הוועדה המשותפת לוועדת החוץ והביטחון ולוועדת החוקה, חוק ומשפט לבחינת הצורך להכריז על מצב חירום, כנסת 20, פרוטוקול מספר 4, 2017-01-10 14:30

אבי דיכטר: שלום לכולם.

אבי דיכטר: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הוועדה המשותפת החוץ והביטחון.

אבי דיכטר: אנחנו במסגרת הדיון החצי שנתי כמעט.

עידו בן יצחק: אנחנו אחרי חודשיים וחצי מהדיון שבו הערכנו בפעם האחרונה את מצב החירום.

אבי דיכטר: הייתי אומר במלחמה במצב החירום – זו פחות או יותר הגדרת הנושא שלנו – כדי לקדם את הדברים שאנחנו קובעים מעת לעת, כדי להשתחרר מכל הדברים שמסמלים משהו פחות טוב, ולעבור למשהו שהוא גם יותר נכון, גם חוקית, גם משפטית, אבל בעיקר מעשית.

אבי דיכטר: לפחות מה שאני מתרשם, יש תזוזה, אבל אנחנו עדיין רחוקים מהמקום הבטוח, או המקום הטוב שבו אפשר לומר עשינו את המהלך הזה ואנחנו נמצאים כבר בעידן אחר.

אבי דיכטר: מה שהיה תלוי בכל מיני מצבי חירום – כולנו מבינים שבגיל 70 כמעט אנחנו כבר יכולים להרשות לעצמנו להרגיש יותר בטוחים מאשר כל הזמן במצב חירום מבחינת חלק מהדברים.

אבי דיכטר: אנחנו מקיימים את הדיונים עכשיו יותר ממוקדים לגבי סוגיות ו/או משרדים שבהם, להבנתנו, נמצאת הבעיה, או ששם בעיקר נמצא הפתרון.

אבי דיכטר: חסרים לנו חברי כנסת, לא? לא ניתן להיעדרם של חברי הכנסת להשפיע על הדיון ולא על אפקטיביות הדיון.

אבי דיכטר: אנחנו עוברים נושא-נושא.

אבי דיכטר: בבקשה, עידו.

עידו בן יצחק: נתחיל בנושא של חוק הפיקוח על מצרכים ושירותים שמציג משרד האוצר.

רוני מר: צהריים טובים, אדוני.

רוני מר: רוני מר מהלשכה המשפטית במשרד האוצר.

רוני מר: אני אולי אתחיל בשני משפטים כדי לגדר את התחום שאנחנו אמונים עליו במסגרת ההליך שתיארת קודם.

רוני מר: בתוך כל המלחמה במצב החירום, כמו שתיארת, משרד האוצר קיבל את האחריות לטיפול בחוק הפיקוח על מצרכים ושירותים, התש"ח-1957.

רוני מר: בתוכו אני אחדד שאנחנו מתייחסים לא לרובד של הצווים שהוצאו מכוח החוק, שבהם כל משרד מטפל באופן ישיר בסיוע של משרד המשפטים, אלא בסמכויות של השרים והמשרדים מכוח החוק עצמו.

רוני מר: הרעיון הוא לוודא שלמשרדים יש את הסמכויות שמוקנות להם מכוח החוק היום גם כאשר יבוטל מצב החירום, ואז הם לא יוכלו להשתמש בסמכות שלהם מכוח החוק הזה.

רוני מר: זו מסגרת כללית מאוד.

רוני מר: אני עובר להתייחס במילה לטבלה של הסטטוסים.

רוני מר: ב-30 באוקטובר 2016 שלח היועץ המשפטי של משרד האוצר מכתב לכל היועצים המשפטיים של משרדי הממשלה, יחידות הסמך והרשויות העצמאיות שעובדות אתן הממשלה.

רוני מר: ביקשנו במסגרתו להגיב ולענות לנו, לעשות לנו מיפוי של הסמכויות לפי מה שתיארתי קודם.

רוני מר: נתנו להם מגבלת זמן עד סוף נובמבר.

רוני מר: נכון להיום, אנחנו קיבלנו תשובה ממרבית משרדי הממשלה, לא מכולם, ובערך ממחצית יחידות הסמך ומהרשויות העצמאיות.

רוני מר: אני אגיד שמרבית התשובות היו שהנושא לא רלוונטי למרבית המשרדים.

רוני מר: יש משרדים שענו לנו שיש להם סמכויות מכוח החוק.

רוני מר: אני אומר עוד פעם, אני לא מתייחס לצווים.

רוני מר: חלקם אמרו לנו שהם מתייחסים לגבי עניין הצווים.

רוני מר: את זה אני שם בצד, כמו שאמרנו קודם.

רוני מר: אנחנו נמצאים היום במצב שעשינו איזשהו מיפוי ראשוני של תשובות המשרדים.

רוני מר: ביקשתי מגאל ממשרד המשפטים לשבת אתה בצורה מסודרת על התשובות האלה שקיבלנו מהמשרדים כדי לנסות לעשות בתוך זה איזשהו מיפוי, כי נראה לנו שגם בתוך זה יש איזושהי עבודה שצריך לעשות, גם מול המשרדים, אבל גם הבנה אצלנו לגבי הסמכויות.

רוני מר: אני מעריך, כמו שאמרת קודם, שאנחנו מתקדמים לקראת סיום של הסיפור הזה, אבל יש לנו עוד קצת עבודה לעשות – כמו שאמרתי, לקבל חלק מהנתונים וגם לעבד את חלקם.

רוני מר: זה העדכון שאני יכול לתת מבחינת החלק שלנו בשלב הזה.

רוני מר: אם יש שאלות או הערות, אני אשמח לענות.

עידו בן יצחק: מה הזמנים שלכם?

רוני מר: אני על בסיס שבועי שולח תזכורות למשרדים שטרם השיבו לנו כדי לקבל מהם מענה.

רוני מר: בגרף המשימות שלי כתוב לעבור בשבוע הבא לטלפונים, ולא רק מכתבים.

רוני מר: נעשה את זה החל משבוע הבא.

רוני מר: הנתונים שיש לנו היום – אני מעריך שמדובר על לא יותר משבוע-שבועיים של עבודה על העיבוד שלהם, ולהצליח להגיד באיזה צד של המיפוי שאנחנו מדברים עליו אנחנו נמצאים, אם מדובר על סמכויות שמצריכות אחר-כן איזושהי עבודה נוספת, או שזה משהו שאין לו צורך בעבודה כזאת.

אבי דיכטר: והיה ונגיע למסקנה שהסיפור לא מוצדק למרוח את זה – סליחה על המילה, להמשיך ולמרוח את זה – ונחליט שאנחנו לא מאריכים את תקופת החירום?

אבי דיכטר: הרי אנחנו מתקדמים לאט-לאט מול המשרדים ומול הגופים השונים, ובסוף יש איזושהי תחושה שישנן כמה משקולות.

אבי דיכטר: ישנם כמה משרדים, או גופים, שאיכשהו מחייבים אותנו לגרור אחרינו משקולות, ואנחנו מתקדמים – רוב הגופים זזו קדימה, עשו מהלכים.

אבי דיכטר: נדמה לי שוועדת החוקה הייתה בסוגיה הזאת גם כן.

אבי דיכטר: ניסן סלומינסקי גם כן עשה צעד משמעותי מאוד מבחינתו.

אבי דיכטר: ואף על פי כן, אנחנו מרגישים שדווקא אלה שנרתמו, עשו את המהלכים הנדרשים – מה שמצופה, אגב, מתבקש ממש, נדרש – דווקא אלה נאלצים בכל פעם להמשיך ולהיגרר אחרי מצב החירום, רק בגלל המעכבים.

אבי דיכטר: אפילו הדרישה לקבל תשובות בנובמבר – אני לא יודע מה זה מחצית מגופי הסמך לא נתנו תשובה.

אבי דיכטר: באיזשהו מקום – סליחה על הבוטות – לא להשיב למשרד האוצר, או למשרד ממשלתי, על פנייה שניתנה באוקטובר עד ינואר, אני לא יודע, בעיני זו חוצפה.

אבי דיכטר: אין לי מילה יותר עדינה.

אבי דיכטר: מפני שנדמה לי שהטרמינולוגיה צריכה להתחלף.

אבי דיכטר: אני לא אומר את זה אליך, אלא אני אומר שלו אני הייתי בנעליך, או בנעלי מי ששלח את המכתב – אני לא יודע מי חתום על המכתב - - -

רוני מר: חתום עליו היועץ המשפטי בפועל של משרד האוצר.

אבי דיכטר: אז במקום היועץ המשפטי, באמת הייתי לוקח את זה קשה.

אבי דיכטר: שלושה חודשים אף אחד לא רואה לנכון להשיב תשובה מנומסת – נבצר מאתנו וכיוצא בזה?

אבי דיכטר: אני שואל את עצמי מה עכשיו?

אבי דיכטר: מה עושים עכשיו?

אבי דיכטר: הרי אם היית פונה למישהו מהמשרדים האלה ואומר לו שיש לו חוב, ושלושה חודשים הוא לא מתייחס, בתור איש אוצר, או בתור יועצים משפטיים שישנם, אתם מבינים – ההוצאה לפועל בדרך אליו.

אבי דיכטר: אני שואל מה מקביל להוצאה לפועל?

אבי דיכטר: ככה אני מסתכל על זה.

אבי דיכטר: לא יכול להיות שאנחנו ניפגש כאן בפורום כזה, יותר מכובד, פחות מכובד – מבחינת מספר המשתתפים הכוונה – ובכל פעם נתקדם, ועדיין נשמע את התשובה: פנינו ועדיין לא קיבלנו תשובה.

אבי דיכטר: חודש, חודשיים, שלושה.

אבי דיכטר: מי אלו גופי הסמך האלה?

אבי דיכטר: מה, הם לא ישראלים?

אבי דיכטר: הם עובדים בהתנדבות במדינת ישראל?

רוני מר: אפרופו מה שאמרת על חוב, כנראה שהם לא עובדים בהתנדבות.

רוני מר: אבל זה מחוץ לעניין.

רוני מר: כמו שאמרתי קודם, אני מתכוון בשבועות הקרובים, החל משבוע הבא, כמו שאמרתי, להעביר את העניין – אמרתי קודם, אני שותף מלא לתחושה הזאת.

רוני מר: זה לא נעים לרדוף אחרי אנשים.

רוני מר: לא נעים לרדוף אחרי הגופים האלה.

רוני מר: אני מרגיש שאנחנו - - -

אבי דיכטר: אני שואל איך הופכים את הרודף לנרדף – כדי שירדפו אחריו, ולא שהוא יצטרך לרדוף.

אבי דיכטר: אני באמת חושב ששלושה חודשים להמתין לתשובה כלשהי, זה על גבול החוצפה, אין לי מילה אחרת.

אבי דיכטר: באמת, זה נראה לי פשוט נורא.

אבי דיכטר: אין לי מילה אחרת, פשוט חוצפה.

רוני מר: אני מסכים אתך.

רוני מר: דיברת על להפוך את נטל ההוכחה, להפוך את המשימות.

רוני מר: אני חושב שאם מדובר על משרדים, ואם יש משרד שלא השיב לנו סמכויות מכוח החוק, ואנחנו משתמשים באיזשהו שוט של דד-ליין שעד אליו מבטלים את החוק, גם אם לא קיבלנו תשובות מהמשרדים, המחיר של זה עלול להיות מאוד כבד, ואני חושב שבהקשר הזה, לא נכון לעשות אותו.

עידו בן יצחק: גם הנשק הזה, זה לא שאתה אומר לו אני מבטל את החוק עכשיו.

עידו בן יצחק: אתה אומר לו אם אני לא מקבל תגובה עד סוף החודש, אני ממשיך לפעול, אני ממשיך לקדם תזכיר.

עידו בן יצחק: יש לו עדיין עוד שלבים שאם יקרה משהו איום ונורא, אנחנו יכולים להצטרף.

רוני מר: עידו, זה משהו שאנחנו יכולים לעשות.

רוני מר: השבתי לך על פנייתך להצעת עזרה לפני כמה שבועות.

רוני מר: אנחנו עשינו איזשהו דרדור חבירה, מהלכים הדרגתיים של היפוך הנטל הזה.

רוני מר: אדוני, אני מקבל את ההערה של הוועדה, שלך, ואנחנו נקצר את לוחות הזמנים ונהפוך אותם לקשיחים יותר ולתקיפים יותר.

אבי דיכטר: בנושא הזה, מבחינתי, ב-15 בפברואר אני מבקש לקבל נתון שמי.

אבי דיכטר: ממש נתון שמי, לא רק טבלה של משרד מול נושא, אלא נתון שמי.

אבי דיכטר: משרד, גוף, שהחליט לא להתחבר למהלך הזה, שמדשדשים בו כבר כמה שנים, זה לא מהלך שהתחילו בו בחודשים האחרונים.

אבי דיכטר: ואז חוות דעת משפטית איך באמת אנחנו מתמודדים עם הדבר הזה.

אבי דיכטר: אני לא מתכוון להיות סלחן בדברים האלה.

אבי דיכטר: אני חושב שלכולנו יש גם את הכבוד הממשלתי לפני כבוד אישי.

אבי דיכטר: כשגוף ממשלתי – בוודאי משרד האוצר, בוודאי ועדת כנסת – פונה ודורש, הוא לא מבקש, הוא לא מאפשר להתחמק מתשובה, הוא מחייב לקבל תשובה, ועניינית.

אבי דיכטר: זה התאריך, 15 בפברואר.

רוני מר: רשמנו בפנינו.

רוני מר: אנחנו נעביר את הנתונים.

רוני מר: אני מקווה שלא נצטרך, אבל אנחנו נעביר את הנתונים עד אז.

אבי דיכטר: קבעתי 15 בפברואר מהסיבה הפשוטה – המושב מסתיים באפריל, נכון?

אבי דיכטר: בסוף מרץ.

אבי דיכטר: זה בדיוק אמצע התקופה, ולא במקרה קבעתי את אמצע התקופה.

אבי דיכטר: כי בחודש וחצי הבאים יש לי כוונות אחרות לגמרי, אם יסתבר שקורה משהו שהוא מזלזל.

רוני מר: בסדר גמור.

רוני מר: אנחנו נפעל בהתאם.

עידו בן יצחק: הנושא השני: חוק להסדר תפיסת מקרקעים בשעת חירום.

עידו בן יצחק: משרד הביטחון, משרד המשפטים?

גאל אזריאל: גאל אזריאל, משרד המשפטים.

גאל אזריאל: החוק להסדר תפיסת מקרקעים בשעת חירום הוא חוק שתלוי במצב חירום.

גאל אזריאל: כאשר יש הכרזה תקפה על מצב חירום, הוא בתוקף, וכאשר לא תהיה הכרזה על מצב חירום – אנחנו מקווים שבקרוב – החוק יהיה במצב של הקפאה.

גאל אזריאל: משרד הביטחון יפיץ תזכיר כדי שיהיו לו סמכויות לתפוס מקרקעים גם בזמן של שגרה לצרכים דחופים.

גאל אזריאל: מדובר בסמכות שהיא חריגה, שפוגעת בזכות הקניין, ולכן העבודה נעשתה בצורה הדוקה עם משרד המשפטים.

גאל אזריאל: אנחנו לא מדברים על הפקעה רגילה, אלא על תפיסה לזמן קצר יותר, אבל בלי לתת את כל הזכויות, ולכבד את כל התהליכים שקורים בתהליך של הפקעה.

גאל אזריאל: ולכן היו דיונים אצל המשנה ליועץ המשפטי לממשלה לעניינים אזרחיים, ארז קמיניץ, בנושא.

גאל אזריאל: בחודשים האחרונים התזכיר בדיונים פנימיים בתוך משרד המשפטים, אחרי שמשרדי ממשלה נוספים ביקשו להצטרף ולקבל סמכויות מעבר לסמכויות שהסכמנו שיהיו למשרד הביטחון לצרכים הביטחוניים בלבד.

גאל אזריאל: שקלנו את הבקשות של המשרדים.

גאל אזריאל: לגבי חלק מהם הגענו להסכמות ש - - -

אבי דיכטר: איזה משרדים ביקשו לקחת חלק?

גאל אזריאל: למשל, המשרד לביטחון פנים.

גאל אזריאל: רשות הכבאות פנתה.

גאל אזריאל: קיבלנו פניות ממשרד הפנים.

גאל אזריאל: מדובר בבקשות לא פשוטות לבדיקה.

אבי דיכטר: וזה מתרכז בשלושת המשרדים האלה – ביטחון, בט"פ ופנים?

גאל אזריאל: נכון.

גאל אזריאל: כן.

גאל אזריאל: לגבי רוב הבקשות הגענו כבר לפשרות ולהסכמות.

גאל אזריאל: אנחנו נמצאים בתוך משרד המשפטים בשלבים האחרונים של ההערות הפרטניות, כדי לאזן יותר את המוצע על-ידי משרד הביטחון מול הזכות החוקתית לקניין.

גאל אזריאל: בין היתר, יש גם סעיפים שיחולו במצבי חירום.

גאל אזריאל: הם מסובכים יותר לכתיבה ולניסוח, גם בגלל שבסעיפים אלה אנחנו מקיימים עוד פחות תהליכים לקראת התפיסה, לפני התפיסה.

גאל אזריאל: ולכן אנחנו מנסים לכתוב אותם בצורה הכי מאוזנת שאפשר.

גאל אזריאל: אני מאמינה שבשבועיים-שלושה הבאים אנחנו נשלח נוסח סופי מאושר על-ידי משרד המשפטים למשרד הביטחון.

עומר בבלי: אני רק מצטרף.

עומר בבלי: אנחנו ממתינים - - -

אבי דיכטר: הגיע עכשיו למשרד הביטחון – "בעדין"?

אבי דיכטר: מה קורה אז?

עומר בבלי: הרי אנחנו העברנו את התזכיר ב-2013 למשרד המשפטים.

עומר בבלי: למיטב הבנתנו, רוב הנושאים שלנו, פחות או יותר, נסגרו במשרד המשפטים, ומשרדים אחרים, כמו ביטחון פנים, הצטרפו לעניין, ולכן העבודה קצת נמשכה.

עומר בבלי: אנחנו לא יודעים מה בדיוק יהיו ההערות, אבל למיטב הבנתנו, רוב הדברים די סגורים בינינו לבינם, בין משרד הביטחון לבין משרד המשפטים.

עומר בבלי: אבל בסוף אנחנו חייבים את האפשרות לתפוס שטחים, כמובן – אם לצרכי כינוס ואם לצרכים אחרים.

אבי דיכטר: האם יש סיבה שהדבר הזה לא יועלה להצעת חוק לקריאה ראשונה, שנייה ושלישית במושב הזה?

גאל אזריאל: זה כבר לא בידיים של פקידי הציבור להשיב על הנושא הזה.

גאל אזריאל: זה נתון לשרים להחליט.

אבי דיכטר: אני שואל מבחינתכם.

אבי דיכטר: אני כמובן לא מבקש מכם להשיב בשם הכנסת.

גאל אזריאל: גם בשם הממשלה.

גאל אזריאל: העבודה המקצועית בתוך משרד המשפטים תסתיים בשבועות הקרובים.

גאל אזריאל: כולי תקווה שהמשרדים שמולם אנחנו עובדים יקבלו את האיזונים שאנחנו נציע בנושאים האלה, ואז הם יוכלו להביא את זה לשרים שלהם כדי שיעלו את זה לוועדת השרים לענייני חקיקה כטיוטת חוק.

עידו בן יצחק: אנחנו עכשיו בשליש הראשון של ינואר.

עידו בן יצחק: בהינתן שעד סוף ינואר יועברו אליכם ההערות?

עומר בבלי: השאלה מה יהיה בהערות.

עידו בן יצחק: ברור.

עידו בן יצחק: קודם כל, מה שאני מציע, שב-31 בינואר תעדכנו אותנו שקיבלתם, ואיזושהי הערכת זמן בעקבות מה שאתם מקבלים מה לדעתכם הצפי – אם זה משהו שאנחנו יכולים להריץ אותו מהר, או שיש בעיות נוספות שהתעוררו בעקבות זה.

עומר בבלי: זה מבחינתנו.

עומר בבלי: את אותם דברים צריך מביטחון פנים ושאר המשרדים שביקשו להיכנס לעניין.

עומר בבלי: כי אני לא יודע מה יהיו ההערות שלהם ומה לוחות הזמנים שלהם.

עומר בבלי: אני לא יודע אם הם פה.

עידו בן יצחק: לא, הם לא נמצאים.

עידו בן יצחק: הם לא פה.

עידו בן יצחק: אנחנו נזמין את המשרדים האלה.

אבי דיכטר: אני שמח שיש התקדמות, אבל אני בהחלט רואה בנושא הזה תאריך יעד מאוד ברור.

אבי דיכטר: סוף מושב החורף – בעיני, אין שום סיבה שהחוק הזה לא יעלה בוועדת שרים, יובא לאחר מכן לקריאה ראשונה, ירד לוועדה – אני לא יודע איזו, ועדת חוקה?

אבי דיכטר: מי עוסק בזה?

עידו בן יצחק: או אנחנו או חוקה.

אבי דיכטר: איפה שזה לא יהיה.

אבי דיכטר: וחוזר לקריאה שנייה ושלישית במושב הזה.

אבי דיכטר: אלה לוחות הזמנים הריאליים.

אבי דיכטר: לאור מה שאת אמרת, ממש לוחות זמנים ריאליים.

אבי דיכטר: אנחנו נצטרך לראות את ההצעה.

אבי דיכטר: אני מבקש לקבל את ההצעה שהולכת מכם למשרד הביטחון.

גאל אזריאל: אני אצטרך לבדוק את זה.

אבי דיכטר: תבדקי.

אבי דיכטר: אנחנו מבקשים לעיין, להתחיל להכין את עצמנו לקראת הדברים האלו.

אבי דיכטר: אם זו הצעה מסווגת, סודית ביותר - - -

גאל אזריאל: לא, אנחנו נמצאים בתהליך פנים ממשלתי.

עומר בבלי: בדרך כלל מקובל שאחרי שהעבודה נעשית.

אבי דיכטר: אנחנו מבקשים לראות, להבין אם ישנן בעיות.

גאל אזריאל: התזכיר הופץ – ואני מניחה שעידו קיבל אותו.

גאל אזריאל: ההערות הפנים ממשלתיות – אנחנו נמצאים בתהליך פנים ממשלתי.

אבי דיכטר: התזכיר של 2013 הוא רק משרד הביטחון.

גאל אזריאל: נכון, אבל גם התזכיר שמשרד הביטחון הפיץ ב-2013 היה אחרי דיונים עם משרד המשפטים.

גאל אזריאל: מה שהשתנה הוא לא שינויים מאוד מרחיקי לכת, חוץ מתוספות של משרדים כאלה ואחרים.

אבי דיכטר: אנחנו נשמח מאוד להתחיל להכין את עצמנו לקראת הטיפול בהצעת החוק הזו.

עידו בן יצחק: לא בטוח שזה יגיע לוועדה הזאת.

אבי דיכטר: לא חשוב, אז הכנה לבטלה.

גאל אזריאל: אנחנו נבדוק את העניין הזה.

אבי דיכטר: בכל מקרה, אני בהחלט מסמן לעצמנו שבתחילת פברואר אני מצפה לראות את זה אחרי, או עולה לוועדת השרים לחקיקה.

אבי דיכטר: זמן ריאלי מאוד.

אבי דיכטר: כך אני רואה את זה – מתגלגל במהלך פברואר לקריאה ראשונה בוועדה, ולקראת סוף המושב עובר קריאה שנייה ושלישית.

אבי דיכטר: זה נראה לי זמן ריאלי מאוד ונכון מאוד.

עידו בן יצחק: החוק להארכת תוקף של תקנות שעת חירום (פיקוח על כלי שיט).

סיגלית ואקיל: סיגלית ואקיל, משרד התחבורה.

סיגלית ואקיל: החוק להארכת תוקף של תקנות שעת חירום (פיקוח על כלי שיט) קובע את הסמכויות של שר התחבורה אל מול כלי שיט בהיבטי ביטחון.

סיגלית ואקיל: מתוקף החוק הזה גם הוסדרו עוד תקנות שמטילות חובות דיווח על כלי שיט כשהם נכנסים, ואוסרות על השטה מסביב לאסדות הפקה וכולי שבתחום המים הטריטוריאליים.

סיגלית ואקיל: את כל ההסדרים האלה שנובעים ממסגרת החוק הזה, אנחנו משלבים במסגרת תזכיר חוק שאנחנו עורכים, שמסדיר את כל ההיבטים של הכניסה לישראל דרך הים בהיבטים ביטחוניים.

סיגלית ואקיל: זה כולל חובות דיווח, כולל סמכויות כלפי הכלים שאמורים להיכנס וכולי.

סיגלית ואקיל: אנחנו לקחנו את ההסדרים האלה שקבועים בכלל ההוראות ופירקנו אותם.

סיגלית ואקיל: את חלק מההסדרים הכנסנו כהסדרים בשגרה, חלק הוחלט שלא צריך אותם, וחלק נקבעו כהסדרים שעדיין יישארו בשעת חירום.

סיגלית ואקיל: אנחנו קיימנו דיונים רבים עם גורמי הביטחון ועם נציגי ממשלה השונים.

סיגלית ואקיל: מעורבים בתזכיר החוק הזה הרבה מאוד משרדי ממשלה.

סיגלית ואקיל: אנחנו כרגע באמצע גיבוש תזכיר החוק, כשאנחנו מנהלים דיונים תכופים, ואנחנו ממש מצפים להשלים אותו בקרוב מאוד.

אבי דיכטר: אם אפשר לדעת – בכל זאת, עוד מעט בר מצווה כמעט, כבר עשר שנים.

אבי דיכטר: זה באמת זמן ארוך מאוד.

אבי דיכטר: הבנתי ממה שכתוב פה שחלק מהדברים מצאתם רלוונטיים.

אבי דיכטר: אבל מן הסתם, לא מעט דברים נשארו רלוונטיים.

סיגלית ואקיל: כן.

אבי דיכטר: מה מעכב כל כך הרבה שנים?

אבי דיכטר: הים הוא אותו ים.

אבי דיכטר: אני תוהה מה מעכב עשר שנים התקדמות בנושא הזה?

סיגלית ואקיל: אני אגיד לך כך – אפשר לומר שהייתה התקדמות גדולה מאוד, בגלל שכן הצלחנו להכריע בהרבה מאוד שאלות משפטיות מהותיות מאוד שהיו בבסיס של תזכיר החוק.

סיגלית ואקיל: למשל איזה סמכויות אתה יכול להחיל וליישם מחוץ למים הטריטוריאליים של המדינה?

סיגלית ואקיל: הדין הבין-לאומי אינו מאפשר הפעלת סמכויות בהיבטים ביטחוניים מחוץ למים הטריטוריאליים.

סיגלית ואקיל: הגענו להסדר לגבי הסוגיה הזאת, תוך אישור - - -

אבי דיכטר: במים הבין-לאומיים או במים הכלכליים?

סיגלית ואקיל: מדינת ישראל עדיין לא הכריזה על מים כלכליים, אבל גם לפי אמנת הים, מבחינת המים הכלכליים, אי-אפשר להפעיל סמכויות משיקולים ביטחוניים, אלא אם כן אתה נכנס לדיני מלחמה או הגנה עצמית.

סיגלית ואקיל: מעבר לזה, אתה לא יכול להפעיל סמכויות, גם לא באזור - - -

אבי דיכטר: אז אם אתה לא יכול, איפה הדילמה?

סיגלית ואקיל: במקור סברנו שכן יש אפשרות.

סיגלית ואקיל: ערכנו בדיקה, כולל דין משווה, בדקנו במדינות אחרות.

סיגלית ואקיל: שיקפתי לך את סוף ההחלטה, את ההחלטה למעשה, שבסופו של דבר נמצא שאין לנו יכולת להחיל סמכויות כאלה.

סיגלית ואקיל: הכול נשאר בתוך המים הטריטוריאליים.

סיגלית ואקיל: לפי זה אנחנו מגבשים את תזכיר החוק עכשיו.

אבי דיכטר: זאת אומרת, הסמכויות שלנו מתחילות רק בקו המים הטריטוריאליים של מדינת ישראל?

סיגלית ואקיל: למעט אסדות הגז, שאפשר לקבוע רצועה של 500 מטר מסביב.

סיגלית ואקיל: לא משהו משמעותי מאוד.

אבי דיכטר: לרדיוס של 500 מטר, זה מה שאפשר?

סיגלית ואקיל: כן, מבחינת ביטחון.

אבי דיכטר: סביב כל אסדרה כזאת?

סיגלית ואקיל: מאסדות הגז במים הכלכליים.

סיגלית ואקיל: השאר זה על בסיס של דיני הגנה עצמית וכולי.

אבי דיכטר: זה מכשול אחד שהוסר.

סיגלית ואקיל: זה היה מכשול מאוד מאוד גדול.

סיגלית ואקיל: מכשול שני היה חלוקת אחריות בשעת חירום, לגבי סמכויות שעת חירום עצמן.

אבי דיכטר: בין מי למי?

סיגלית ואקיל: בין משרד התחבורה לבין גורמי הביטחון.

סיגלית ואקיל: בשעת חירום – האם יש סמכויות שנצטרך להשאיר בידי שר התחבורה כמי שאחראי על הפעלת הספנות בשעת חירום – מלחמה, אירוע חירום, קיום מצרכים חיוניים וכולי?

סיגלית ואקיל: לבין גורמי הביטחון האחרים.

סיגלית ואקיל: לצורך זה ערכנו ישיבות מקיפות מאוד גם עם גורמי הביטחון, גם חיל הים, גם עם רח"ל, וגיבשנו את חלוקת האחריות של כל אחד מהגורמים.

סיגלית ואקיל: בהתאם לזה גם הסעיפים ינוסחו.

אבי דיכטר: אז מה עוד נשאר?

אבי דיכטר: אמרת את שתי הבעיות הכבדות – באחת הפסדנו, מול העולם, ואת השנייה ליבנו וסיימנו את ליבון העניין.

סיגלית ואקיל: נשאר בעיקר גיבוש החוק עצמו, הניסוח שלו.

סיגלית ואקיל: סמכויות אכיפה ממש, הגורמים שאמורים לאכוף את הדינים שאנחנו קובעים – מה הם יכולים להפעיל מול אנשי הצוות של הכלים האלה.

סיגלית ואקיל: אלו הסדרים שאנחנו עובדים עליהם במסגרת גיבוש החוק, וממש בהתקדמות.

סיגלית ואקיל: נשאר גם לגבי שעת חירום, גיבוש המועדים – מתי יופעלו אותן סמכויות שעת חירום.

סיגלית ואקיל: אנחנו בהליכי גיבוש מתקדמים מאוד, אבל הם עדיין נמשכים.

סיגלית ואקיל: אנחנו קבענו סדרת ישיבות בשביל להשלים את תזכיר החוק הזה ולהגיע להשלמה.

אבי דיכטר: מה יכולה להיות מתכונת לוחות הזמנים שלכם?

סיגלית ואקיל: בהנחה שמשרד המשפטים וגורמי הביטחון, כולם ירתמו בשיתוף פעולה אחד יחד אתנו, אנחנו מניחים שנוכל להפיץ תזכיר חוק עד ה-1 ביוני, להשלים אותו.

שמואל לטקו: עד ה-1 ביוני?

סיגלית ואקיל: כן.

אבי דיכטר: למה אי-אפשר לפני החגים?

אבי דיכטר: סתם בגלל שזה אחרי החגים?

סיגלית ואקיל: סדרת הישיבות שקבענו צפויה להסתיים מעט לפני החגים.

סיגלית ואקיל: אני מניחה שייקח עוד מספר שבועות אחרי החגים ונוכל להפיץ את תזכיר החוק.

אבי דיכטר: החוק כל שנה בסוף השנה מסתיים, נכון?

אבי דיכטר: הארכנו אותו - - -

עידו בן יצחק: בסוף אוקטובר זה יהיה.

עידו בן יצחק: אני לא זוכר את התאריך המדויק, אבל זה יהיה זה בסוף אוקטובר.

אבי דיכטר: הפעם האחרונה שהארכנו אותו הייתה - - -

עידו בן יצחק: זה היה בסוף אוקטובר.

עידו בן יצחק: במליאה זה היה בתחילת נובמבר, בוועדה בסוף אוקטובר.

עידו בן יצחק: זה תמיד הולך קצת אחורה.

שמואל לטקו: 22 בנובמבר – זה התאריך, ואז היה צריך ללכת אחורה שבועיים.

אבי דיכטר: אם אני מבין נכון את המשמעות, את אומרת שבמושב הקיץ זה יהיה המושב שבו נצטרך להעביר את הצעת החוק בוועדת השרים ובכנסת.

אבי דיכטר: אמת?

סיגלית ואקיל: בהנחה שכולם נרתמים יחדיו, כן.

אבי דיכטר: אני לא רוצה להיכנס לקרביים.

אבי דיכטר: חיכינו עשר שנים, נחכה עוד עשרה חודשים.

אבי דיכטר: אבל אני אומר לעצמנו, לפחות לפי מה שאת מתארת, הבנו איפה אנחנו חזקים, הבנו איפה אנחנו חלשים, עכשיו אנחנו רק צריכים לכתוב את הדברים – אני כמובן אומר בהגזמה.

אבי דיכטר: אני לא רואה שום סיבה שכשנצטרך להאריך את מצב החירום, אם בכלל, זה יהיה בתוך מערכת השיקולים שלנו.

אבי דיכטר: אני מצפה שבמושב הקיץ הסיפור הזה יהיה חוק בישראל.

סיגלית ואקיל: נשתדל לפעול בהתאם.

עידו בן יצחק: היא מדברת על תזכיר.

עידו בן יצחק: אחרי התזכיר יש עוד - - -

סיגלית ואקיל: התזכיר שלנו עומד להיות מופץ.

סיגלית ואקיל: אנחנו הולכים לגבש אותו כמה שיותר מגובש לפני ההפצה.

אבי דיכטר: אחרי שהוא נטחן עד דק במשך עשר שנים.

גאל אזריאל: אני משערת שזו הצעת חוק – אגב, כמו הצעת החוק לתפיסת מקרקעים – שהתקיימו מספר דיונים בכנסת בנושאים האלה.

גאל אזריאל: מדובר בנושאים כבדים.

גאל אזריאל: כך שאני מניחה שהכנסת תצא לפגרה בסוף יולי בערך, ואני לא בטוחה - - -

אבי דיכטר: הכנסת יוצאת לפגרה באוגוסט, לדעתי, לא בסוף יולי.

עידו בן יצחק: 31 ביולי.

שמואל לטקו: באוגוסט זה הדממה.

שמואל לטקו: הפגרה היא ביולי.

עידו בן יצחק: שהבעיה שלנו תהיה הצעת החוק - - -

גאל אזריאל: נפיץ את התזכיר.

גאל אזריאל: אותו דבר תפיסת מקרקעים, אגב.

אבי דיכטר: לדעתי, חודשיים.

אבי דיכטר: זה חוק כבד, אבל הוא חוק שכבר נטחן עד דק.

גאל אזריאל: אני רק רוצה להזכיר, למען הדיוק, שאם יצליחו להפיץ תזכיר ב-1 ביוני – תזכיר צריך להיות מופץ לשלושה שבועות, ואחרי זה לקרוא ולכבד את הערות הציבור, ולהפנים אותן כמה שנראה נכון.

גאל אזריאל: ורק אז מביאים את זה לוועדת שרים לענייני חקיקה כטיוטת חוק.

גאל אזריאל: אבל אני כולי תקווה שנסיים את זה מהר ככל שאפשר.

אבי דיכטר: 1 ביוני הוא המועד האחרון, הוא לא המועד הראשון.

אבי דיכטר: אני אומר לעצמנו.

סיגלית ואקיל: נשתדל לפעול בהקדם.

אבי דיכטר: הרי אין שום סיבה שכשיוצאים לפגרה – זה ערב החגים הרי.

אבי דיכטר: אני מניח שזו לא התקופה שבה מרכזים את הדיונים.

אבי דיכטר: 1 ביוני הוא תאריך אחרון, הוא לא תאריך ראשון שאני רואה לנגד עיני, לכן אמרתי את מה שאמרתי כאן.

אבי דיכטר: אבל כפי שאמרתי, אני באמת לא רואה שום סיבה שנצטרך להתלבט בנושא מצב החירום – הארכתו, או אי-הארכתו – בגלל החוק הזה.

אבי דיכטר: נראה לי שעשר שנים, פלוס עשרה חודשים, זה די והותר.

עידו בן יצחק: נושא אחרון, אולי בו נהיה יותר אופטימיים.

עידו בן יצחק: פקודת הארכת תוקף של תקנות שעת חירום (יציאה לחוץ לארץ).

גאל אזריאל: הסכמתי לייצג את משרד הפנים בנושא הזה גם, כי בסופו של דבר, מדובר בהצעת חוק תיקון לחוק הכניסה לישראל שמשרד הפנים מקדם בנושא.

גאל אזריאל: טיוטת החוק מוכנה, והמשנה ליועץ המשפטי לממשלה לענייני ייעוץ, דינה זילבר, הבוקר סמכה את ידיה על טיוטת החוק.

גאל אזריאל: כך שמבחינת משרד המשפטים, הטיוטה מאושרת ומוכנה.

גאל אזריאל: בשיחות עם משרד הפנים הבוקר, ועם רשות האוכלוסין, הבנתי שבימים הקרובים ממש הם ישלחו פנייה לשר הפנים כדי שהוא יביא את טיוטת החוק לוועדת השרים לענייני חקיקה כדי שוועדת השרים תאשר אותה והיא תובא לקריאה ראשונה בפני הכנסת במהרה.

אבי דיכטר: אני באמת חושב שזו התקדמות, אני רק מבקש לוודא שהחילופים – נדמה לי שעכשיו ראש רשות האוכלוסין סיים את תפקידו.

גאל אזריאל: בסופו של דבר, מדובר בהצעת חוק, ולכן שר הפנים הוא הגורם המוסמך.

אבי דיכטר: מאה אחוז.

אבי דיכטר: אני רק אומר שאני מקווה שאף אחד לא יתלה בזה ויחפש איזושהי עילה מסיבה כלשהי – קשה להיכנס לארץ דרך הים, אז אני מבין שלקח לנו עשר שנים לפתור את הבעיה.

אבי דיכטר: עכשיו בכלל קשה לצאת מהארץ.

אבי דיכטר: אני מקווה שאת זה נפתור מהר יותר.

אבי דיכטר: אני באמת מצפה שבמושב החורף החוק הזה ייכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

אבי דיכטר: כך נראה לי נכון לעשות.

גאל אזריאל: אני אמסור את המסר גם למשרד הפנים.

גאל אזריאל: אנחנו במשרד המשפטים כמובן נסייע לקדם את הנושא כמה שאפשר.

אבי דיכטר: תודה רבה.

עידו בן יצחק: סיימנו עם הנושאים שזימנו להיום.

עידו בן יצחק: אני חושב שכדאי לעדכן את הוועדה בנושאים שהייתה בהם התקדמות ולכן לא זימנו את האנשים.

עידו בן יצחק: דבר ראשון, במסגרת חוק ההסדרים אושר פרק שמסדיר את ענף התמרוקים.

עידו בן יצחק: ודאי שהם צריכים להתקין תקנות מכוח החוק הזה.

עידו בן יצחק: ברגע שהם יתקינו אותן – לדעתי, הם צריכים כחמישה חודשים להתקין תקנות – אפשר יהיה לבטל את הצו שלהם.

עידו בן יצחק: נושא נוסף שאושר בקריאה ראשונה, תיקון לפקודת התעבורה.

עידו בן יצחק: האישור הועבר לוועדת הכלכלה.

עידו בן יצחק: אישור שלו יאפשר ביטול של שני צווים בנושא של השכרת רכב ורכישת מונים למוניות.

עידו בן יצחק: בנושא של תקנות לפי חוק הפיקוח על מזון בעלי חיים – משרד החקלאות העביר את התקנות הראשונות שלו מתוך שמונה לוועדת העבודה והרווחה, ויש עוד חמש תקנות שכרגע הן בשלבי פיתוח במשרד המשפטים.

עידו בן יצחק: ממשרד העבודה מסרו לנו שהצעת חוק לתיקון פקודת הבטיחות בעבודה בנושא מעליות היא בשלבי ניסוח אחרונים, וגם תקנות לפי חוק תכנון משק החלב הועברו לניסוח במשרד המשפטים.

עידו בן יצחק: עוד כמה דברים שאני רוצה להזכיר לגבי דברים שקיימים בכנסת וחלקם תקועים הרבה זמן.

עידו בן יצחק: הצעת חוק בנושא הדבש, שנמצאת בוועדת הכלכלה מאז יולי 2015, אחרי שכבר עברה דין רציפות, ועד עכשיו היה בה רק דיון אחד ולא קודמה.

עידו בן יצחק: הצעת חוק בנושא צעצועים מסוכנים שנמצאת בוועדת הכלכלה מנובמבר 2015, גם היא אחרי רציפות.

עידו בן יצחק: הוועדה אפילו לא החלה את הדיונים בה.

עידו בן יצחק: הנושא של טיפול בדגים – יש תקנות שוועדת הכלכלה ממאי 2016 קיימה דיון אחד בהן ולא המשיכה.

עידו בן יצחק: והנושא של חוק המעצרים המנהליים שפוצל מחוק המאבק בטרור – ועדת החוקה התחילה לדון בו, קיימה דיון אחד, אבל לא המשיכה.

גאל אזריאל: אם אני אוכל להוסיף משפט.

אבי דיכטר: רק אם אפשר, ברציונל מלמעלה, אני מודה שיש פה משפטים שאני מסתכל עליהם ואני שואל – העברת לי במקרה דף אחר שלא קשור למצב חירום?

אבי דיכטר: כי הרי כולנו מבינים שתמרוקים, שזה ללא ספק קריטי בחירום, הדגים, הדבש – אלו נשמעים דברים – אני לא רוצה לנתח מאיפה זה צץ.

אבי דיכטר: מעצרים מינהליים אני מבין, אבל צעצועים מסוכנים?

אבי דיכטר: זה נראה לי דבר מפחיד בפני עצמו ללא קשר למצב חירום.

אבי דיכטר: תני לנו קצת מלמעלה, מהזווית שלכם.

גאל אזריאל: אני אתייחס קודם כל למה שאמרת עכשיו.

גאל אזריאל: כידוע, חוק הפיקוח על המצרכים והשירותים, בסעיף 5 שלו, מקנה סמכות מאוד רחבה לשרי הממשלה שהוסמכו על-ידי הממשלה להתקין צווי פיקוח שמסדירים כל דבר אפשרי במשק.

גאל אזריאל: ולכן השרים, לאורך השנים, השתמשו בצורה מרובה בסמכויות האלה, עד שנות ה-90', כשבג"ץ ביקר בחריפות את המדיניות הזאת, והמשנה ליועץ המשפטי לממשלה לענייני חקיקה אז, יהושע שופמן, הוציא הנחייה שצריך להפסיק להתקין צווי פיקוח נוספים.

גאל אזריאל: אגב, עכשיו, בכל פעם שרוצים להתקין צו פיקוח נוסף, לתקן אפילו צו פיקוח קיים, באים אלינו משרדי הממשלה, ויש מדיניות מאוד מאוד מצמצמת ומרסנת כדי שהמספר לפחות לא יגדל.

גאל אזריאל: זה מה שקורה.

גאל אזריאל: כל צווי הפיקוח האלה – ידוע לנו, וברור לכל הממשלה ולכל מי שעוסק בנושא שנים, שהם לא קשורים מהותית למצב החירום.

גאל אזריאל: ולכן חשוב במיוחד לנתק את זיקתם למצב החירום.

גאל אזריאל: זאת להבדיל מהחוקים שעליהם דיברנו היום, שהם חוקים ביטחוניים הרבה יותר בעייתיים והרבה יותר נחוצים לביטחון המדינה, ושהאיזונים והדינים בהם הם מסובכים יותר, ולכן העבודה עליהם מצריכה יותר זמן.

אבי דיכטר: גאל, שאלי בנפשך שאנחנו יושבים בדיון רק שנינו, אין פה אנשים.

אבי דיכטר: מצולם בערוץ 99.

אבי דיכטר: ועכשיו בדיון אנחנו מדברים על הדבש ועל התמרוקים.

אבי דיכטר: מה חושב עלינו הציבור בישראל?

אבי דיכטר: מילא עליך – הוא לא מכיר אותך.

אבי דיכטר: מה הוא חושב עלי?

אבי דיכטר: יושב-ראש ועדת החוץ והביטחון עוסק בתמרוקים – הפודרה בפנים, הליפסטיק בחוץ.

גאל אזריאל: אגב, הדיון הזה הוא הדיון שמתנהל בכל שנה במליאת הכנסת כשבאים להכריז שוב על מצב חירום.

אבי דיכטר: אבל שם לא יורדים לשורשי הדברים.

אבי דיכטר: כשאתה מגיע לשורשים, אתה מבין את גודל הביזיון, אין לי מילה יותר עדינה לתאר את זה.

גאל אזריאל: כמובן שאני שותפה לתחושה, ואנחנו עושים הכול בתוך הממשלה.

גאל אזריאל: אני מרכזת את הפרויקט בתוך הממשלה כדי לנסות לגרום לזה שיסיימו את העבודה מהר ככל האפשר.

גאל אזריאל: אבל כמובן שכשיש פיקוח על תחומים שלמים, כמו משק הדלק, או יבוא רכבים לישראל – את זה כבר סיימנו, אבל זה גם לקח שנים רבות – מדובר ברגולציה רחבה מאוד, ואי-אפשר בבת אחת לבטל צווים שהסדירו את כל התחומים האלה במשק.

גאל אזריאל: ולכן גם זה לוקח זמן, לצערנו.

גאל אזריאל: כמובן שאין שום זיקה למצב החירום, ואנחנו ערים לכך.

אבי דיכטר: אני לא יודע מתי בדיוק מתי בפעם האחרונה ישבו – עד היום הוצאנו מכתבים ליושב-ראש ועדת הכלכלה.

אבי דיכטר: אני לא זוכר מתי ישבו בצורה מסודרת עם יושב-ראש ועדת הכלכלה כדי לסגור את הפינה הזאת.

גאל אזריאל: זה כבר מתקשר למה שהתכוונתי להגיד קודם, שחלק מהנושאים מחכים בכנסת, וחלק עדיין בממשלה, אלו נושאים שלא דיברנו עליהם היום, אלא נושאים שאם הכוונה, כפי שהבנתי מדבריך קודם, היא לנסות כמה שאפשר לא להכריז עוד פעם על מצב חירום בשנה הבאה – וכולנו מקווים שכך יהיה – הם נושאים שמצריכים עוד עבודה, והם נושאים כבדים.

גאל אזריאל: אני מניחה שהצפנה הוא נושא שאם יופץ תזכיר עד סוף מרץ, זו גם הצעת חוק שלא תהיה פשוטה, עם הרבה שאלות.

גאל אזריאל: חוק שעות עבודה ומנוחה – כל ההסדר של שעות נוספות במשק מוסדר היום בסעיף שתלוי במצב חירום.

גאל אזריאל: יש שר חדש, הוא ביקש ללמוד את הנושא.

גאל אזריאל: אני המרכזת של הפרויקט בתוך הממשלה, וכשותפה שלכם בניסיון לבטל את מצב החירום בסופו של דבר, אני מסבה את תשומת לבכם לכך שהנושא הזה הוא נושא חשוב וכבד, לא פחות מהנושאים שעליהם דיברנו היום.

גאל אזריאל: וכמובן, מעצרים מינהליים, חוק שדרש הרבה עבודה בתוך הממשלה, ולצערי, התקיים רק דיון אחד בוועדת החוקה.

גאל אזריאל: הדבר הופסק כבר מספר חודשים.

גאל אזריאל: הדיון היה לפני - - -

קריאה: לפני חודשיים.

גאל אזריאל: כן.

גאל אזריאל: בשבוע הראשון של המושב התקיים הדיון, ומאז לא היה.

אבי דיכטר: אני יודע לעשות את ההבחנה בין הדברים הכבדים שתיארת – מעצרים מינהליים, הצפנה.

אבי דיכטר: אלה דברים כבדים, שאפשר לומר שיש קשר הגיוני, לכאורה, או למעשה, בין מצב חירום לבין הדברים האלה.

אבי דיכטר: גם החוקים האחרים שדיברנו עליהם – כניסה, יציאה מהארץ וכולי.

אבי דיכטר: אני מודה שקשה בגיל 70 לעשות ניצול לרעה – או 60 שנה אחרי עדיין לעשות ניצול לרעה – של מצב החירום לסוגיות שהן סוגיות אזרחיות רגילות, אין בהן שום - - -

גאל אזריאל: נכון, אבל בסופו של דבר, היום ההסדרה היא כזאת.

גאל אזריאל: ההסדרה של שעות נוספות – אם מחר נבטל את מצב החירום, אסור יהיה לעשות שעות נוספות במשק.

גאל אזריאל: יהלומים – כל הפיקוח על היהלומים היום, כל הבורסה של היהלומים מתנהלת לפי צו פיקוח.

גאל אזריאל: אלה דברים.

אבי דיכטר: אלה האבסורדים.

אבי דיכטר: אני מבקש לקבוע פגישה עם יושב-ראש ועדת הכלכלה.

שמואל לטקו: היום?

אבי דיכטר: לקיים פגישה שלי עם יושב-ראש ועדת הכלכלה, עם גאל, ואני לא יודע מי הגורמים הנוספים, כדי להאיר את עיניו, להסב את תשומת לבו לכך שבזה שוועדת הכלכלה לא מקדמת את מה שהיא אמורה לקדם, אנחנו נאלצים לעסוק באבסורדים.

אבי דיכטר: אני חושב שאנחנו צריכים אותו כשותף, בהיותו יושב-ראש ועדת הכלכלה, שמאוד רלוונטית, לפחות לדברים האלה שמנינו כאן כרגע.

עידו בן יצחק: יש דברים שעוד יגיעו אליו, שעוד בדרך.

עידו בן יצחק: הם עוד בצנרת של הממשלה.

עידו בן יצחק: הרבה מתנקז לשם.

אבי דיכטר: אין לי ספק שנוכל לעשות את זה גם לגבי דברים אחרים.

אבי דיכטר: בואו נרכז קודם כל את האבסורדים.

אבי דיכטר: אני לא חושב שאנחנו יכולים להרשות לעצמנו כוועדת בכנסת לאשר בכל שנה אבסורד, שנה אחרי שנה, ולעבור את גיל ה-70, ועדיין לאשר אבסורדים.

אבי דיכטר: זה לא נראה לי סביר.

אבי דיכטר: זה לא נראה לי נכון, לא נראה לי מכבד, לא מכבד את הכנסת, לא מכבר את הממשלה, לא מכבד אף אחד.

עידו בן יצחק: אני חושב שארבעת הנושאים שהתמקדנו בהם, שהם יותר בליבת החירום והביטחון, בתוספת של חוק המעצרים המינהליים – אם הנושאים האלה יתקדמו, יהיה הרבה יותר קשה להגן על הדברים האחרים.

עידו בן יצחק: זאת אומרת, כל האחרים נאחזים בהסדרים הביטחוניים כשהם יהיו בדיון.

אבי דיכטר: אוקיי, זו טקטיקה נכונה איך ליצור לחץ.

אבי דיכטר: למרות שאני מודה, אני מתקשה למצוא צורך לשכנע משרד ממשלתי או שר בחוסר הקשר או חוסר הרלוונטיות של דבש למצב חירום, של תמרוקים למצב חירום.

אבי דיכטר: אפילו באינטואיציה – אתה שם שאלה בבגרות שתי יחידות, לא חמש יחידות: נא חבר בין מה קשור למה, מצב חירום-דבש, מצב חירום-טנקים.

אבי דיכטר: אני מניח שאף אחד לא יכתוב דבש ומצב חירום, אלא אם הוא חבר כנסת, כי הוא חי את זה.

אבי דיכטר: הבנתם את המסר.

אבי דיכטר: אני מבקש לקבוע את הפגישה, וננסה להתקדם גם בכיוון הזה.

אבי דיכטר: תודה רבה, הישיבה נעולה.