הוועדה המשותפת לוועדת החוץ והביטחון ולוועדת הכספים לנושא תקציב הביטחון, כנסת 20, פרוטוקול מספר 46, 2016-12-07 10:30

אבי דיכטר: בוקר טוב לכולם, אנחנו חוזרים לדון בהצעת החוק שהתחלנו לדון בה אתמול, העוסקת בנושא של ההסכם, המשמעויות והתרגום האופרטיבי שלה.

אבי דיכטר: לאור כל ההסתייגויות שהיו, העברנו אתמול נוסח לכלל חברי הכנסת והגופים הרלוונטיים – אוצר, ביטחון, משפטים, פרקליטות.

אבי דיכטר: מירי, בבקשה תסבירי.

מירי פרנקל שור: לאור הקשיים המשפטיים שאנחנו סקרנו, גם בסקירה שנשלחה לחברי הכנסת, גם בדיונים שהתקיימו בנושא, אנחנו הצענו נוסח שמנסה להתמודד עם התכלית שהוצגה בפני הוועדה לנושא של עיגון עקרונות תקציב הביטחון, כאשר מצד אחד לעמדתנו הוא נותן מענה ליחסים שבין משרד האוצר ומשרד הביטחון – המשמעות שהוא מחזק את ההסכם, אבל אני מדגישה הוא לא נותן להסכם תוקף של חוק, וזה ברור מדוע, ומצד שני הוא בנוסחו הנוכחי שומר על עצמאותה של הכנסת ושל הוועדה המשותפת לתקציב הביטחון.

שלי יחימוביץ': מה שאת ניסחת.

מירי פרנקל שור: כן.

שלי יחימוביץ': כסוג של פשרה.

מירי פרנקל שור: כהצעה חלופית, כהצעה מטעמנו – לא מטעם הוועדה – שנשלחה לחברי הכנסת להערות.

מירי פרנקל שור: אני חושבת שבתפיסה שהצגנו, זה נותן מענה לתכלית היחידה שאני חושבת שאיתה – אם בכלל – צריך להתמודד, אבל אני חושבת שנכון ללכת למתווה מעין זה, מכיוון שחשוב, הכרחי וקריטי לשמור על עצמאותה של הוועדה המשותפת לתקציב הביטחון ולכנסת.

מירי פרנקל שור: אנחנו מחכים להערות.

מירי פרנקל שור: מתקיימת אצלי היום ישיבה פנימית עם נציגי המשרדים בשעה 14:30.

אבי דיכטר: אני רוצה להסביר במילים פחות עדינות.

אבי דיכטר: אנחנו ישבנו כוועדה ודנו בזה בדיון פנימי ארוך אתמול.

אבי דיכטר: אנחנו מבינים ומכבדים מאוד את הרצון של משרד האוצר ושל משרד הביטחון לעגן בצורה יותר מחייבת, מעבר לדמויות, את התפקידים, את המשרדים, את השרים – לא חשוב מה שמם – במסגרת הצעת חוק ואנחנו בהחלט מכבדים את זה.

אבי דיכטר: יחד עם זאת, הוועדה לא יכולה להושיט ידיים ולתת למישהו לאזוק אותן, זאת אומרת: זה לא יעבור.

אבי דיכטר: אני אומר את זה בצורה הכי ברורה, זו גם היתה ההנחיה ליועצת המשפטית.

אבי דיכטר: אין מצב שבו הוועדה תכבול את עצמה, לא מרצון, בוודאי גם לא בנסיבות אחרות.

אבי דיכטר: הצווים שהוצאו בנוסח המקורי – נדמה לי שזה מופיע as is בהסכם עצמו – מבחינת הוועדה זה לא יכול לעבור את המינימום הנדרש, ולכן זה לא יהיה.

אבי דיכטר: הדיון נסוב סביב הסוגיה איך זה נהנה וזה לא חסר, זאת אומרת איך הוועדה לא מאבדת את החובה שלה לפקח, ואיך המשרדים באמת מעגנים בצורה מסוימת את ההסכם.

אבי דיכטר: אנחנו תיכף נדון ונצביע על בקשת פיצול שעלתה גם בצורה פורמלית לפצל בכלל את כל ההצעה הזו מחוק ההסדרים.

אבי דיכטר: הדיון יהיה מיד על הסוגיה הזו, אבל רק כדי להבין את כללי המשחק, אם מישהו רוצה עוד להוסיף ולהתייחס לנושא הזה, כי לא הייתם בדיון הפנימי שלנו.

עופר מרגלית: אני רוצה לפני ההתייחסות המשפטית שתתייחס אליה אפרת, לומר שמבחינתנו החלק הזה בתקציב הוא אולי החלק הכי מהותי, כי בסוף מבחינתנו תקציב זה בראש ובראשונה – במיוחד כשמדובר במשרד הביטחון ובבעיות שהיו לנו בשנים האחרונות, כמה יוצא על שכר, כמה יוצא על גמלאות וכמה משרתים יש בכל תפקיד.

עופר מרגלית: זה הבסיס שעליו נבנה התקציב.

עופר מרגלית: התקציב בסוף בנוי משכבה קשיחה ומעליה יש שכבות שהן יותר גמישות.

עופר מרגלית: אם אנחנו לא מקבלים את השכבה הגמישה הזאת, כל הגמישות הזאת נשחקת והם יבואו לפה ויגידו: אין לנו כסף לאימונים ואין לנו כסף להילחם ואין לנו כסף לעשות דבר.

עופר מרגלית: הרכיב הכי משמעותי בהצעת התקציב בכלל 18-17 וקדימה לכל התר"ש – תכנית רב שנתית – הוא שהרכיבים הקשיחים מעוגנים, ועל כן הגשנו את זה בחוק ועל כן זה קריטי מבחינתנו, וזה החלק הכי חשוב אולי בהגשה של התקציב.

עופר מרגלית: את זה חשוב להבין.

עופר מרגלית: אני שמח שיש פה הבנה, שכן נכון לקבע בחוק את המחויבות בין שני המשרדים.

עופר מרגלית: אני שמח שאת המשוכה הזאת עברנו.

עופר מרגלית: לגבי הקבילה של הוועדה, אנחנו נעביר הערות ונקיים ישיבה מסודרת בהמשך היום, אבל ההצעה כפי שהיא כתובה, היא לא מקיימת את זה.

עופר מרגלית: אנחנו הגשנו הצעת חוק שאומרת לקבוע בצווים, בחוק מחייב.

עופר מרגלית: הוועדה אומרת: אנחנו לא רוצים לכבול את חברי הכנסת שיישבו פה בוועדות הבאות, שאם עכשיו יוגש תקציב, הם יוכלו ליזום שינוי שחורג גם מהדברים האלה, אנחנו לא רוצים לכבול את עצמנו.

עופר מרגלית: זה לא מה שכתוב בהצעה.

עופר מרגלית: אם זה מה שיהיה כתוב, אנחנו נשמח ואנחנו רוצים לדבר על זה.

מירי פרנקל שור: - - - אין כאן כבילת הכנסת.

עופר מרגלית: אנחנו לא רוצים לכבול את הכנסת.

עופר מרגלית: מה שכתוב בהצעה שהצעת לא מחייב בחוק את מה שאנחנו רוצים לעגן, שזה הצווים של השכר והגמלאות והמכסות.

עופר מרגלית: את זה אנחנו רוצים לקבע בחוק.

עופר מרגלית: אתם אמרתם שאנחנו רוצים שתהיה סמכות לוועדה לעשות שינוי, כשיבואו לאשר את תקציב 19' ותקציבים אחרים, זה מה שצריך לכתוב, וזה לא מה שכתוב בהצעה הזאת.

עופר מרגלית: לכן אני חושב שיש לנו הסכמה עקרונית, וזאת התקדמות טובה וצריך לגשת לזה.

עופר מרגלית: אני מבקש גם ממך על ההצעה הזאת של הפיצול, צריך להבין שזה רכיב קריטי בתקציב הזה.

עופר מרגלית: אנחנו לא יכולים לפצל אותו.

עופר מרגלית: אני אשמח אם תשקול בשנית את ההצעה בכלל לפצל את זה, כי זה לא נכון קונספטואלית.

עופר מרגלית: הדבר הזה הוא רכיב בסיסי בתקציב של משרד הביטחון.

עופר מרגלית: אנחנו צריכים להגיע למשהו שלא כובל את הוועדה, אנחנו מבינים את הצורך, אבל חייבים לעגן את זה בחוק.

עופר מרגלית: זה מבחינתנו הבסיס של הצעת התקציב, וזה חשוב להבין.

עופר מרגלית: תודה.

אפרת פרוקצ'יה: אני אמשיך את מה שעופר אמר.

אפרת פרוקצ'יה: כמו שאמרנו, החוק הזה הוא מבחינתנו העוגן לכל ההסכמות.

אפרת פרוקצ'יה: כפי שאמרנו, בסופו של יום, החוק הזה מעגן את כל ההסכמות.

אפרת פרוקצ'יה: הוא זה שגורם להסכמות בין הצדדים לא לזוז.

אפרת פרוקצ'יה: אם לא יהיה החוק הזה, כל סיכום בין שני משרדים – הדברים יכולים לזוז, הדברים יכולים להשתנות, אין לנו שום יכולת אחר כך להתווכח.

אפרת פרוקצ'יה: לציבור הכללי שרוצה לפקח אחר משרד הביטחון ומשרד האוצר, אין יכולת לבוא ולראות אם הדברים שבאמת סוכמו הם אלה שבסופו של דבר יהיו בפועל.

אפרת פרוקצ'יה: ההצעה הזאת כפי שהיא, לא רק שהיא לא מעגנת בחוק, היא גם עושה יותר גרוע.

אפרת פרוקצ'יה: נכון להיום הדברים סוכמו בהחלטת ממשלה.

אפרת פרוקצ'יה: יש פה שימור של מה שסוכם עד היום.

אפרת פרוקצ'יה: לקחנו החלטת קבינט, אנחנו מתעלמים מהחלטת הקבינט, אנחנו מתעלמים מהסכמות שהושגו, אנחנו מעבירים את זה לרמת הסכמות בין-משרדיות פנימיות, כלומר לקחנו החלטת ממשלה, הפכנו אותה להסכמות פנימיות בין שני משרדים, ולא רק זה, גם קבענו שזה מה שהם יקבעו בעתיד.

אפרת פרוקצ'יה: עשינו שני דברים – גם אמרנו:

אפרת פרוקצ'יה: אנחנו מורידים החלטת ממשלה לאיזשהו הסכם פנימי בין שני משרדים, וגם זה הסכם שיבוא בעתיד.

אפרת פרוקצ'יה: כלומר, אם לא יהיה הסכם כזה על בסיס החלטת הממשלה, גמרנו, אין כלום, אז מה עשינו פה?

אפרת פרוקצ'יה: באנו, ישבנו שני משרדים, עשינו איזשהו סיכום בינינו, ביקשנו מהכנסת לעזור לנו לשבת ולגבש, והכנסת אומרת לנו שהיא גם לא מתייחסת למה שהיה עד היום, כי מבחינתנו לא מכירים בהחלטת הממשלה, מעבירים את זה לאיזושהי הסכמה פנימית בין המשרדים מכאן ולהבא.

אפרת פרוקצ'יה: אם זה המצב, אנחנו מעדיפים את המצב הקיים.

אפרת פרוקצ'יה: בהחלטת ממשלה יש לי בכל זאת איזשהו עוגן יותר גדול מאשר הסכמים פנימיים בין משרדים שיבואו בעתיד.

אפרת פרוקצ'יה: אם זה מה שהוועדה רוצה לעשות, לקחת את כל הסיכום הזה ולפוגג אותו – זה מה שמוצע פה.

אפרת פרוקצ'יה: זה מה שכתוב כאן בצורה ברורה.

מירי פרנקל שור: אדוני, תוציא את הכנסת מהמשחק - - -

אפרת פרוקצ'יה: זה יותר גרוע מזה.

אבי דיכטר: אני אומר שזה לא מחליף את הדיון הכבד, המעמיק שיהיה, אלא הוא עוסק ברמה העקרונית להבהיר.

עופר מרגלית: אני דיברתי ברמה העקרונית.

אבי דיכטר: הדיון הזה הוא בסופו של דבר כדי לאפשר לחברי הכנסת שמגיעים להצביע על בקשת הפיצול, כן פיצול, לא פיצול, להבין לעומק את הדברים ולכן גם אפשרנו לכם לבוא ולומר את העמדות, לא שאנחנו נצטרך לייצג אתכם, אנחנו לא טובים בזה, אל תבנו על זה.

אבי דיכטר: לכן נתנו לכם את ההזדמנות לייצג.

אבי דיכטר: אפרת בבקשה תסיימי, ועופר אחרי זה יסיים.

אבי דיכטר: אנחנו לא פותחים עכשיו את הדיון, אנחנו רוצים להגיע להצבעה.

אפרת פרוקצ'יה: כנקודה אחרונה, מה שכן דובר בין הלשכות המשפטיות – שזה דבר שיש לו תקדים משפטי, הוא נעשה כבר על ידי הוועדות – זה לקבוע בחקיקה חוק מאוד מאוד פשוט ומאוד קצר, שנותן תוקף של חוק להסכם.

אפרת פרוקצ'יה: זה דבר שיש דוגמאות, הלשכה המשפטית בעצמה העבירה את הדוגמאות לעניין הזה, אין פה שום קושי משפטי, זה דבר שנעשה מספר פעמים.

הדר בר-שלום: רק לפרוטוקול, לא העברנו דוגמאות כאלה ולא אמרנו שזה הפורמט - - -

אפרת פרוקצ'יה: בעל פה עברו דוגמאות.

הדר בר-שלום: לא אמרנו - - -

מירי פרנקל שור: לא נכון, לא אמרנו – יש בזה קושי משפטי מהותי בעיגון ההסכם - - -

אפרת פרוקצ'יה: מה שנעשה בעבר - - -

ענת ברקו: נראה לכם הגיוני לקבוע תקנים, לקבוע מכסות דווקא אלוף משנה, כמה רב סרן, שזה צריך להיות בחוק?

עופר מרגלית: כן, אני אסביר.

ענת ברקו: אז קח את כל אג"ת תקינה - - -

עופר מרגלית: אני אסביר, זה לא כל אג"ת.

שלי יחימוביץ': רק רב סרן, והוא גם סמל ראשון - - -

עופר מרגלית: זה לא שרירותי.

שלי יחימוביץ': ברור שזה שרירותי.

עופר מרגלית: זאת לא דרגה שרירותית רב סרן, אני מצטער.

אבי דיכטר: עמר בר-לב, יש לך זכות הצבעה?

שלי יחימוביץ': לדעתי כן, בוועדת עבודה, רווחה ובריאות גם היו - - -

אבי דיכטר: חבר'ה, מי בעד זכות הצבעה לעמר?

אבי דיכטר: אל תלך שלא נפסיד את קולך.

עופר מרגלית: אני חוזר שוב על דבריי וגם מתייחס למה שחברת הכנסת יחימוביץ וחברת הכנסת ברקו אמרו.

עופר מרגלית: התקנים שמעוגנים פה בכל תקציב שאנחנו מאשרים, בכל משרד מאושרת התקינה, כמות כוח האדם.

עופר מרגלית: זה רכיב קריטי בתקציב, הסברתי את זה, שזה ההוצאות הקשיחות.

עופר מרגלית: הדרגות פה הן לא דרגות שרירותיות, לא סתם בחרנו רב סרן.

עופר מרגלית: רב סרן זאת נקודת ההחלטה, זה או שאתה יוצא בשער הארגוני או שאתה עובר להיות בפנסיה.

עופר מרגלית: זאת לא דרגה סתמית, לא סתם כתבנו רב סרן כי זאת דרגה נחמדה.

ענת ברקו: - - - אלוף משנה.

עופר מרגלית: המכסות האלה נבחרו בקפידה, זה מבוסס על עבודה מאוד ארוכה שנעשתה בצבא, זה לא משהו שרירותי.

עמר בר-לב: הבנו את זה, לכן היתה הבקשה לפצל, שיהיה לנו זמן.

עופר מרגלית: אנחנו רוצים לאשר את התקציב עד תחילת השנה, מתי נאשר אותו?

עמר בר-לב: אתה רוצה.

עופר מרגלית: אתה לא רוצה לאשר תקציב לפני שמתחילה השנה?

עמר בר-לב: אני לא רוצה לאשר חוק, שהוא לא מוסדר.

עמר בר-לב: אבל מכיוון שהערכנו שיש הרבה שיקולים שאנחנו לא מודעים להם, כמו מה שהסברת עכשיו שנשמע הגיוני, לכן היתה ההצעה לפצל – לא לדחות, לפצל, לדון בזה, אם זה ייקח עוד חודש, בכובד ראש, לקבל את כל ההסברים, את חלקם נקבל ואת חלקם לא נקבל.

עמר בר-לב: זאת היתה הלוגיקה.

עופר מרגלית: מה שאמרתי בתחילת דברי זה שהדבר הזה הוא הבסיס להצעת התקציב שבכלל מוגשת ב-18-17 והלאה לתר"ש, כי הוא הבסיס.

עופר מרגלית: זה ההוצאות הקשיחות של המשרד, לכן זה קריטי לעגן את זה, לפני שיוצאים לדרך עם התקציב.

אפרת פרוקצ'יה: זה בסופו של יום חוק תקציב רב-שנתי, אז להעביר את התקציב של חלק מהשנים לפני שמעבירים את התקציב הרב-שנתי זה דבר שלא - - -

עפר שלח: אפרת, זה ממש לא נכון.

עפר שלח: את כל המשרדים האחרים אתם מעבירים בלי סיכום רב-שנתי, זה בכלל לא שייך.

עפר שלח: זה בכלל לא שייך.

עפר שלח: להציג את זה כאילו אי אפשר להעביר את התקציב הזה בלי לעגן את הסיכום הרב-שנתי לפני זה, זה פשוט לא נכון.

עפר שלח: עם אף משרד אין סיכום רב-שנתי חוץ ממשרד הביטחון.

אפרת פרוקצ'יה: אנחנו אומרים שאם מעגנים תקציב רב-שנתי, כדאי לעשות אותו לפני - - -

עפר שלח: אנחנו לא מעגנים תקציב רב-שנתי, אתם פעם אחרי פעם עוברים את הגבול של מה שעושה הכנסת.

עפר שלח: הכנסת לא מעגנת תקציב רב-שנתי.

עפר שלח: הכנסת תאשר תקציב 18-17, והיא יכולה לעשות את זה, כולל הדברים שנוגעים למשרד הביטחון, עם או בלי קשר לעיגון הסיכום הרב-שנתי, שכולנו בעדו, אבל זה בכלל לא שייך.

עפר שלח: להתלות אחד בשני זה לא שייך.

עופר מרגלית: אני חוזר על דברי, אנחנו מעגנים פה את ההוצאות – המודל והאופן שבו ישולמו שכר וגמלאות בשנים הקרובות, וזה גם נכון לשנתיים הקרובות, והתקציב שמוגש עכשיו מתבסס על המודל הזה, ועל כן אנחנו חייבים ואנחנו מבקשים מכם לאשר אותו בחוק.

אבי דיכטר: מירי, את רוצה להעיר בנושא הזה?

מירי פרנקל שור: זה לא הנושא המהותי.

מירי פרנקל שור: יש לי הרבה מה לומר - - -

עפר שלח: אני אעשה את זה בקצרה.

אבי דיכטר: למה שינית את דעתך ואתה רוצה לפצל?

עפר שלח: לא שיניתי את דעתי, נמלכתי.

עפר שלח: אני מייצג פה לצורך העניין את – אם לא הקונצנזוס המוחלט, אז הרוב של מה שעלה אתמול בדיון הפנימי של חברי הכנסת שהיה פה, וכרגיל התנודבתי לתפקיד.

עפר שלח: אני חושב שהדיון שהיה פה רק מציג באופן הכי מובהק למה צריך לפצל את החוק הזה.

עפר שלח: יש פה משהו מאוד מאוד מהותי.

עפר שלח: מירי תקשיבי, אני הולך לשבח אותך.

עפר שלח: נעשה פה מאמץ אדיר על ידי הצוות המשפטי של הוועדה כדי לרבע את המעגל.

עפר שלח: אני אגב בעד ריבוע המעגל הזה, ואם הוא יעלה להצבעה, אני כבר אומר.

עפר שלח: אבל הוא לא מקובל עליכם לחלוטין, וזה רק מראה כמה הנושא הזה הוא תקדימי.

עפר שלח: תבינו, אתם מביאים לכנסת דבר תקדימי, שבו הכנסת מתבקשת – ואני לא אכנס עכשיו לוויכוח של זה – לדעתם של רבים מחברי הכנסת גם להתערב בדברים לא לה מצד אחד, וגם לכבול את ידיה מצד שני, כדי לעשות את מה שכולנו רוצים לעשות, וזה לעגן כמה שיותר את הסיכום התקציבי בין משרד האוצר לבין משרד הביטחון.

עפר שלח: הדבר הזה, פשוט בלתי אפשרי לעשות אותו, כמו שאנחנו רואים.

עפר שלח: מה שהגיע אליו הצוות המשפטי בהנחיית יושב ראש הוועדה, שאמר: אני מצד אחד רוצה שיהיה חוק, ומצד שני אני לא מוכן שהכנסת תכבול את ידיה – מה שהגיע אליו, לא קביל עליכם.

עפר שלח: את הדבר הזה אי אפשר לעשות בלוחות הזמנים האלה.

עפר שלח: בוא נפצל את זה.

עפר שלח: אין לזה שום קשר להעברת תקציב 18-17, כולל תקציב הביטחון, ונעשה את זה מסודר וטוב, כי מה שאתם מבקשים פה הוא יוצא דופן ותקדימי.

עפר שלח: זה נימוק הבקשה.

ענת ברקו: אני חושבת שנעשתה כאן עבודה מצוינת.

ענת ברקו: הצוות המשפטי עשה כאן עבודה מצוינת, ובאמת ניסינו מצד אחד לקבע את הדברים הללו, אבל מצד שני לא להיכנס לפרטים וברמה שהיא ממש רמת הדשא, שהיא בלתי אפשרית לחוק; היא גם מסנדלת אותנו וגם אני חושבת שזה לא נכון לעשות את זה, אבל מה שמוצג כאן לדעתי די נותן מענה לעניין.

עמר בר-לב: ככל שנכנסנו טיפה לעומק הסעיפים אתמול, התברר שיש הרבה דברים שאנחנו לא מבינים את ההיגיון שלהם, למשל: השאלה למה מופיעים כאן דווקא רבי סרנים ואלופי משנה, ולמה לא סגני אלופים ותתי אלופים?

עמר בר-לב: לא שהתנגדנו לזה, שחשבנו שזה צריך להיות ככה וזה צריך להיות אחרת, אבל הבנו שכמעט בכל סעיף יש כאן הרבה מאוד נימוקים, שאנחנו פשוט לא נחשפנו אליהם, בלי לקבוע אם אנחנו בעד או נגד.

עמר בר-לב: לכן ההצעה לפצל את זה – לא לדחות את זה – הרי לפי ההסכם בין משרד האוצר לבין משרד הביטחון הייתם מחויבים להביא את זה תוך שלושה חודשים לחקיקה, ואז בדיונים שהיינו כאן בוועדת החוץ והביטחון, בוועדה המשותפת, אני לא יודע אם אתם הייתם, אבל אנחנו חברי הכנסת אמרנו: מה שאתם תעשו, אתם לא תביאו את זה לחקיקה ותדחקו את זה לחוק ההסדרים, ובסוף בחוק ההסדרים, במקום לדון בנושאים לעומק, זה יעבור חאפ לאפ.

עמר בר-לב: הזהרנו מפני זה, זה מה שקורה.

עמר בר-לב: לפחות בסעיף הזה, שיש בו חשש – אני אפילו לא אומר שיש, אני אומר שיש חשש – של כבילת הכנסת בתוך אותם אזיקים שאבי אומר, אני חושב שזה נכון לפצל את זה, להחליט שבחודש הקרוב אחרי אישור התקציב, נדון בזה, נאשר את מה שיוחלט עליו, קודם נבין את כל המשמעויות ואחרי זה נאשר את מה שנאשר.

עמר בר-לב: לכן אני בהחלט בעד הפיצול.

אבי דיכטר: אנחנו רוצים לסכם את זה, כי אנחנו מחויבים ב-11:00 לסיים.

אבי דיכטר: אני אומר לעצמנו, גם כחברי כנסת וגם לכם משרדי הממשלה או הגופים: זה לא עניין של פרוצדורה, שאנחנו צריכים זמן בשביל לעגן אותה או לסדר אותה.

אבי דיכטר: זה עניין מהותי, שבאמת נוגע בלב לבה של עבודת הוועדה, במהות הוועדה.

אבי דיכטר: מכאן אני חושב שאתם מבינים את הנחרצות.

אבי דיכטר: אני חושב שאנחנו מבלים כבר לא מעט זמן בשבועות האחרונים, ואתם יודעים פחות או יותר מתי הוועדה באה בדברים כדי לנסות להגיע לפתרון מוסכם, מרצה, ומתי הוועדה אומרת: חבר'ה, עד כאן.

אבי דיכטר: הוועדה לא תיתן את ידיה לשום כובל – בכ"ף, קובלים בקו"ף אין לנו שום בעיה עם זה.

אבי דיכטר: לכן אני לא חושב שהבעיה כאן היא זמן שאנחנו צריכים, אלא יש מחלוקת מהותית, שאותה אנחנו יודעים ללבן, ואפילו ביום, לא בשבוע.

אבי דיכטר: לכן אני מבקש להצביע על בקשת הפיצול מחוק ההסדרים, שהעלה חבר הכנסת עפר שלח.

אבי דיכטר: מי בעד הפיצול?

אבי דיכטר: מי נגד הפיצול?

אבי דיכטר: מי נמנע?

אבי דיכטר: הצבעה בעד – 4 נגד – 5 נמנעים – אין בקשת הפיצול נדחתה.

אבי דיכטר: הפיצול נדחה, והסוגיה הזו תידון במסגרת חוק ההסדרים.

אבי דיכטר: אני מבקש מכל הגורמים הנוגעים בדבר לאפשר לנו כחברי כנסת להחליט בסוגיה הזו בצורה טובה, חוקית, לשמור על כבודם של המשרדים, הגופים.

עופר מרגלית: והבנת הצרכים של המשרדים.

אבי דיכטר: הבנת הצרכים, הבנות הצריכות, הכול, אבל מעל לכול לשמור על כבודה של הכנסת.

אבי דיכטר: תודה רבה, הישיבה נעולה.