצב הסוציו-אקונומי והאם זה באמת נכון.

ניר קבלו: זה כבר נראה לי דיון למקום אחר.

ניר קבלו: אנחנו, בראש פינה לפחות, התבשרנו שבועיים לפני פתיחת שנת הלימודים – אני מדגיש שזה היה שבועיים – על עלייה דווקא במחירי הצהרונים.

ניר קבלו: במתווה הראשוני לפחות דובר על 3,400 שקל לילד בגן, בצהרון.

ישראל אייכלר: לשנה?

ניר קבלו: לשנה.

שלומית אבינוח-קואולמן: תוספת?

ניר קבלו: זה תוספת ותוספת של 1,400 שקל לשנה לילד בבית ספר.

ניר קבלו: כמו שהבנת זה היה רק שבועיים לפני תחילת שנת הלימודים ונאלצנו להתארגן בזריזות ובמהירות.

ניר קבלו: הוקמה קבוצת היגוי, צוות היגוי שכינס את כל ההורים, והתחלנו מהלך מול המועצה ומול ראש המועצה.

ניר קבלו: היו פגישות, היו דיונים.

ניר קבלו: אף אחד מאתנו לא רצה להגיע למצב של השבתה, אף אחד לא רוצה להתעייף פה במאבקים, רצינו להגיע להסדר בצורה ברורה, שבא ואומר שאנחנו נשלם בהתאם למה ששילמנו בשנה הקודמת ולא תהיה עליית מחירים, וגם רצינו התחייבות על הנושא הזה.

ניר קבלו: כרגע המתווה שהוצע לנו, ולפחות התקבל על רוב ההורים, שנכון לרגע זה כל הורה ישלם עד ארבעה צ'קים עד דצמבר הקרוב, ארבעה צ'קים בהתאם למחיר של השנה שעברה, ובמהלך נובמבר-דצמבר יהיו דיונים של תקציב 2018, שבהם יוחלט אם להשאיר את המתווה - - -

שלומית אבינוח-קואולמן: לכל הצהרונים?

ניר קבלו: לכל הצהרונים.

ניר קבלו: - - - האם להשאיר את המתווה כמו בשנה שעברה - - -

ישראל אייכלר: כמה צהרונים יש בראש פינה?

ניר קבלו: אנחנו מדברים על ארבעה גנים, וכיתות א' עד ג' שזה גם משהו שצריך להתייחס אליו.

ניר קבלו: בהתאם לדיונים שיהיו בתקציב 2018 יוחלט אם המחיר יישאר כמו שהיה בשנה שעברה או יעלה והגזרה תישאר על כנה.

ניר קבלו: ההבטחה שניתנה לנו היא הבטחה בעל-פה, לא ניתנה לנו שום הבטחה כתובה.

ניר קבלו: השבתנו את מערכת החינוך ביום הראשון, ב-1 בספטמבר, על מנת להבהיר שאנחנו רציניים מאוד, ואם בינואר הדבר הזה לא ישתנה יש לנו כוונה להמשיך במאבק, ולהמשיך אותו מאותה נקודה שהוא הפסיק.

ניר קבלו: אני רוצה לחדד שבראש פינה המתווה של העלייה במחירים קורה כמה שנים ברציפות.

ניר קבלו: אני רוצה להבהיר שמבחינת התושבים, לפחות כתושבים שגרים באזור פריפריאלי, זה צריך להיות הפתרון האחרון, אנחנו האחרונים שצריכים להגיע לכיס שלהם.

ניר קבלו: חשוב להבהיר שתושבים שגרים בראש פינה, על אף שהיא מוגדרת במצב סוציו-אקונומי 7, אלה הורים שגרים ועובדים במקומות מרוחקים ממקום המגורים.

ניר קבלו: לא תמיד אתה גר ועובד באותו מקום.

ישראל אייכלר: האם יש בראש פינה אנשים עניים שלא יכולים לעמוד בזה?

ניר קבלו: יש.

ניר קבלו: ישבנו בישיבת מליאה ואמר שם הגזבר: חבר'ה, על מה אתם מדברים?

ניר קבלו: זה בסך-הכול 100 שקלים תוספת.

ניר קבלו: שמעתי את הדבר הזה ואמרתי: אם יש לך שני ילדים, שלושה ילדים, זה כבר 300 שקלים תוספת, וכשאנחנו פורסים את זה על שנה, אנחנו כבר מגיעים לסכומים הרבה יותר גדולים, ויש הורים שלא יכולים לעמוד בזה.

ניר קבלו: למרות המעמד של סוציו-אקונומי 7, יש הורים בראש פינה שהמחיר הזה כבד עליהם.

ניר קבלו: לא כולם יוכלו לספוג את העלות הזאת, וזה דבר חמור מאוד.

ניר קבלו: אנחנו לא יכולים להתייחס אך ורק לשכבה העליונה שכן יכולה.

ניר קבלו: יכול להיות שאני יכול לשלם, יכול להיות שאחרים שלידי כן יכולים לשלם, אבל יש כאלה שלא יכולים.

ניר קבלו: דרך אגב, גם קולם לא נשמע.

ניר קבלו: לרוב הם לא אנשים שיכולים לבוא ולצעוק ולהגיד את דברם, וחשוב להבהיר את זה.

ניר קבלו: אני חושב שהדיון הזה והכיוון שאתה לוקח אותו זה הדבר הכי נכון שיש, לעשות את ההבחנה הזאת בין משפחות שיכולות למשפחות שפחות יכולות.

ישראל אייכלר: זה הכי הגיוני.

ישראל אייכלר: אני מודה לך שהבאת לנו את הסיפור של ראש פינה כדוגמה אחת לכל הארץ.

ישראל אייכלר: טוב שהבאת את זה.

ישראל אייכלר: נדבר עם משה רוטשטיין, יושב-ראש "הכול למען הילד", אשדוד.

ישראל אייכלר: תגיד קודם במשפט מה זה "הכול למען הילד".

משה רוטשטיין: "הכול למען הילד" זה עמותה שהפעילה צהרונים בעיר אשדוד.

משה רוטשטיין: בשנה שעברה היא היתה מתחת למשרד הכלכלה, משרד הרווחה.

משה רוטשטיין: היום כמובן, היות שנהיה מושג חדש "נטו למשפחה" זה הועבר למשרד החינוך.

משה רוטשטיין: אנחנו במצב סוציו-אקונומי 5, סוציו-אקונומי 5 עבר למשרד החינוך.

משה רוטשטיין: ברגע שזה עבר למשרד החינוך היתה הרעה לכל הילדים.

ישראל אייכלר: למה?

ישראל אייכלר: כמה שילמו בשנה שעברה אצלך לילד?

משה רוטשטיין: אצלנו שילמו 300 שקלים לזכאים ו-400 שקלים קיבלנו סבסוד.

ישראל אייכלר: לשנה?

חנוך וקסלמן: לחודש.

משה רוטשטיין: כן.

משה רוטשטיין: קיבלנו סבסוד של 400 שקלים ממשרד הרווחה.

משה רוטשטיין: מה שקרה השנה שכביכול דואגים למשפחות, אז משרד החינוך מסבסד היום בסך-הכול 300 שקלים והמדינה נותנת לקחת מההורים 350 שקלים.

משה רוטשטיין: שני דברים קרו פה, גם ההורים משלמים יותר וגם התקצוב פחת.

משה רוטשטיין: לא נותנים למפעיל לקחת יותר, מגבילים את המפעיל, נותנים לו רק 650 שקלים, כשמבחינה כלכלית יש בזה קושי.

שלומית אבינוח-קואולמן: פר ילד.

ישראל אייכלר: האם העמותה מפעילה את הצהרונים או שיש מכרז?

משה רוטשטיין: כשזה עבר תחת משרד הרווחה זה לא עבד בלי מכרז.

משה רוטשטיין: כל עמותה שמחליטה להפעיל צהרונים, היתה יכולה להפעיל צהרונים - - -

ישראל אייכלר: היום אתם צריכים לקנות - - -

משה רוטשטיין: היום זה עבר למשרד החינוך, לרשות המקומית, והרשות המקומית - - -

ישראל אייכלר: יש לה מכרז.

ישראל אייכלר: אבל זה לא עולה לכם יותר ביוקר, כי המחיר כבר נקבע מראש.

משה רוטשטיין: אנחנו לא יכולים לזכות במכרז, כי אנחנו צריכים לזכות במכרז במשכ"ל.

ישראל אייכלר: מה זה נקרא שאתם מפעילים צהרונים?

משה רוטשטיין: הפעלנו בשנה שעברה.

משה רוטשטיין: אנחנו פה עכשיו לפה לצהרונים שהיו מתחתינו.

משה רוטשטיין: אנחנו לא יכולים השנה להיות הגוף המפעיל.

ישראל אייכלר: למעשה אתם יכולים לסגור את העסק.

משה רוטשטיין: בדיוק.

חנוך וקסלמן: בעיר אשדוד זה נתקע בעירייה.

חנוך וקסלמן: אולי בראש פינה יש מפעילים, באשדוד אין צהרונים היום.

חנוך וקסלמן: נכון לתחילת השנה עדיין אין שום צהרונים באשדוד לציבור החרדי.

חנוך וקסלמן: לציבור הכללי זה עבר דרך המתנ"סים, והם לקחו 580-550 שקל, כשמשרד החינוך נותן את ה-350 - - -

שלומית אבינוח-קואולמן: נציגי עיריית אשדוד לא כאן.

שלומית אבינוח-קואולמן: נכון?

ישראל אייכלר: הורה בממלכתי באשדוד, כמה הוא משלם?

חנוך וקסלמן: 600-500 שקל אחרי סבסוד של משרד החינוך.

ישראל אייכלר: הסבסוד הוא 150 שקלים בסך-הכול.

חנוך וקסלמן: 300.

ישראל אייכלר: כמה זה עולה?

ישראל אייכלר: זה עולה 650.

חנוך וקסלמן: הם משחקים, הם מוסיפים כאילו אבטחה - - -

חיים ילין: זה תלוי ברמת השירות.

חיים ילין: כל רשות מקומית יכולה לבחור באיזה רמת שירות היא מפעילה את הצהרונים.

ישראל אייכלר: חשבתי לפחות שיש איזה מחיר שאסור לקחת מעליו מההורים.

דודי מזרחי: 935 זה המחיר המקסימלי.

ישראל אייכלר: מה עושה מי שיש לו חמישה ילדים?

ניר קבלו: לי יש שלושה, תחשוב מה התוספת.

ניר קבלו: זה יוצא בשנה סדר גודל של כמעט 10,000 שקלים תוספת.

ישראל אייכלר: מזל שהילדים שלי כבר גדלו.

חנוך וקסלמן: מה קורה באשדוד בציבור החרדי?

ישראל אייכלר: מה השוני בין החרדים לאחרים?

חנוך וקסלמן: החרדים עד היום שילמו 300 שקלים, הזכאים ממשרד הכלכלה.

חנוך וקסלמן: הם אמרו: אנחנו לא נשלם עכשיו 600 שקלים.

שלומית אבינוח-קואולמן: לפי הקריטריונים של הסבסוד של משרד הכלכלה, פר משפחה זה מה שהם מקבלים.

חנוך וקסלמן: פר ילד.

ישראל אייכלר: למה אצל החרדים הצהרון לא מופעל בכלל ובכללי זה כן מופעל?

חנוך וקסלמן: החברה למתנ"סים הוציאו גם לציבור הכללי וגם לציבור החרדי 580 שקל לילד לגן.

ישראל אייכלר: אף אחד לא יכול לשלם את זה?

חנוך וקסלמן: מנהלי המוסדות אמרו לה "מה פתאום", עד היום שילמו 300 שקלים, ופה עם הסבסוד זה מגיע ליותר מ-800 שקלים.

חנוך וקסלמן: כרגע נציגי הציבור שלנו ניסו להוציא למכרז חיצוני דרך המשכ"ל, זה נתקע ולא פתחו.

חנוך וקסלמן: נכון להיום מפעילים כמה פרטיים, שגם את זה הם רוצים לסגור.

חנוך וקסלמן: בקיצור, אין צהרונים.

חנוך וקסלמן: אני יודע כבר על כמה שעזבו את העבודה, בגלל שיש להם ילדים בבית.

חנוך וקסלמן: אין מה לעשות, הם הודיעו למנהל: כרגע אני נשאר בבית.

ישראל אייכלר: נעבור ליוסי בטיטו, יו"ר "מלב אל לב".

אבי גוטשטיין: אני ניהלתי את המאבק מול עיריית אשקלון עם ראש העיר.

ישראל אייכלר: "לב אל לב" זה באשקלון?

אבי גוטשטיין: בכל הארץ.

אבי גוטשטיין: יש לנו 90 כיתות צהרונים בכל הארץ.

אבי גוטשטיין: הפעלנו מהצפון, מטבריה, ששם הזעקה הכי גדולה - - -

ישראל אייכלר: מה קרה בטבריה?

ישראל אייכלר: הדייגים מרוויחים הרבה?

אבי גוטשטיין: מה שקורה שהרשויות המקומיות לקחו את הקופה כשרצו לעשות "נטו משפחה" וניצלו את זה להרוויח כסף לקופת העיר, לא שום דבר מעבר לזה.

אבי גוטשטיין: ישבתי עם ראש העיר, הראיתי לו את זה שחור על גבי לבן.

אבי גוטשטיין: לא היתה עירייה שגבתה מעל 620 שקל לצהרון לפני התוכנית הזאת של "נטו משפחה".

אבי גוטשטיין: לדוגמה באשקלון 620 שקל זה היה מחיר מרבי.

אבי גוטשטיין: בספר התקציב מופיע תקציב של 3.5 מיליון להשלמת הפערים, כי לפי כל בדיקה אי-אפשר להפעיל בפחות מ-850 שקלים.

אבי גוטשטיין: באה "נטו משפחה" לעזור למשפחות ולהביא 300 שקלים לכל כיס של משפחה.

אבי גוטשטיין: לא קראו לזה נטו עירייה, קראו לזה "נטו משפחה".

אבי גוטשטיין: כל הרשויות המקומיות בקול קורא במקום העלו את המחיר – יש פה תקציב.

אבי גוטשטיין: מהיום למה שנסבסד?

אבי גוטשטיין: אם היום עולה צהרון 620 שקלים, בקול קורא לא הגבילו אותם, זה עד יותר מ-900 שקלים – מהיום מעלים את המחיר ל-850 שקלים.

אבי גוטשטיין: אף אחד לא בדק שנים אחורה מה היה המחיר, אף אחד לא בדק מה הם גבו בעשר השנים האחרונות.

אבי גוטשטיין: 850.

אבי גוטשטיין: אחרי הסבסוד של כחלון, אחרי הסבסוד של האוצר וכל המקומות, מורידים את ה-300, נחמד מאוד, הגיעו ל-538 שקל לדוגמה באשקלון.

אבי גוטשטיין: יוצא שסך הכול הורה קיבל לכיס שלו 90-80 שקלים.

אבי גוטשטיין: ההורים כולם זועקים "הצילו", אבל הפרסומות בעיתונים "עזרנו למשפחות בזכות פרויקט ניצנים".

אבי גוטשטיין: המשפחות לא יודעות לקרוא מספרים.

ישראל אייכלר: האם שר האוצר יודע מה שאתה אומר פה?

אבי גוטשטיין: חד-משמעית, שלחנו מכתבים לכולם.

ישראל אייכלר: אתה אומר פה דבר שכל אזרח אמור היה לדעת, העיריות לוקחות את הרווח של "נטו משפחה".

אבי גוטשטיין: חד-משמעית.

אבי גוטשטיין: יותר מזה, אמרתי לראש העיר, מופיעים בספר התקציב 3.5 מיליון שקל שכבר מאושרים על-ידי מועצת העיר, אתה אפילו לא צריך אופוזיציה, אתה יכול להסביר לי למה זה לא מועבר לחרדים?

אבי גוטשטיין: מה הוא אומר לי: כבר בזבזתי את זה על הקייטנות.

אבי גוטשטיין: אמרתי לו: זה סעיף של צהרונים, למה אתה מבזבז לי את זה על קייטנות?

אבי גוטשטיין: הוא אמר לי: בזבזתי את זה על סמך שקיבלתי ביולי הודעה שיהיה פרויקט "ניצנים".

אבי גוטשטיין: הוא עשה קייטנות בחצי מחיר.

אבי גוטשטיין: לא משנה שזה גם היה אפליה גדולה לציבור - - -

ישראל אייכלר: אני רוצה להבין אם אני מבין נכון.

ישראל אייכלר: אתה אומר שמה שהמדינה אמרה, שהיא רוצה לעזור לאנשים - - -

אבי גוטשטיין: אף אחד לא יראה יותר מ-80 שקל.

ישראל אייכלר: אני אביא דוגמה.

ישראל אייכלר: העירייה לקחה עד היום 600 שקלים לצהרון, היא העלתה את זה ל-900, ולקחה את הכסף הזה?

אבי גוטשטיין: יפה.

אבי גוטשטיין: אותו דבר קרה במשרד הכלכלה.

ישראל אייכלר: בכל העיריות זה קורה?

אבי גוטשטיין: תבדוק את זה עכשיו גם במשרד הכלכלה.

אבי גוטשטיין: הם העלו את התקציב במשרד הכלכלה לעזור למשפחות, אותו דבר.

ישראל אייכלר: גם בראש פינה העלו - - -

אבי גוטשטיין: בכל הארץ חוגגים על זה, צוחקים על כולם בעיניים.

ישראל אייכלר: העלית נושא מאוד-מאוד חשוב.

אבי גוטשטיין: במשרד הכלכלה העלו את המחיר מ-400 שקל ל-600 שקל.

אבי גוטשטיין: בדקתי, כל צהרון שבשנה שעברה גבו ממנו 650 שקל, השנה העלו את המחיר ל-850, בבקשה.

אבי גוטשטיין: ההורה לא יקבל שקל מזה בכיס.

ישראל אייכלר: בגני הילדים?

אבי גוטשטיין: כן.

אבי גוטשטיין: אם כחלון באמת רוצה לעזור למשפחה שישאיר את כל האופציות, גם "ניצנים", ויבדקו אחד-אחד מה כולם עשו בכסף, שיבדקו עכשיו עשר שנים אחורה.

ישראל אייכלר: צריך לכתוב לשר האוצר מיד.

ישראל אייכלר: אני רוצה לאפשר ליועצת המשפטית להגיד משהו מאוד חשוב, כי יכול להיות שכל הסיפור הזה לא חוקי.

ורד קירו-זילברמן: זה לא מדויק.

ורד קירו-זילברמן: אני מתייחסת לחוק לפיקוח להפעלת צהרונים, שמגדיר מה זה ילד, מגדיר מה זה צהרון בצורה רחבה מאוד, ואומר בסעיף 9 שהשר, שזה שר החינוך, בהסכמת שר האוצר, לאחר התייעצות עם ועדת החינוך, אמור לקבוע בצו מחיר חודשי מרבי לעניין שירות של צהרון שייגבה בעד כל ילד השוהה בצהרון.

ורד קירו-זילברמן: יש לשים לב לרמה הסוציו-אקונומית של ערים, ויש פה גם התייחסות לאזור שבו פועל הצהרון, כשהבנתי שהכוונה היתה להתייחס לאזורים יותר חלשים, גם במקומות עם רמה סוציו-אקונומית - - -

אבי גוטשטיין: קבעו מחיר מרבי.

ורד קירו-זילברמן: לא.

ורד קירו-זילברמן: כרגע לא קבעו.

ישראל אייכלר: את מדברת על שכונה בתוך עיר?

ורד קירו-זילברמן: נכון.

ורד קירו-זילברמן: וגם את שיעור השתתפות המדינה בעלות הצהרונים בהסתמך על אותם קריטריונים.

ורד קירו-זילברמן: ויש סעיף שאומר, סעיף 38, ש"הוראות חוק זה לא יחולו על מסגרות שמשרד העבודה והרווחה משתתף בתקציבן".

ורד קירו-זילברמן: הכול טוב ויפה, הבעיה שזה עוד לא בתוקף, היות שהשר עוד לא קבע את הצו.

ורד קירו-זילברמן: התקנות והחוק קשורים אחד לשני.

ישראל אייכלר: אולי זו הזדמנות.

ורד קירו-זילברמן: החוק הזה לכאורה אמור לסדר את כל הבלגן הזה, אבל פה נצטרך לשמוע את נציגי משרדי הממשלה, לדעת מה קורה בשטח.

ישראל אייכלר: קודם כול, אני כבר רושם לי, אנחנו נפנה לשר הרווחה, שכאשר הוא עושה את הצו, שיתייחס לזה ויגביל - - -

אבי גוטשטיין: יגביל קודם למחירים שהיו בשנה הקודמת.

ישראל אייכלר: שר החינוך יגביל על העלאת המחירים לעומת מה שהיה בשנה שעברה.

ישראל אייכלר: אחרת, מה עשינו?

ורד קירו-זילברמן: יש עוד נקודה, שאתם העליתם פה, שמדברת על הנושא של התקצוב.

ורד קירו-זילברמן: "לא יחול על מסגרות שמשרד העבודה והרווחה משתתף בתקציבן" – השאלה מה זה "משתתף בתקציבן"?

חגי פורגס: עשינו בדיקה.

חגי פורגס: אני אתייחס לזה אחר-כך.

ורד קירו-זילברמן: אני רק רוצה לחדד את הנקודה בעקבות הדברים שהועלו פה.

ורד קירו-זילברמן: כשבן-אדם מקבל סבסוד פר משפחה, השאלה אם הפרשנות תהיה שזה נחשב שמשרד העבודה והרווחה משתתף בתקציבן?

ורד קירו-זילברמן: זו שאלה משפטית שאני ארצה את התשובה עליה.

ורד קירו-זילברמן: זה הכול.

חגי פורגס: זה נבדק משפטית אצלנו.

ישראל אייכלר: נתחיל מגן הילדים.

ישראל אייכלר: חגי, אתה כבר שקוע בנושא הזה של הצהרונים הרבה זמן.

שלומית אבינוח-קואולמן: חגי, לצורך הפרוטוקול תגיד מה היה אצלכם בצהרונים בסבסוד עד עכשיו.

ישראל אייכלר: חגי פורגס, מה התפקיד שלך?

חגי פורגס: אני מנהל מטה מעונות יום במשרד העבודה והרווחה.

ישראל אייכלר: זה גני ילדים, אני מבין.

חגי פורגס: מעונות יום וצהרונים.

חגי פורגס: קודם כול לגבי השאלה הספציפית הזאת, היתה בדיקה משפטית אצלנו, והסעיף הזה שהחוק לא חל על מסגרות, לא מדובר על צהרונים שהם נשוא הדיון הזה, אלא על מועדוניות של ילדים בסיכון.

חגי פורגס: החוק חל על צהרונים שעבדנו אתם עד עכשיו.

חגי פורגס: שוב, בהתאם לסעיף ההגדרות בחוק זה כן חל.

ישראל אייכלר: האם מותר לעיריות להעלות את המחירים?

חגי פורגס: לגבי מחירים, זה הדבר השני שאני רוצה להגיד בקצרה – אנחנו לא מפקחים על מחירים, אנחנו לא מגבילים מחירים, בשונה ממעונות יום שיש מחיר מפוקח.

חגי פורגס: בצהרונים אנחנו רק משתתפים בסבסוד.

חגי פורגס: הורה מראה לנו עמידה במבחני תעסוקה והכנסה והוא מקבל סכום.

חגי פורגס: אנחנו לא קובעים את גובה שכר הלימוד שהארגון גובה ממנו, או כמה הוא צריך לשלם להורה אחרי הנחה שלנו.

חגי פורגס: אנחנו אדישים לזה, אנחנו מעבירים השתתפות להורה.

חגי פורגס: אנחנו לא מתעסקים בעלויות ובתמחור.

ישראל אייכלר: אם העירייה מנצלת את זה שההורה מקבל - - -

חנוך וקסלמן: הם לא קשורים לעיריות.

חנוך וקסלמן: משרד הכלכלה לא קשור לעיריות.

ישראל אייכלר: מה השאלה?

ישראל אייכלר: יש לו מעונות.

ישראל אייכלר: המעונות מפוקחים, למה שהצהרונים לא יהיו מפוקחים?

חגי פורגס: אנחנו לא עשינו פיקוח על המחירים בצהרונים.

ישראל אייכלר: יש פיקוח על מחירים בצהרונים?

חגי פורגס: עכשיו זה נכנס.

ישראל אייכלר: חיים הלפרין, מנהל היחידה לתוכניות משלימות למידה, תן לנו להבין את הבלגן.

חיים ילין: אנחנו נמצאים בסוג של משולש במובן הזה שצריכים לזכור שההשוואות לשנה שעברה בהגדרה הן בעייתיות.

חיים ילין: בשנה שעברה חוקק חוק אחר לגמרי, חוק הפיקוח על ההזנה בצהרונים, עם תקנות שמשרד הבריאות מופקד עליהן, והנגזרת הישירה של הדבר הזה – אני לא יודע כמה שילמו לארוחת צהריים בצהרונים בשנה שעברה, משהו בסביבות 9 שקלים – שהשנה אי-אפשר למצוא ארוחת צהריים כזאת.

חיים ילין: בהתאם לתקנות של משרד הבריאות שדורשות ארוחה בריאה כמו שצריך, העלות של המנה עלתה לסביבות 15 שקלים.

חיים ילין: צריך להבין שגם השוואה לשנה שעברה לא יכולה להיות אחד לאחד.

חיים ילין: צריך להניח מראש ברמה העקרונית שלו כל צהרון היה נשאר כפי שהוא היה בשנה שעברה ולא היה שום שינוי, המחיר היה עולה להורים - - -

ישראל אייכלר: כמה אמרת שעלתה קודם מנה?

שלומית אבינוח-קואולמן: 9 שקלים.

ישראל אייכלר: ועכשיו?

אבי גוטשטיין: זה השתנה בשקל אחד.

ישראל אייכלר: הוא אמר משהו אחר.

ישראל אייכלר: כמה אמרת?

שלומית אבינוח-קואולמן: 15 שקלים.

חיים ילין: המחירים היום בסביבות 15 שקלים, זה המחירים הזולים - - -

ישראל אייכלר: זו עלייה של 50% לפחות במחיר.

ורד קירו-זילברמן: זה לא מדויק.

ורד קירו-זילברמן: אין חפיפה מוחלטת בין הצהרונים שלכם לצהרונים האלה.

ורד קירו-זילברמן: זה לא בדיוק מדויק.

ורד קירו-זילברמן: לבוא ולהפיל הכול על האוכל?

חיים ילין: לא הבנתי את ההערה.

חיים ילין: פשוט לא הבנתי אותה.

חיים ילין: אני לא מבין מה את אומרת.

חיים ילין: צהרון מוגדר בחוק שהכנסת חוקקה - - -

ישראל אייכלר: גם לגנים וגם לכולם?

חיים ילין: צהרון בהגדרה של צהרון, שהוא פעילות מעבר לשעות הלימודים, שהחברים פה הפעילו בשנה שעברה.

חיים ילין: לו המצב היה נשאר והיו מפעילים השנה מול משרד הרווחה באותה מתכונת, המחיר היה עולה.

ורד קירו-זילברמן: צריך להוריד את המחיר, לא להעלות.

ישראל אייכלר: יש מושג שנקרא "כוונת המחוקק" – אני יושב פה כמה שנים – האם כוונת המחוקק היתה לייקר להורים את המנה בצהרון מ-9 שקלים ל-15 שקלים?

ישראל אייכלר: זה עיוות של החוק.

חיים ילין: כוונת המחוקק היתה לתת לילדים אוכל בריא ומזין.

ישראל אייכלר: מי לא רוצה אוכל בריא?

ישראל אייכלר: לא רק האימהות הפולניות רוצות אוכל בריא לילדים.

חיים ילין: רוב האימהות רוצות אוכל בריא.

חיים ילין: בצהרונים לא תמיד האוכל היה בהתאם - - -

ורד קירו-זילברמן: לא תמיד?

ורד קירו-זילברמן: אף פעם לא היה.

ורד קירו-זילברמן: זה קצת מקומם, בתור מי שהתעסקה בחוק הזה, לבוא ולהגיד: שימו לב, בגלל שנותנים לילדים אוכל בריא – דרך אגב, זה לא חל על כל הצהרונים, היות שהפרטיים לא, והחינוך הביתי המוכר לא.

ורד קירו-זילברמן: הרבה צהרונים לא נכנסו לחוק הזה.

ורד קירו-זילברמן: יכול להיות שאתם הכנסתם עכשיו רשימה יותר גדולה, אבל לבוא ולהגיד שבגלל שהכנסנו חוק התזונה בצהרונים?

ורד קירו-זילברמן: יש סעיף ספציפי, שאולי אתה לא מכיר אותו, שאומר שהתזונה צריכה להיות שווה לכל כיס.

ורד קירו-זילברמן: זאת אומרת, במגוון של האוכל שניתן לילדים, וכולם מסכימים פה שרצוי מאוד שהילדים יאכלו אוכל בריא, יכולים לקחת את הדברים הכי בסיסיים, וכך גם נקבע בתפריט בתקנות, כדי לאפשר שמחירי הארוחות לא יעלו, וזה נעשה בוועדת העבודה והרווחה פה בכנסת הזאת.

אבי גוטשטיין: הם לא היו אמורים לעלות, כי גם הורידו יום בשרי.

אבי גוטשטיין: כל הפער שעלה, ירד ביום שהורידו מנה עיקרית לילדים.

ורד קירו-זילברמן: נכון, אז להציג את זה ככה, זה קצת חוטא - - -

קריאות: - - -

חיים ילין: אמרתי את זה רק לצורך ההשוואה.

ישראל אייכלר: ורד, אני רוצה שתדברי עם אלאלוף, אני רוצה לברר בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות, לדון שוב בנושא הזה, האם גרמנו לייקור של כ-70%.

ורד קירו-זילברמן: זה לא היה אמור להיות, ונתנו את דעתנו גם במהלך החקיקה.

ישראל אייכלר: אם מישהו ניצל את זה, אנחנו צריכים לתקן את זה.

ורד קירו-זילברמן: נכון.

חיים ילין: המחירים בוודאות עלו.

חיים ילין: אני יכול להגיד על המכרזים שלנו, שהמשרד עשה לאור המשא-ומתן עם משרד הבריאות על תזונה משנה שעברה.

חיים ילין: אחרי מכרז גדול מאוד העלות לשמחתנו עלתה רק ב-11% ביחס לשנתיים.

חיים ילין: כשאנחנו דורשים דרישות של חומרי גלם מלאים ובשר באיכות יותר גבוהה ממה שהיה ניתן לילדים, יש הפרש.

חיים ילין: אני אומר את זה רק כנתון לצורך ההשוואה.

חיים ילין: מעבר לזה צריך להבין שבתוכנית "ניצנים" בראשית הדרך הכול התנהל מאוד בלחץ, גם המשרד מול הרשויות המקומיות, גם הרשויות המקומיות בתוכן, וחלק ממה שאתם שומעים פה זה קשיי לידה.

חיים ילין: צריך להביא את זה בחשבון בהקשר הזה.

ישראל אייכלר: מה אתה אומר על העיקרון שהסיוע צריך להיות לפי הכנסת המשפחה ולא לפי הכנסת העיר?

חיים ילין: כשהמדינה אמרה שהיא נותנת מימון לכלל האוכלוסייה, היא יצאה מהעיקרון של מענה לכל ילד והגדירה עיקרון של מענה לכל רשות, בהתאם למצב הסוציו-אקונומי שלה, תוך כדי אפשרות לרשויות לבצע מנגנונים פנימיים בתוכן.

ישראל אייכלר: האם יש בחוק דבר כזה?

ישראל אייכלר: ראש עיר או עירייה יכולים להקים ועדה ולבדוק משפחה שאין לה ולסייע?

אבי גוטשטיין: כן, הם עושים את זה.

שלומית אבינוח-קואולמן: ההורים יודעים שהם יכולים לפנות לרשות?

ישראל אייכלר: אנחנו נודיע.

שלומית אבינוח-קואולמן: זה לא התפקיד שלך.

שלומית אבינוח-קואולמן: העיריות לא יודעות.

שלומית אבינוח-קואולמן: השנה כבר התחילה.

ישראל אייכלר: תני לו להשלים.

חיים ילין: עוד מעט נגיע להורים.

חיים ילין: כשיצאנו בקול קורא הגדרנו שיש מחיר בסיסי, שהוא 650 שקל, שהוא מחיר הצהרון, לא מחיר להורה.

שלומית אבינוח-קואולמן: 650 א'-ג'?

חיים ילין: 650 3 עד 8, כלומר, גן עד כיתה ב'.

חיים ילין: זה המתווה של תוכנית "ניצנים".

אבי גוטשטיין: אין עירייה בארץ שגובה את זה.

חיים ילין: היא לא צריכה לגבות את זה.

חיים ילין: זה המחיר של הצהרון, והגבייה מההורים היא בהתאם להפחתה של הסבסוד שהמשרד נותן.

חיים ילין: אם באשדוד יש 300 שקל סבסוד להורה, פירושו שהיא צריכה לדרוש מההורים - - -

ישראל אייכלר: למה כתוב פה 935 שקלים?

חיים ילין: היא יכולה לדרוש מההורים על הצהרון הבסיסי, שפירושו מ-14:00 עד 16:00 או מ-13:00 עד 16:00, בהתאם לגמר הלימודים, ב-184 ימי לימודים בשנה.

חיים ילין: זו התוכנית, היא כוללת עובדים, היא כוללת ארוחת צהריים, היא כוללת לפחות חוג אחד בשבוע.

חיים ילין: זו התשתית.

חיים ילין: יכולים ההורים בצדק להגיד: 16:00 לא טוב לנו, אנחנו מבקשים 16:30, אנחנו לא רוצים בימי החופשות של חנוכה, פסח וכו' להיות עם הילדים בבית, אנחנו מבקשים תוספת, את התוספת הזאת הגבלנו עד 935 שקלים.

חיים ילין: הרשות לא יכולה להגיד: אתם רוצים גם וגם, יהיה לכם 1,200 שקלים.

אבי גוטשטיין: יש רשויות שלא נתנו אופציה לבסיס להרבה גנים.

חיים ילין: עוד רגע נגיע לזה.

חיים ילין: זה המתווה שהגדרנו לרשויות, וכמובן בתווך הזה שבין 650 שקלים ל-935 לילד הגדרנו שיש אפשרות גם לעשות רכיב של הנחות, כמו לתת מענה לשלושה ילדים, לתת מענה למשפחות חלשות, ואז הרשות יכולה לשחק עם התקציב הנוסף הזה ולתת מענה לאוכלוסיות החלשות.

חיים ילין: עוד דבר שהגדרנו, והוא חשוב מאוד, שבתוך התהליך הזה נציגי הורים חייבים להיות שותפים.

חיים ילין: כלומר, אי-אפשר לנהל את זה באיזה בונקר, ואחר-כך להודיע להורים: החלטנו, תשברו את הראש.

חיים ילין: מבחינתנו, כשאנחנו מתחילים לבחון, כשהרשויות נכנסות למערכת ומדווחות על ילדים, חלק מהדיווח – הם צריכים עד לאמצע ספטמבר לגמור לדווח – זה ועדת ההיגוי הרשותית, מה היא בחרה, איך היא בחרה, מהו המתווה.

שלומית אבינוח-קואולמן: מה קורה עם הצהרונים שלא נפתחו?

שלומית אבינוח-קואולמן: הורים ששילמו על צהרון והצהרון לא נפתח מסיבותיו הוא.

שלומית אבינוח-קואולמן: האם יש לכם מענה להורים האלה?

חיים ילין: לי אין מענה.

חיים ילין: לי יש מענה לרשות ומענה להורים באמצעות הרשות.

ישראל אייכלר: מה הפיקוח שיש לך על הרשות?

ישראל אייכלר: מה האכיפה שלך?

ישראל אייכלר: איזה כלים יש לך?

חיים ילין: אם זה "ניצנים", האכיפה מאוד פשוטה.

חיים ילין: אם זה "ניצנים", כלומר, הרשות ענתה לקול קורא, היא מחויבת לעמוד בו.

חיים ילין: אם היא לא תעמוד בו, אני פשוט לא אממן אותה.

ישראל אייכלר: האם אתה מפקח עליה?

ישראל אייכלר: למשל הסיפור של אשקלון – האם אתה מוכן לבדוק אותו?

אבי גוטשטיין: היא תעמוד בו, אבל במחיר המרבי.

אבי גוטשטיין: מה השאלה בכלל?

ישראל אייכלר: הוא אמר 650 על הבסיס.

אבי גוטשטיין: היא לא נתנה לשום הורה באשקלון אופציה לבסיס.

ישראל אייכלר: הוא צריך לפקח על זה ולאכוף את זה.

חיים ילין: ברגע שהרשות תדווח ואני אראה שההורים לא היו שם, אני מחזיר את הדיון לרשות המקומית.

חיים ילין: אם ההורים לא שותפים לזה והם לא מסכימים למתווה הזה, הם חוזרים למתווה הבסיסי, ובהתאם לזה אנחנו נסבסד אותם, אחרת זה לא יעבוד.

חיים ילין: כלומר, הרשות המקומית יודעת, ועל זה היא חתומה במתווה מול המשרד, שהיא חייבת לעמוד בכללים שנקבעו.

חיים ילין: היו רשויות שאמרו: לא מדובשך ולא מעוקצך, אנחנו עשירים מספיק, אנחנו מסתדרים בלעדיכם, אנחנו רוצים לגבות מההורים כמה שאנחנו רוצים, ההורים שמחים וכולם שמחים, כי לכולם יש.

חיים ילין: דווקא המענה הציבורי נועד לתת מענה גם לרשויות שרוצות לקחת אחריות וגם לאפשר דיפרנציאציה ברשות המקומית, וברוב הרשויות זה עובד כך, וזה עובד יפה.

חיים ילין: אנחנו מדברים פה במקרי קצה.

ישראל אייכלר: העיריות כן מתחשבות במשפחות העניות?

חיים ילין: בוודאי.

ישראל אייכלר: איזה רשויות?

חיים ילין: אנחנו לוקחים משהו כמו 3%-2% מהרכיב הנוסף יחד עם הורים בהסכמה, וזה חלק מהיופי.

חיים ילין: הם אמרו: בזה אנחנו נותנים מענה.

ישראל אייכלר: כשאתה מדבר על ההורים, זה ההורים של כל ילד?

חיים ילין: יש נציג הורים שנבחר בסמכות וברשות, והוא הנציג שעובד מול הרשות המקומית.

ישראל אייכלר: איפה הם נבחרים?

ישראל אייכלר: בבתי הספר?

חיים ילין: כן.

חיים ילין: במוסדות החינוך.

ישראל אייכלר: ועדי ההורים של בתי הספר, הבנתי.

הדר אליהו: ועד ההורים היישובי.

אבי גוטשטיין: יש לי משהו קטן חשוב לנושא הזה.

אבי גוטשטיין: כשעשו את פרויקט "ניצנים", הם לקחו אשכול מסוים והגדירו את כל העיר כאותו כאשכול, לא משנה מי גר בעיר.

אבי גוטשטיין: משרד החינוך עשה פה עוול עצום, הם לא ביטלו את כל הפרויקטים, הם ביטלו רק את משרד הכלכלה.

אבי גוטשטיין: יש במשרד החינוך שלושה פרויקטים להפעלת צהרונים, עד היום הזה, גם יוח"א, גם מיל"ת וגם "ניצנים", ולא ביטלו את כולם.

אבי גוטשטיין: לדוגמה, מי שבשנים קודמות היה לו יוח"א ומיל"ת, ששם משרד החינוך סבסד והרשויות המקומיות סבסדו, השאירו להם אותו, לא הפכו את כל העיר למעמד של סוציו-אקונומי 1, החליטו לבטל רק את משרד הכלכלה.

אבי גוטשטיין: אשקלון, לדוגמה, כל אזור שכונות המצוקה, לא צריכים ועדות ולא צריכים הנחות, כי יש להם יוח"א ומיל"ת, חוזה חתום - - -

ישראל אייכלר: מה זה מיל"ת ויוח"א?

אבי גוטשטיין: זה יום חינוך ארוך.

ישראל אייכלר: מה זה מיל"ת?

אבי גוטשטיין: אני אפילו לא יודע מה ראשי התיבות של זה.

חיים ילין: מסגרות יומיות ללמידה תוספתית.

אבי גוטשטיין: משרד החינוך לא מממן, אפילו בדקתי כלכלית.

אבי גוטשטיין: עירייה שמפעילה היום מיל"ת היא פשוט מפסידה כסף לקופת העיר - - -

חיים ילין: היא לא מפסידה, היא משתתפת מתוך בחירה.

אבי גוטשטיין: היא משתתפת.

אבי גוטשטיין: צהרון שמיל"ת מממן, עד 60,000 שקל למסגרת.

אבי גוטשטיין: תתקן אתי - - -

ישראל אייכלר: תלוי מה המצב הסוציו-אקונומי שלה.

ישראל אייכלר: הצלחת להוציא אותי מהנושא.

ישראל אייכלר: אתה חבר עירייה?

אבי גוטשטיין: לא, אני רב עם העירייה בכל בוקר.

ישראל אייכלר: אני רואה שאתה מכיר את כל ראשי התיבות של "הזוהר" הקדוש.

אבי גוטשטיין: עשיתי דוקטורט, כי ראיתי את החוזה של עיריית אשקלון עם משרד החינוך.

ישראל אייכלר: מה הטענה שלך?

ישראל אייכלר: אני לא הבנתי.

אבי גוטשטיין: הטענה שלי היא איך יכול להיות שמשרד החינוך מצד אחד מחליט שעיר שלמה היא ברמה סוציו-אקונומית 1, מצד שני, נותן לרשות המקומית, לכל גני העירייה להמשיך להפעיל פרויקט לא של "ניצנים", אבל רק לא לדתיים וחרדים.

ישראל אייכלר: למה לא לדתיים ולחרדים?

אבי גוטשטיין: יש לי 29 כיתות גן של מוכשר באותן שכונות, הן לא יקבלו יוח"א, לא יקבלו מיל"ת, אלה ילכו ל"ניצנים" במחיר היקר.

אבי גוטשטיין: בגני העירייה כיום משלמים 100 שקל.

אבי גוטשטיין: אם אתה נכנס מהצד הזה של המבנה, אתה משלם 100, אתה נכנס מהצד השני – 600 שקלים.

אבי גוטשטיין: אמרתי להורים: תעשו טובה, תיכנסו מהצד השני ותעברו דרך השירותים, תשלמו פחות כסף.

ישראל אייכלר: אני לא מבין, יש פה אפליה על רקע דתי?

אבי גוטשטיין: חד-משמעית.

אבי גוטשטיין: במבנה אחד יושב גן עירוני עם צהרון מיל"ת ובאותו מבנה צהרון "ניצנים".

אבי גוטשטיין: ההורה הזה משלם 100 שקל לחודש במיל"ת, עם חוזה מול משרד החינוך, וההורה השני – 600 שקל.

ישראל אייכלר: חיים הלפרין, מה אתה אומר על זה?

חיים ילין: יש פה ניסיון לעסוק במדיניות כוללת של משרד החינוך.

חיים ילין: חוק יום חינוך ארוך חל על המערכת הרשמית ועל רשתות החינוך המוכרות, שזה מערכת החינוך התורני והחינוך העצמאי.

חיים ילין: מוסדות מוכרים שאינם רשמיים אינם זכאים לתוכניות של המשרד כל עוד המשרד לא גמר לתקצב את המסה הגדולה של החינוך הרשמי והחינוך שמוגדר בשתי הרשתות.

חיים ילין: אם מישהו בחר להקים גן - - -

ישראל אייכלר: אתה יודע שבאמריקה יש הפרדת דת מהמדינה, ולמדינה אסור לתקצב מוסדות לימוד פרטיים, אבל בכל מה שנוגע לצהרונים, לאוכל, למצב סוציאלי, להסעות וכל הדברים האלה, אמריקה לא מפלה בין נוצרים, יהודים, בודהיסטים.

ישראל אייכלר: פה במדינת ישראל, בגלוי ובפומבי אומרים שיש כאלה ויש כאלה.

ישראל אייכלר: אני לא מבין את זה.

ישראל אייכלר: אני לא מדבר על הלימוד, אני מדבר על הצהרונים.

אבי גוטשטיין: על אוכל.

אבי גוטשטיין: ילד חילוני שאוכל ויש חרדי שאוכל סנדוויץ' עם פסטרמה כי הבאנו לו בכוח.

אבי גוטשטיין: זו המציאות שהיתה אתמול בצהריים.

אבי גוטשטיין: פניתי כמה פעמים.

חיים ילין: זה לא הנושא.

ישראל אייכלר: אני רוצה שבנושאים הסוציאליים, כמו אוכל וצהרונים, לא יהיה שום הבדל.

ישראל אייכלר: תארו לעצמכם שמחר במשרד הרווחה, בבתי חולים, יגידו שילד שלא שייך לחינוך הממלכתי לא יקבל טיפול – איך קוראים לרופא המפורסם הזה שפרש מהדסה?

אבי גוטשטיין: אני ביקשתי דבר אחד, שיבטלו את כל הפרויקטים בעיר, יעשו רק "ניצנים" – מה טוב ומה נעים.

ישראל אייכלר: לא ידעתי על מה שאתה מספר.

חנוך וקסלמן: או שישאירו את משרד הכלכלה.

אבי גוטשטיין: אין לי בעיה שישאירו את כל הפרויקטים, מה שטוב למשפחות.

ישראל אייכלר: אגב, אני חייב לציין שבמשרד הכלכלה, שזה משרד העבודה היום, אין אפליות כאלה בגני הילדים.

ישראל אייכלר: למה במשרד החינוך זה חייב להיות?

חיים ילין: המילה אפליה לא קשורה.

ישראל אייכלר: אני לא מדבר על מיל"ת, אני מדבר על העיקרון.

חיים ילין: העיקרון שכאשר אתה מוגבל תקציבית, ויש לך סדרי עדיפויות - - -

ישראל אייכלר: מה התקציב במשרד החינוך?

חיים ילין: חוק יוח"א חל כפי שהוא חל, והנגזרת של זה שאתה יודע למי אתה יכול לתת ולמי לא.

חיים ילין: אנחנו חורגים מהנושא שלשמו התכנסנו.

ישראל אייכלר: רק שלא יגידו שמדינת ישראל היא מדינה שוויונית ושבג"צ יושב כל היום על שוויון.

ישראל אייכלר: אין שוויון, יש אפליה, יש עוינות.

ישראל אייכלר: אני חייב לומר את זה כנציג ציבור, כנציג ציבור חרדי, ואנחנו לא נשלים עם זה.

ישראל אייכלר: מדובר על אוכל.

ישראל אייכלר: בלימודים אני מבין, הוא לומד ליב"ה, הוא לא לומד ליב"ה, אבל באוכל, בצהרונים, בדברים כאלה, בתוכניות תזונה?

ישראל אייכלר: גם בהסעות יש הבדלים כאלה?

חיים ילין: בתוכנית "ניצנים" אין הסעות.

דודי מזרחי: אני מנהל אגף התקציבים של משרד החינוך.

דודי מזרחי: אני מרגיש שהדיון כאן - - -

ישראל אייכלר: סטה מהעניין.

דודי מזרחי: לא רק סטה מהעניין.

דודי מזרחי: זה הגיוני וזה נושא טעון, הוא אמוציונלי.

דודי מזרחי: ברור שזה נושא טעון, אבל אני מבקש כמה דברים לשים על השולחן.

דודי מזרחי: ראשית, אני רק חייב להתייחס למה שאמרת בסוף דבריך.

דודי מזרחי: אני לא חושב שיש אפליה, בטח לא לפי סוג פיקוח.

דודי מזרחי: כל תלמיד שלומד בחינוך הרשמי, או במעיין החינוך התורני, או בחינוך העצמאי, מקבל תקצוב מלא.

דודי מזרחי: יש כאן סוגיות אחרות.

דודי מזרחי: אני לא יודע אם זה המקום הספציפי לפתוח אותן בנוגע להיקף לימודי היסוד ובהתאמה - - -

ישראל אייכלר: אני מדבר על הצהרונים.

דודי מזרחי: החלטת הממשלה שאנחנו נסמכים עליה קבעה שגובה הסבסוד של הצהרון נגזר מהתקצוב של המסגרת, אנחנו נצמדים למסגרת האורגנית.

דודי מזרחי: לצורך העניין גני ילדים שמתוקצבים באופן שווה, אין שם ההיבט של לימודי יסוד, או לימודי ליב"ה, כולם מתוקצבים ב-100% ואין שום הבחנה.

דודי מזרחי: ההבחנה נמצאת רק בבתי ספר.

דודי מזרחי: זה דיון ששווה לעשות, אני מסכים, אבל אנחנו נסמכים על החלטת הממשלה.

ישראל אייכלר: הבנתי מה שאתה אומר, מבחינתך אתה צודק.

ישראל אייכלר: אני רוצה לנתק את זה, זה דבר סוציאלי שלא שייך לפה.

ישראל אייכלר: בבקשה.

דודי מזרחי: אני רוצה לעשות כאן סדר בדבר שאני לא בטוח שהוא מובן, אולי גם לכם, חברים, שהגעתם מאשדוד.

דודי מזרחי: יש הבדל בין צהרונים שפועלים במסגרת תוכנית "ניצנים", לבין צהרונים שלא פועלים במסגרת תוכנית "ניצנים".

שלומית אבינוח-קואולמן: מה זה תוכנית "ניצנים"?

דודי מזרחי: זה בדיוק מה שאני רוצה להסביר, לבאר את הנושא.

ישראל אייכלר: התאפקתי עד עכשיו, כי ידעתי ש"ניצנים" זה יישוב של מגורשים.

דודי מזרחי: נשמע כאילו כולם יודעים על מה מדובר, אז נפתח את זה.

דודי מזרחי: בעקבות התוכנית שהשיק משרד האוצר, "נטו משפחה", עברה החלטת ממשלה שמשרד החינוך, משרד האוצר, ומשרד הרווחה והשירותים החברתיים, שותפים לה ועמדו מאחוריה.

דודי מזרחי: גובשה תוכנית להקים ולסבסד צהרונים במדינת ישראל בהיקף חסר תקדים.

דודי מזרחי: התוכנית הזאת אגב מוערכת בכ-1.3 מיליארדי שקלים בשנה.

ישראל אייכלר: הצהרונים.

דודי מזרחי: סוכם שהפיקוח על הצהרונים יעבור למשרד החינוך, סוכם שהסטנדרט של הצהרונים ישתפר ושהמצב של רוב משקי הבית והאזרחים, כתוצאה מהמהלך הזה, בסופו של דבר ישתפר.

דודי מזרחי: במסגרת החלטת הממשלה סוכם שהתקצוב לצהרונים יהיה דיפרנציאלי, בהתאם לאשכול הלמ"ס של הרשות המקומית.

דודי מזרחי: כאשר באשכולות 3-1 הסבסוד הוא כמעט מלא, 600 שקלים בחודש לתלמיד, וככל שיורדים בסבסוד, ההיקף יורד.

דודי מזרחי: זו תוכנית "ניצנים" שמשרד החינוך שקד עליה.

דודי מזרחי: במקביל לתוכנית "ניצנים" היתה יוזמת חקיקה בכנסת, בוועדת החינוך, לפיקוח על הצהרונים, כאשר היוזמה של חברי הכנסת אמרה שהם רוצים לעשות שני דברים: לתת משנה תוקף להחלטת הממשלה ולעגן בחקיקה את המחיר המקסימלי, המרבי, שניתן יהיה לגבות על צהרון.

דודי מזרחי: יתרה מזו, במקומות שמשרד החינוך לא פועל בהם, כי החלטת הממשלה הגבילה אותו מבחינה תקציבית, לצורך העניין באשכולות 10-6 של הלמ"ס אנחנו לא פועלים בגני ילדים בכלל, והגדירה ששם, באשכולות 10-6 בגני ילדים יהיה פיקוח למחיר המקסימלי שניתן יהיה לגבות מההורים ויהיה פיקוח על האיכות.

דודי מזרחי: רק נשים את זה על השולחן, היו הרבה רשויות במדינת ישראל שגבו מההורים סכומים של 1,200, 1,300, 1,400 ו-1,500 שקל לצהרון בגן - - -

שלומית אבינוח-קואולמן: ההורים רצו לשלם את זה.

דודי מזרחי: תני לי רק להשלים.

דודי מזרחי: אני מבטיח, כל שאלה שתרצו, אני אתייחס.

דודי מזרחי: כאשר גבו את הסכומים האלה לצהרונים באשכולות 10-6 – גם במקומות נמוכים יותר ראינו את זה, אם תרצו, אני אביא לכם דוגמאות לרשויות כאלה – כתוצאה מהמהלך, הכוונה של המשרד היא להגביל את המחיר המרבי שניתן לגבות לצהרון, גם אם הוא לא מסובסד ל-935 שקלים.

דודי מזרחי: כפי שאמר חיים קודם לכן, בנינו מודל מצומצם, מודל רחב יותר, כשגם המודל המצומצם של צהרון שעולה 650 שקל בחודש אנחנו חושבים שהוא מודל ראוי.

דודי מזרחי: זה לפני סבסוד.

דודי מזרחי: הוא כולל ארוחה חמה, הוא כולל צוות שמקבל שכר ראוי, הוא כולל העשרה, כל אחד לפי השקפת עולמו.

דודי מזרחי: זו מסגרת ראויה.

דודי מזרחי: עם זאת, חלק מהמחאות שאתם שומעים בתקשורת הן של אותם מפעילי צהרונים ואותן רשויות שעד היום התפרנסו מהפעלת הצהרונים ומימנו באמצעות הצהרונים רכיבים אחרים לפעילות ברשות.

דודי מזרחי: אגב, לא הכול זה דברים פסולים.

דודי מזרחי: יש רשויות שהשתמשו בהכנסות מהצהרונים לממן או פעילות רווחה, או פעילויות חינוך בלתי פורמלי, יש גם דברים כאלה.

דודי מזרחי: זה מהלך שקצת טרף את הקלפים, ואני אשאיל את הביטוי הבא, קצת הזיז את הגבינה לחלק מהאנשים, וזה מחייב כאן שינוי מערכות וזה תהליך מורכב.

דודי מזרחי: אני רוצה לצלול לבעיה הספציפית שיש.

דודי מזרחי: ברגע שאנחנו מדברים על מהלכים רחבים מאוד של סבסוד צהרונים ב-1.3 מיליארדי שקלים ולא בעשרות מיליונים, אנחנו מדברים על מערך שלא יכול להתנהל שמית.

דודי מזרחי: למדינת ישראל אין תשתית מובנית של מידע על המצב של כל אזרח ואזרח, זה דבר שהוא כמעט בלתי אפשרי - - -

ישראל אייכלר: למה?

ישראל אייכלר: במעונות היום במשרד הכלכלה עשו את זה.

דודי מזרחי: אני אתייחס לזה.

ישראל אייכלר: אתה יכול לקחת את אותו מודל.

דודי מזרחי: תרשה לי להשלים, אני אגיד לך איך אנחנו חושבים אולי לתת לזה מענה.

דודי מזרחי: אם אני מסתכל על כל מנגנוני התקצוב הרוחביים של מדינת ישראל, בטח במערכת החינוך שאנחנו מדברים על 2.2 תלמידים, אנחנו לא מסוגלים לבדוק משפחה-משפחה באופן רוחבי - -

שלומית אבינוח-קואולמן: לא כל תלמיד צריך צהרון.

דודי מזרחי: אני מבטיח להתייחס.

דודי מזרחי: - - ולכן המודל הבסיסי שלנו אומר שאנחנו נשענים על אשכול הלמ"ס של הרשות המקומית.

דודי מזרחי: במקביל, כפי שאמר חיים, היתרנו לרשות המקומית לגבות מההורים, בהסכמה, מעבר ל-650 שקלים, כדי לאפשר את אותה ערבות הדדית בתוך הרשות המקומית, ובתוך כך לתקצב את זה.

דודי מזרחי: יש רשויות, אני יכול להביא לכם דוגמאות, שעושות את זה, ועושות את זה יפה מאוד.

דודי מזרחי: עם זאת, אנחנו מודעים לכך, בין היתר בעקבות הפניות שקיבלנו, שבמקרים מסוימים נוצרה אנומליה ויש כאן איזה עוול שנוצר, שיש אזרחים שהמצב שלהם הורע לעומת המצב שהיה אשתקד, וצריך לייצר כאן איזה מענה.

דודי מזרחי: אנחנו בוחנים ממש בימים אלה יחד עם משרד האוצר – נציג האוצר יצא, אבל אני אדבר גם בשמו – אנחנו בוחנים יחד עם משרד האוצר ועם משרד הרווחה והשירותים החברתיים איך אנחנו יכולים במקביל למהלך הרוחבי לתת מענה נקודתי גם השנה הזאת לאותם אזרחים שנפגעו כתוצאה מכך.

דודי מזרחי: אני לא יודע הרגע להיות איש בשורה ולהגיד ספציפית מה המענה שאנחנו הולכים לתת, אבל ניתן מענה ויהיה מענה בהקדם.

דודי מזרחי: אנחנו נודיע על כך בצורה מסודרת באמצעות הרשויות המקומיות.

ישראל אייכלר: כמה זמן ייקח המבחן הזה?

ישראל אייכלר: שנת הלימודים כבר התחילה.

ישראל אייכלר: אתם צריכים, שבועיים, חודש?

ישראל אייכלר: כמה אתם צריכים לזה?

דודי מזרחי: אני לא יודע להתחייב כרגע.

דודי מזרחי: יכול להיות שאנחנו מדברים על מהלך של ימים.

שלומית אבינוח-קואולמן: מה אתם שוקלים?

שלומית אבינוח-קואולמן: מה הכיוונים שלכם?

שלומית אבינוח-קואולמן: יש פה שני ערוצים.

דודי מזרחי: זה לא תלוי רק במשרד החינוך.

דודי מזרחי: צריך להבין שאנחנו מבחינתנו, משרד החינוך, אין לנו מניעה שמשרד הרווחה והשירותים החברתיים ימשיך לתקצב את אותן משפחות.

ישראל אייכלר: עם משרד הרווחה יש לנו ניסיון רע מאוד, הם יכולים לתקצב רק אנשים שהם ממש חולים, או מקרים סוציאליים.

ישראל אייכלר: זה מדיון קודם.

דודי מזרחי: אני מתכוון למה שהיה בשנה שעברה.

ישראל אייכלר: למשל דוגמה פשוטה שהועלתה פה.

ישראל אייכלר: קודם כול, למנוע מראשי ערים, כמו שאפשרתם להם לקחת עוד על שירותים נוספים – למנוע מהם לקחת יותר על הבסיס, כדי שהם לא ינצלו את מה שהמדינה נתנה למשפחה לקחת לעירייה.

ישראל אייכלר: זה דבר ראשון שאתם אמורים לעשות.

דודי מזרחי: זה אנחנו נעשה.

ישראל אייכלר: דבר שני, בכל עיר, יכולה להיות אפילו ועדה עירונית שתחליט לגבי שכונה מסוימת, או אפילו אנשים מסוימים, כמו שיש להם הנחות במעונות, אותם טפסים, אותן הכנסות, שתהיה להם גם הנחה בצהרונים.

ישראל אייכלר: פשוט מאוד.

אבי גוטשטיין: עוד תשובה שצריך לתת, למה השאירו בחלק מהערים חוץ מ"ניצנים" את הפרויקטים האחרים.

אבי גוטשטיין: עדיין השאירו שלושה סוגי פרויקטים בערים מסוימות, למרות שזה סוציו-אקונומי 1.

אבי גוטשטיין: באשקלון לדוגמה השאירו 30 גנים במיל"ת תחת משרד החינוך.

דודי מזרחי: אתה רוצה לבטל את ההטבות שנתנו לאוכלוסיות חלשות?

אבי גוטשטיין: ברור שכן, זה היה פותר לנו המון בעיות.

חיים ילין: מישהי כבר הקדימה אותך.

חיים ילין: ..

אבי גוטשטיין: ו - - -

חיים ילין: זאת שבאה לשלמה המלך ואמרה "גם-לי גם-לך לא יהיה".

חיים ילין: אני לא מבין את הטענה שלך.

אבי גוטשטיין: ברגע שאין תקציב, עושים פרויקט אחד לפי המצב הסוציו-אקונומי של כל העיר - - -

קריאה: - - -

אבי גוטשטיין: אצלי יש 30 הורים שרוצים מחר לבצע עזיבה מהגן לגן השני, ויש להם - - -

ישראל אייכלר: אבי גוטשטיין, כולנו התפעלנו מהידע שלך והיכולת שלך בפרטים, אבל זה לא נושא הדיון.

ישראל אייכלר: נתמקד בנושא הדיון, כי מה שאמר דודי מאוד חשוב.

ישראל אייכלר: אני רוצה שבתוך כמה ימים תגבשו פתרונות לאותן לקונות שנוצרו פה ושתהיה בשורה.

שלומית אבינוח-קואולמן: סליחה שאני מתפרצת לדבריך.

שלומית אבינוח-קואולמן: אני תושבת גדרה, היו לנו הרבה צהרונים פרטיים שפעלו, ועכשיו הבנתי שחלק נסגרו וחלק הרעו את התנאים, כי הם לא יכולים לעמוד במה שמחייבים.

שלומית אבינוח-קואולמן: שוב, זה גדרה.

ישראל אייכלר: את מדברת על מחיר האוכל?

חיים ילין: זה כל התוכנית, לא קונים רק אוכל.

ורד קירו-זילברמן: העשרה.

ישראל אייכלר: חוגי העשרה.

ישראל אייכלר: מה הם יכולים לעשות שחוגי העשרה התייקרו?

חיים ילין: עד 935 שקלים.

שלומית אבינוח-קואולמן: התוכנית באה לשפר, אבל צריך חשיבה שזה גם פוגע.

שלומית אבינוח-קואולמן: זה היה טוב, אבל לא יצא - - -

דודי מזרחי: אני יכול להגיד שאני באופן אישי - - -

שלומית אבינוח-קואולמן: שנייה רגע.

שלומית אבינוח-קואולמן: אני עובדת פה בכנסת ופנתה אליי תושבת מביתר עילית ואומרת שאין לה צהרון, הם לא יודעים מה קורה.

שלומית אבינוח-קואולמן: כלומר, היא מביאה את הילד ואין צהרון כי עוד לא הסתדר שם.

שלומית אבינוח-קואולמן: היא לא יודעת מה קורה מ-13:00.

שלומית אבינוח-קואולמן: עוד מישהו פנה שהסייעות בעקבות התוכנית החדשה עובדות עד 16:00, ואז הן צריכות לנקות את הגן תוך כדי כך שהילדים נמצאים, כי ב-16:00 כבר אף אחד לא משלם להם.

שלומית אבינוח-קואולמן: נוצרו פה הרבה עיוותים, וזה מחייב פיקוח ואכיפה בשטח.

שלומית אבינוח-קואולמן: על זה צריך לתת את הדעת.

שלומית אבינוח-קואולמן: זו תוכנית של ניסוי ותהייה תוך כדי, אבל מדובר בילדים קטנים.

שלומית אבינוח-קואולמן: הבטחתי להעלות את זה לדיון, כי הורים התלוננו.

ישראל אייכלר: אני רוצה שתכניסי לסיכום שאנחנו מבקשים שיהיה פיקוח ואכיפה, וגם מה שאומרת ורד, שיעשו תקנות וצווים ברורים שימנעו את הניצול של התוכניות האלה על-ידי עיריות וגורמים בעלי עניין.

משה רוטשטיין: מה שקורה במדינה כולה, החלוקה הזאת בין משרד החינוך למשרד הרווחה, שסבסוד לחלשים יותר, 5-4, המדינה מסבסדת בסך הכול ב-300 שקל, במשרד הרווחה ל-6 ו-7 מסבסדים ב-600 שקל.

ישראל אייכלר: זה נכון, חגי?

חגי פורגס: טבלאות הסבסוד השתנו בעקבות - - -

ישראל אייכלר: יצא שלעשירים יש סבסוד יותר גבוה מאשר לעניים?

חגי פורגס: הסבסוד של הדרגות נקבעים לפי הכנסה לנפש.

חגי פורגס: ככל שההכנסה לנפש נמוכה יותר, הסבסוד עולה.

משה רוטשטיין: אותו הורה, שעובד 32 שעות שבועיות, הוא יכול לקבל דרגה 3 - - -

חגי פורגס: זה תלוי בהכנסה לנפש.

משה רוטשטיין: אם הוא גר באשדוד, המדינה מסבסדת אותו ב-300 שקל.

משה רוטשטיין: אם הוא גר בראש העין, המדינה תסבסד אותו ב-600 שקל.

משה רוטשטיין: למה?

משה רוטשטיין: כי הוא עשיר יותר.

חגי פורגס: זה בגלל האשכולות, לא בגלל מבחני ההכנסה.

משה רוטשטיין: התקנות אומרות שהם עניים והם עשירים.

ישראל אייכלר: אני רוצה לסכם את הדיון, ברשותכם, רבותי.

ישראל אייכלר: הוועדה רואה בחומרה - - -

שלומית אבינוח-קואולמן: הוא רוצה להוסיף משהו.

דודי מזרחי: רציתי להשיב, אבל אני יכול גם אחרי זה, מה שתבחרו.

ישראל אייכלר: להשיב על מה?

דודי מזרחי: על מה שעלה.

ישראל אייכלר: תשיב, בבקשה.

דודי מזרחי: כעיקרון המחיר המרבי של 935 שקלים לא נקבע כלאחר יד.

דודי מזרחי: עשינו תהליך ארוך וממושך יחד עם מרכז השלטון המקומי, עם עשרות רשויות מקומיות, עם מפעילי מתנ"סים.

דודי מזרחי: זה מתחיל מלמטה למעלה.

ורד קירו-זילברמן: אתם צריכים עוד להביא בצו.

דודי מזרחי: כן, אבל כל מסגרת שמתוקצבת על-ידי אני לא צריך לחכות לצו.

דודי מזרחי: עצם התקצוב של משרד החינוך – אגב, ברוב המסגרות את צודקת, ואנחנו גם נביא בהקדם.

דודי מזרחי: צריך להבין שהחוק חוקק לפני כחודש, אנחנו כאן בתהליך חקיקה מטורף.

דודי מזרחי: במענה לשאלה, התעריף של ה-935 שקלים – אני באופן אישי ישבתי עם עשרות רשויות ועם גורמים שטענו שהם לא מסוגלים לעמוד בתעריף הזה.

דודי מזרחי: ברגע שיורד רכיב אחר רכיב אתה רואה שאין כמעט מסגרת ראויה מאוד שאי-אפשר להעמיד בתעריף הזה.

דודי מזרחי: מתי אי-אפשר?

דודי מזרחי: מתי שיש גופים שפועלים למטרת רווח.

דודי מזרחי: זה תעריף, נכון, הוא לא מאפשר רווח, הוא נועד לאפשר קיום מסגרות באופן תקין, ראוי, עם תקורה סבירה שאפשר לעמוד בה, או ברגע שמישהו משתמש בתקציב הזה או בסכום הזה של הצהרונים לפעילות אחרת.

דודי מזרחי: ברגע שהגדיר המחוקק שאי-אפשר לעשות את זה ושהמסגרת הזאת נכנסת לפיקוח, אין אפשרות לכל מיני גורמים שבעבר נהנו מהכספים האלה למטרות אחרות.

דודי מזרחי: אגב, בחקיקה יש לנו סנקציות תקציביות של קנסות כנגד מי שיפר את החוק.

ישראל אייכלר: אולי תבדקו באשדוד מה הסיבה שיש שם - - -

חיים ילין: נבדוק את הסיפור.

חיים ילין: באשדוד יש בעיה תפעולית - - -

ישראל אייכלר: תבדקו את זה, כי יש לנו המון פניות מאשדוד ויש גם תלונה על אשקלון.

ישראל אייכלר: תבדקו את זה.

אבי גוטשטיין: בדקנו את הבעיה.

אבי גוטשטיין: הרשויות מימנו את זה מכספן בספר התקציב, הן עכשיו לא רוצות יותר לממן.

אבי גוטשטיין: זה צהרונים של משרד החינוך - - -

ישראל אייכלר: אני רוצה לסכם, כי כבר עברנו את זמן הדיון.

ישראל אייכלר: הוועדה רואה בחומרה שבשנת הלימודים תשע"ח ייצא שהורי הילדים משלמים יותר מאשר שילמו בשנה שעברה.

ישראל אייכלר: מתברר שהרעיון של "נטו משפחה" לפי מצב סוציו-אקונומי של העיר ולא של האדם הפרטי ולא של השכונה עמד לרועץ להרבה משפחות וחייבים לתקן את זה מיד.

ישראל אייכלר: אנחנו מבקשים משר האוצר, שר החינוך ושר העבודה להתקין את התקנות הנדרשות לחוק הזה ואת הצווים, באופן שיתאימו, שהאנשים העניים לא ישלמו יותר ממה שהם שילמו בשנה שעברה.

ישראל אייכלר: מתברר בדיון שמפעילי הצהרונים מקבלים פחות תמיכה וסבסוד מהמדינה לעומת מה שקיבלו עד היום.

דודי מזרחי: זה לא נכון.

דודי מזרחי: זו טענה לא נכונה.

דודי מזרחי: זו טענה בהגדרה לא נכונה.

דודי מזרחי: אני בעד שנהיה מדויקים, אם יש לקונה, זו לקונה שהתייחסנו אליה, שבאמת צריך לפתור אותה, לגבי משפחות מעוטות יכולת.

ישראל אייכלר: זה היה הסעיף הקודם, אבל מה יש לך להגיד בסעיף הזה?

שלומית אבינוח-קואולמן: היקף הסבסוד לגבי מה שהם אומרים.

דודי מזרחי: היקף הסבסוד גדל באופן חסר תקדים.

ישראל אייכלר: אבל מפעילי הצהרונים לא מקבלים את זה כי העיריות לוקחות את זה, אני לא יודע איך.

דודי מזרחי: זה לא נכון.

דודי מזרחי: אנחנו לא ניתן לזה יד וזה לא נכון.

דודי מזרחי: זה שמישהו אומר, זה לא אומר שזה נכון.

ישראל אייכלר: שמעת דברים שלו שיש מקרים שבהם הורה עשיר מקבל סבסוד יותר גדול מהורה עני, כי הוא חי בעיר שהמצב הסוציו-אקונומי שלה - - -

דודי מזרחי: הטענה הזאת, שאלת אותי באופן מאוד חד - -

ישראל אייכלר: על זה דיברתי.

דודי מזרחי: - - אני חושב שהיא דורשת דיון, אבל להגיד ככלל שהמפעילים - - -

ישראל אייכלר: אני מוסיף.

ישראל אייכלר: יש מקרים שמפעילי הצהרונים מקבלים פחות תמיכה וסבסוד מהמדינה לעומת השנה שעברה.

ישראל אייכלר: השוואה באוכל שניתן לכל הילדים בצהרונים – אנחנו מבקשים שהנושא של הצהרונים לא יהיה קשור להבדל בין מערכות חינוך כאלה ואחרות.

ישראל אייכלר: כמו שבמעונות של משרד העבודה אין שום הבדל בין ילד לילד כך בעניין הצהרונים אסור שיהיה הבדל בין ילד שלומד בחינוך כזה או חינוך אחר.

ישראל אייכלר: כל הילדים אוכלים אותו דבר.

ישראל אייכלר: אנחנו מבקשים ששר החינוך יגביל את העלאת המחיר בעיריות.

ישראל אייכלר: לא ייתכן שהורים ישלמו יותר ממה ששילמו בשנה שעברה – על זה דיברנו.

ישראל אייכלר: אנחנו רוצים לאסור על רשויות מקומיות לקחת את התוספת לתקציבן, זאת אומרת מה שהן מרוויחות שייך להורים, וההורים צריכים ליהנות מזה.

ישראל אייכלר: אנחנו מבקשים ממשרד החינוך להפעיל מערך פיקוח ואכיפה לכל מה שנעשה סביב נושא הצהרונים.

ישראל אייכלר: אנחנו מבקשים שיהיה פרסום ברשויות המקומיות על האפשרות לתת הנחות להורים שמתקשים בתשלום עבור הצהרונים.

ישראל אייכלר: אני רוצה אם אפשר לקבל, בתוך חודש לוועדה - - -

חיים ילין: יש חגים באמצע.

ישראל אייכלר: אני מדבר על מכתב שתספרו לנו מה עשיתם בעניין הזה.

ישראל אייכלר: חודש זה כבר פתיחת שנת הלימודים.

שלומית אבינוח-קואולמן: כבר נפתחה השנה.

שלומית אבינוח-קואולמן: תפנה לשר, תקבל תשובה.

ישראל אייכלר: 45 יום זה מספיק?

ישראל אייכלר: אני רוצה לקבל דוח איך התארגנתם.

חיים ילין: בסדר.

ישראל אייכלר: בתוך 45 יום הוועדה מבקשת ממשרד החינוך לקבל דוח איך התארגנו ואיך תוקנו הליקויים שבתחילת הפעלת הצהרונים.

ישראל אייכלר: אני רוצה להודות לכולכם, שתהיה לכם שנה טובה.