ועדת החוץ והביטחון, כנסת 20, פרוטוקול מספר 39, 2015-12-29 14:00

ענת ברקו: צהרים טובים.

ענת ברקו: התכנסנו כאן היום לדון בהצעת חוק שירות ביטחון (תיקון) (הכרה אזרחית בהכשרות וקורסים צבאיים).

ענת ברקו: לפני שנעביר את רשות הדיבור ליועצת המשפטית, אני רוצה לומר כמה דברים.

ענת ברקו: בהזדמנות זו אני רואה חובה גדולה להודות על הליווי, על התמיכה ועל הגישה של איך עושים משהו טוב ולא איך בעצם גורמים לו לא לקרות.

ענת ברקו: החוק הזה עבר ועדת שרים והוא עבר קריאה טרומית.

ענת ברקו: זאת אומרת, מבחינה חקיקתית אנחנו יכולים להצביע עליו וחברי הכנסת שיהיו כאן יכולים להחליט שהחוק ממשיך הלאה.

ענת ברקו: אנחנו רוצים לעשות את הדברים בהסכמה מתוך גישה שקודם כל שר הביטחון נתן גיבוי מוחלט לחוק הזה, מתוך הבנה שחיילי צה"ל לא רק סוחטים אותם כלימונים ואחר כך זורקים אותם לכלבים או כל אחד לאן שהוא ילך, אבל לא תמיד זה מסתדר ותקופת ההסתגלות היא מאוד קשה.

ענת ברקו: אם אנחנו יכולים לקחת את האנשים הללו ולהעלות אותם על הפסים ולתת להם משהו להתחיל אתו את החיים שלהם, אני בטוחה שכל אחד מהיושבים כאן היה רוצה מאוד שהדברים הללו יקרו פשוט מתוך שהם את חובם המוסרי למדינה נותנים בניגוד להרבה מאוד אנשים אחרים שמקבלים הרבה מאוד מהמדינה ולפעמים לא נותנים דבר.

ענת ברקו: הם נותנים את השנים הטובות האלה, זה הדבר המינימלי שאנחנו עושים.

ענת ברקו: הדבר הנוסף הוא שזה טוב למשק.

ענת ברקו: יושב כאן ראש האגף להכשרה מקצועית וסגנו, שולי ואברי, ובאמת זאת הזדמנות טובה להודות לכם.

ענת ברקו: אני רוצה להודות גם לתת-אלוף מירב קירשנר.

ענת ברקו: אנחנו רואים שאפשר לעבוד ביחד ואפשר לעשות את זה.

ענת ברקו: אנחנו צריכים לצעוד גם את הדרך המשפטית עם היועצים המשפטיים המכובדים שיושבים כאן כדי לראות איך עושים את זה כי החוק הזה הוא חשוב והוא ימסד דברים שאולי היום חלק מהם מתקיימים בגלל רצונם הטוב של אנשים כאלה ואחרים, אבל כמובן אף אחד מאתנו לא לנצח נשאר בתפקידו.

ענת ברקו: ביקשתי מחברי חבר הכנסת האלוף אייל בן ראובן לבוא כי אני חושבת שלא רע שאדם שמכיר את המערכת הצבאית ישב כאן.

ענת ברקו: גם אם יש הסתייגויות ואמירות לגבי היכן החוק הזה צריך להיות ממוקם, אני חושבת שהיועצת המשפטית תוכל להבהיר מה עוד יש בחוק שירות ביטחון.

ענת ברקו: האכסניה הטובה ביותר כדי לקיים את החוק, זה הצבא כי בצבא ההכשרות מתבצעות.

ענת ברקו: משרד הכלכלה יכול לעזור לנו ולהגיד איך עושים את זה ובאמת נוהל הדיאלוג עם הגופים הללו אצל היועצת המשפטית.

ענת ברקו: אני אעביר את רשות הדיבור ליועצת המשפטית.

ענת ברקו: אולי גם משרד הכלכלה יוכל להתייחס מאחר וראש האגף יושב כאן והוא לא היה בדיון הקודם.

מירי פרנקל-שור: אני אומר בקצרה מה נעשה עד היום.

מירי פרנקל-שור: בעקבות ישיבת הוועדה קיימתי ישיבות עם כל הגורמים הנוגעים בדבר.

מירי פרנקל-שור: אתמול, לקראת הישיבה, הפצנו נוסח לאחר שהטמענו את כל הערות הגופים.

מירי פרנקל-שור: אני חושבת שעם כל משרדי הממשלה אנחנו מסונכרנים מלבד משרד הביטחון שלגביו אני רוצה לומר שני דברים.

מירי פרנקל-שור: הדבר הראשון.

מירי פרנקל-שור: אני מבקשת להבהיר שוועדת שרים לחקיקה מחליטה שהיא תומכת בהצעת חוק והתהליך יהיה בהסכמה, זאת אומרת שהיא הסכימה, להבנתי, שהנשוא יעוגן בחוק.

מירי פרנקל-שור: איך הוא יעוגן, זאת הדרך להסכמה בין הכנסת לבין הממשלה וזה התהליך אותו אני קיימתי.

מירי פרנקל-שור: אבל לבוא ולטעון גם בשלב זה, כאשר אנחנו לקראת סיום ההליכים לקראת קריאה ראשונה, שמתנגדים עקרונית להצעת החוק, אני חושבת שזה לא המקום.

מירי פרנקל-שור: זה היה המקום לומר כאשר הממשלה מתכנסת בוועדת שרי לחקיקה שמשרד הביטחון הוא נגד עיגון הדברים אבל ברגע שוועדת שרים לחקיקה החליטה שהיא תומכת בהצעת החוק והפרטים אחר כך - איך זה יעוגן, מה הדרך וכל תהליך ההסכמה – לא המקום כרגע להעלות את העניין הזה.

מירי פרנקל-שור: הדבר השני, לגבי האכסניה בחוק שירות ביטחון.

מירי פרנקל-שור: גם לגבי הנושא הזה ניסיתי לבוא בדברים עם נציג משרד הביטחון לאחר שניר ממשרד הכלכלה אמר שלא ניתן לעגן את הדברים בחוקים השונים מכיוון שיש דברים שאינם מסודרים בחוק.

מירי פרנקל-שור: זאת אומרת, יכול להיות שאולי יש מקום לעגן את הדברים בחוק אחר אבל אנחנו לא מצאנו.

מירי פרנקל-שור: אבל כאשר מתקיים תהליך של הסכמה, לא רק על הכנסת לבוא ולומר מה אנחנו מציעים אלא גם על הממשלה מוטלת החובה לקיים אתנו את הדו שיח הזה.

מירי פרנקל-שור: אנחנו לא מתעקשים שזה יהיה בחוק שירות ביטחון למרות שאני כן חושבת שהמקום הוא בחוק שירות ביטחון.

מירי פרנקל-שור: אנחנו מוכנים לשמוע הצעות אחרות אבל הצעות אחרות כרגע לא מונחות, לפחות לא הוגשו אלי.

מירי פרנקל-שור: יכול להיות שהגיעו לוועדה.

מירי פרנקל-שור: אני אומרת שקיימת כרגע מחלוקת לגבי האכסניה אבל לא הוצגה על ידי הממשלה כל אכסניה אחרת.

מירי פרנקל-שור: אני מציעה שנתחיל לקרוא את הצעת החוק ואם יש הערות נוספות, מעב לאלה שהועברו אלינו, נשמע אותן.

מירי פרנקל-שור: ביקשנו שכל ההערות יגיעו אלינו עד אתמול ב-10:00 בבוקר על מנת שנוכל להגיע עם נוסח מוסכם לקראת האישור לקריאה ראשונה.

מירי פרנקל-שור: מבחינתי אפשר להתחיל לקרוא.

עומר בבלי: אני מבקש להתייחס, אם אפשר, לכמה דברים שאמרו בקשר למשרד הביטחון ולומר את עמדתנו.

ענת ברקו: בבקשה.

עומר בבלי: לפני הכול, בפן הפורמלי והפרוצדורלי, החלטת ועדת שרים והחלטת הממשלה למעשה היא אמנם לתמוך בקריאה טרומית אבל זה ייעשה בהסכמה של כל משרדי הממשלה.

עומר בבלי: כלומר, החלטת הממשלה היא שזה ייעשה בהסכמה.

עומר בבלי: אם זה לא נעשה בהסכמה, הממשלה לא תומכת בעצם קיומו של החוק.

מירי פרנקל-שור: מהי הסכמה?

קריאה: להגיע להבנות עם משרדי הממשלה.

עומר בבלי: מי שמוסמך להכריע מה הפרוצדורה - משרד המשפטים, היועץ המשפטי לממשלה ונציגתו נמצאת כאן.

עומר בבלי: העמדה שלי לדעתי מקובלת.

ענת ברקו: אתה מוכן להגיד את העמדה שלך?

עומר בבלי: לפני הכול, אין הסכמה ולכן פורמלית הממשלה מתנגדת להצעת החוק.

עומר בבלי: זה לא שאם אין הסכמה עדיין מהותית צריך לתמוך בזה שהמשך החוק יקודם.

ענת ברקו: אתה בעצם מדבר בשם משרד הביטחון.

עדנה הראל: לא.

עדנה הראל: גם בשם שאר משרדי הממשלה.

עדנה הראל: אנחנו מתואמים בינינו.

עדנה הראל: קודם כל, מה המשמעות של החלטת ועדת שרי לחקיקה.

עדנה הראל: בכל הכבוד, לפחות אני חושבת שאני יכולה להתחרות ביועצת המשפטית של הוועדה בוותק בהליכי חקיקה.

ענת ברקו: אבל אנחנו לא עושים תחרות.

ענת ברקו: זה לא מקובל עלי.

ענת ברקו: זה פשוט לא מכובד.

ענת ברקו: אנחנו לא עושים כאן תחרות מקצועית.

ענת ברקו: זה לא במקום.

עדנה הראל: אני מתנצלת.

עדנה הראל: אני רוצה להתייחס למשמעות החלטת שרים לחקיקה.

ענת ברקו: ניתן לעומר לסיים את דבריו ולאחר מכן את תדברי או שתחליטו מי מכם מדבר.

עומר בבלי: אם היא רוצה לומר את עמדת הממשלה, שתאמר.

עדנה הראל: את שאלת אותו אם הוא מדבר בשם משרד הביטחון או בשם הממשלה.

עדנה הראל: אמרתי שהחלק הראשון הוא על דעת כל משרדי הממשלה לעניין המשמעות של החלטת ועדת שרים לחקיקה.

עדנה הראל: עניינה של ההחלטה הוא שאם אין הסכמה, הממשלה מתנגדת.

עדנה הראל: להסכמה צריך להגיע.

עדנה הראל: ההסכמה איננה ניסיון של הוועדה להגיע להסכמה ואם אין הסכמה זה אומר שהממשלה הסכימה לעיקרון של החקיקה אלא אם אין הסכמה, הממשלה מתנגדת להמשך קידום הליכי החקיקה.

עדנה הראל: זאת העמדה שלנו לגבי המשמעות של החלטת הממשלה.

ענת ברקו: את תוכלי לפרט מי המשרדים שמתנגדים?

עדנה הראל: יש כאן סייגים לשורה של משרדי ממשלה.

עדנה הראל: משרד הביטחון מתנגד, יש הערות למשרד הכלכלה, יש הערות למשרד המשפטים, יש הערות למשרד החינוך, יש הערות למשרד הספורט.

ענת ברקו: אנחנו נשמח לקבל את ההערות שלכם.

ענת ברקו: לשם כך אנחנו מקיימים את הדיון.

ענת ברקו: אנחנו רוצים לקבל את ההערות שלכם.

ענת ברקו: השאלה היא האם הרעיון, הגישה, משהו טוב שאפשר להוציא מהחוק הזה למען חיילי צה"ל וחיילים משוחררים, האם זה משהו שעומד לנגד עיניכם, ואני מקווה שכן, ואם כן, אנחנו ננסה למצוא את המכנה המשותף כדי לקדם את החוק הזה.

ענת ברקו: מקובל עליכם?

עומר בבלי: אין בעיה אלא שהצד הפורמלי הוא חשוב כי אמרו כאן שההסכמה איננה מחייבת אבל היא מחייבת.

מירי פרנקל-שור: כאשר מתנהל תהליך של הסכמה, מתנהל תהליך של דו שיח.

מירי פרנקל-שור: כאשר אני מנסה להגיע אתך לדו שיח אתמול בשיחה של שלושת-רבעי שעה, מעבר לומר שמשרד הביטחון מתנגד, והוא מתנגד לחוק שירות ביטחון, שום הצעה קונקרטית לא באה מצדכם.

מירי פרנקל-שור: אני מאוד מצטערת, אבל כך לא מנהלים הסכמה.

מירי פרנקל-שור: כאשר ועדת שרים לחקיקה מחליטה שהיא תומכת בהצעת החוק, מוטלת החובה על הכנסת לתאם ומוטל על הממשלה גם להתייחס.

עומר בבלי: לא סתם ועדת השרים קבע שזה יהיה בהסכמה ולא בתיאום.

מירי פרנקל-שור: נכון.

עומר בבלי: לא בתיאום.

מירי פרנקל-שור: מוטלת חובה על כל נציגי הממשלה לבוא בדברים עם הכנסת.

עומר בבלי: אבל אנחנו לא מסכימים.

מירי פרנקל-שור: בסדר גמור, אבל תבוא אתי בדברים.

מירי פרנקל-שור: אל תגיד לי רק שאתם מתנגדים.

עומר בבלי: אני בא בדברים.

מירי פרנקל-שור: זה מה אמרת אתמול, שאתם מתנגדים אבל לא באת בדו שיח.

ענת ברקו: אנחנו נעשה עכשיו סבב מהיר וכל אחד יגיד את דעתו.

רועי הראל: אפשר הערה מקדמית אחת בטרם נרד לגופו של עניין?

רועי הראל: אני ממשרד הכלכלה.

רועי הראל: אני מתואם כמובן עם גורמי המקצוע במשרד.

רועי הראל: אנחנו כמובן באופן עקרוני חלק מההתנגדות הממשלתית לא לעצם הרעיון כפי שחברת הכנסת העלתה אלא לאכסניה ולסמכות של הגורם עליו מוטלת הסמכות בהצעת החוק.

ענת ברקו: אתה מתייחס למשהו ספציפי.

ענת ברקו: אתה העברת את ההערות שלך?

מירי פרנקל-שור: אתה לא העברת את ההערות האלה בהערות משרד הכלכלה.

רועי הראל: אתמול אחר הצהרים קיימנו דיונים.

רועי הראל: העלינו את הדיון להנהלת המשרד.

רועי הראל: לא רצינו לבוא עם הצעות ריקות מתוכן.

רועי הראל: אכן הנוסח שהועבר ביום ראשון קיבל את הערות כולם.

רועי הראל: ההתנגדות, כפי שאנחנו מבינים אותה, היא למסגרת, לאכסניה בה החוק מוצע.

רועי הראל: אין התנגדות עקרונית לעגן את ההכרה בהכשרות הצבאיות בחוק אלא בחוק שירות הביטחון.

רועי הראל: ברשות הוועדה וברשות שאר חבריי ממשרדים אחרים, אנחנו קיבלנו הסכמה, אם אפשר, לחזור להנהלת משרד הכלכלה, להציע אלטרנטיבה חלופית בדרך של חוק כזה או אחר – יש לנו רעיון – ואם מקובל עליכם, המהות תישמר, הדברים שאולי מפריעים יותר כמו נושא ההסמכות המוסדרות בחוק ורישיון יוסרו ואנחנו נגיע לדיבור גם עם משרד החינוך לגבי המל"ג.

ענת ברקו: אתה רוצה להתייחס ספציפית.

מירי פרנקל-שור: אתה טוען בשם משרד הכלכלה או בשם המל"ג?

מירי פרנקל-שור: אנחנו נפגשנו עם המל"ג ויש לנו מה לומר.

רועי הראל: אני לא טוען בשם המל"ג.

רועי הראל: אמרתי שאנחנו רוצים לבקש אפשרות לבדוק אכסניה חלופית שתהיה מוסכמת על כולם.

ענת ברקו: אכסניה חלופית למה?

רועי הראל: לתיקון חוק שירות הביטחון.

רועי הראל: אכסניה חקיקתית אחרת.

מירי פרנקל-שור: שזה יהיה במקום אחר.

רועי הראל: כן.

ענת ברקו: חבל שזה לא נעשה עד עכשיו.

רועי הראל: אנחנו קיימנו דיונים.

רועי הראל: זה לא מהיום למחר.

רועי הראל: בסדר, ניסינו, באנו עם הצעה לוועדה.

איל בן ראובן: לכך יש הסכמה של גורמים נוספים או שזה רק אתם?

רועי הראל: אנחנו חושבים שיש כאן הסכמה.

רועי הראל: אפשר דיון על כך אבל אותה הסכמה שתידרש לנוסח הזה ממילא תהיה יותר קלה להשגה כשהיא לא תהיה במסגרת חוק שירות ביטחון ויהיו בה כמה דברים שיורדו מהנוסח הרלוונטי כמו המילה רישוי.

רועי הראל: אני חושב שיהיה הרבה יותר קל ומהיר להגיע לאותה תכלית בחלופה אחרת.

רועי הראל: אם אכן המהות לנגד עינינו , אני חושב ששווה לשקול את זה.

ענת ברקו: אני מבינה שבחוק שירות ביטחון אפשר לעגן את הנושא.

ענת ברקו: יש שם חיוב בהשכלה, הכשרה חקלאית, תעסוקת חרדים.

ענת ברקו: זאת אומרת, חוק שירות ביטחון הוא לא חוק טהור לחלוטין.

רועי הראל: הוא טהור.

ענת ברקו: אבל את הנושא הזה קשה להכניס בחוק שירות ביטחון.

ענת ברקו: יש בזה איזושהי אמירה.

עומר בבלי: כל ההכשרות המצוינות בחוק שירות ביטחון, עניינן הכשרות לעניין דחיית שירות, לעניין ההכרה בצבא ולא כלפי האזרחות.

עומר בבלי: מרגע שמכניסים משהו שהוא לא רלוונטי לחוק שירות ביטחון, הוא לא במהות חוק שירות ביטחון, לזה אנחנו מתנגדים.

ענת ברקו: זה לא בדיוק כך.

ענת ברקו: אנחנו נעשה סבב.

מירי פרנקל-שור: גם במשרד הכלכלה, פרק ג'1 לחוק השוויון בנטל, כל הסוגיה הזאת הוכנסה לחוק שירות ביטחון.

רועי הראל: כי עניינה שירות הביטחון ולא הכשרה אזרחית.

עידו בן יצחק: ההעברה ממשרד הביטחון למשרד הכלכלה לצורך שילוב בתעסוקה, יש פרק שלם שכותרתו שילוב בתעסוקה.

עומר בבלי: בתקופת דחיית השירות.

מירי פרנקל-שור: לא.

מירי פרנקל-שור: לא בתקופת דחיית השירות.

מירי פרנקל-שור: אי אפשר לקבל פטור.

עומר בבלי: לעניין דחיית השירות.

ענת ברקו: אני מציעה שנתקדם.

ענת ברקו: מי רוצה להתחיל את הסבב?

הדר רדאה: אנחנו מדברים על ההצעה לגופה?

ענת ברקו: תכף היועצת המשפטית תקריא ואתם תתייחסו.

עומר בבלי: התייחסתי לאכסניה ואני מתייחס גם למהות.

עומר בבלי: שוב, החוק בעיקרו נועד, כמו שאני מבין את הצעת חברת הכנסת, המהות שלו כמו שאני מבין היא בעצם לעזור לחייל המשוחרר שיכירו בקורסים שהוא ביצע בצבא.

ענת ברקו: יש לזה עוד משהו.

ענת ברקו: המשך.

ענת ברקו: זה יעזור למשק.

ענת ברקו: היה שר כלכלה לתקופה מאוד קצרה והוא מאוד חפץ בחוק הזה, השר דרעי.

ענת ברקו: גם שר האוצר וגם שר הביטחון הבינו את הערך המוסף שיש לזה כאשר יוצאים אנשים מוכשרים למשק ולא אלפי אנשים נוחתים על שולי ואברי במשרד הכלכלה כדי לחפש עבודה והכשרה מקצועית.

עומר בבלי: אבל מהחוק המקורי שהגשת, לגביו אמרנו שיש לנו את ההסתייגויות שלנו, מהחוק הזה נותר, במקום חוק ההכרה, זה הפך להיות חוק הבקשה.

עומר בבלי: כלומר, החוק מסדיר את עצם כך שגורם צה"ל, לא משנה כרגע מי הוא, רשאי לבקש בקשה להכרה באיזושהי הכשרה וההליך שבעקבותיו.

עומר בבלי: החוק כבר לא מסדיר את ההכרה.

ענת ברקו: למה?

עומר בבלי: הוא מסדיר את הליך הבקשה.

מירי פרנקל-שור: הוא מסדיר את המרת המקצוע.

מירי פרנקל-שור: זה ממש לא נכון.

מירי פרנקל-שור: הוא מסדיר את תהליך העבודה.

מירי פרנקל-שור: כאשר יושבת מירב קירשנר ורוצה לפנות למשרד הכלכלה להכיר במקצוע הצבאי, מה צריכה להיות הפרוצדורה מהתחלה ועד הסוף.

עומר בבלי: זאת אומרת, יש לנו חוק של הגדרת פרוצדורה.

עומר בבלי: האם מישהו מונע מאתנו לגשת למשרד הכלכלה?

קריאה: באופן וולנטרי, לא.

מירי פרנקל-שור: זאת בדיוק החלטת ועדת שרים לחקיקה.

מירי פרנקל-שור: ועדת שרים החליטה שהיא תומכת בהצעת החוק.

עומר בבלי: לא בהצעת החוק הזאת.

ענת ברקו: אתה רוצה להוסיף עוד משהו?

עומר בבלי: כן.

עומר בבלי: לכן אנחנו מתנגדים גם מהותית להצעת החוק בנוסחה הנוכחי.

מירי פרנקל-שור: מה ההתנגדות המהותית?

ענת ברקו: יש לך איזושהי הצעה לשפר את הצעת החוק?

עומר בבלי: ההצעה של משרד הכלכלה מקובלת עלינו.

עומר בבלי: אם זה מקובל על שאר משרדי הממשלה, כמובן בהסכמה.

ענת ברקו: הוא אמר שהוא בעד החוק.

רועי הראל: לא בחוק שירות הביטחון.

רועי הראל: לא נוציא דברים מהקשרם.

רועי הראל: אמרתי שני דברים.

רועי הראל: האחד, נושא חוק שירות הביטחון.

רועי הראל: אולי לא הספקתי להשלים את דבריי או לא הובנתי.

רועי הראל: אנחנו מוכנים לקחת את האחריות, את הסמכות, על הגורמים הרלוונטיים במשרדנו או בכל משרד אזרחי אחר.

רועי הראל: אנחנו לא חושבים שהסמכות או עיקר הנטל צריך להיות בהקשר הזה שר הביטחון , כמשרד כלכלה אני חושב שיסכימו אתי כאן חבריי מהיחידות המקצועיות, האינטרס שלנו לקבל חיילים משוחררים עם הכשרה מקצועית שגם לא אנחנו מימנו ותקצבנו אותה, יש לנו אינטרס לא פחות מאשר לצבא.

ענת ברקו: מירב, את רוצה להתייחס.

מירב קירשנר: כן.

מירב קירשנר: קודם כל, צה"ל מדגיש את העובדה שבעצם רק חמישים אחוזים מבני הנוער, מהציבור הכללי במדינת ישראל, מתגייסים לשירות.

מירב קירשנר: מכיוון שכך אנחנו רוצים לעשות כל מה שאפשר כדי למקסם את הטיפול בחיילים המשרתים ולחזק את המשוואה של תורם ונתרם, בוודאי ביחס להכשרות שהם רכשו.

מירב קירשנר: חשוב לומר שאנחנו בעצם נמצאים גם היום בתהליך שמאפשר הכרה.

מירב קירשנר: יש לנו עבודה צמודה עם משרד הכלכלה.

מירב קירשנר: בחודשים האחרונים, מתוך כ-360 מקצועות שהוגשו, הוכרו כבר כמאתיים.

מירב קירשנר: הצוות הבין-משרדי – נראה לי שכך זה מוגדר – מתקיים תחת משרד ראש הממשלה.

מירב קירשנר: אם רוצים לייצר מנגנון שיאפשר אולי דחיפה של הנושא הזה, חובה של המשרדים לסייע לנו לקדם את הדברים, כל דבר שיסייע לצה"ל לקדם את הדברים נכון יותר, במנגנון סדור יותר, מבחינתנו – מבלי שאני מתייחסת לאכסניה ולכל מיני דברים שאני אינני מבינה בהם אלא רק למהות – אנחנו כמובן נשמח כי זה ייצר לצה"ל פתרון נוסף.

מירב קירשנר: אבל אם אני מתייחסת לנוסח האחרון כמו שקיבלתי אותו, הייתי מבקשת להצביע על שני דברים שכאשר יוסדרו בנוסח האחרון, חשוב לתת עליהם את הדעת.

מירב קירשנר: דבר אחד הוא נושא המל"ג.

מירב קירשנר: אני לא מבינה גדולה בסעיפים המשפטיים אבל כמו שזה כתוב כאן, זה נראה כאילו מחריגים לנו את המועצה להשכלה גבוהה וזה אחד הדברים הכי חשובים בעינינו.

מירב קירשנר: יש לנו כבר היום קורסים שמוכרים או נמצאים בתהליכי הכרה, וכאן כתוב להוציא את המועצה להשכלה גבוהה והוראה.

מירב קירשנר: אנחנו כבר היום בהתמודדות על הדברים האלה ויש לנו הכרות.

מירב קירשנר: זה מאוד חשוב לתקן.

מירב קירשנר: דבר שני שחשבתי עליו זה שכרגע מדובר כאן על הנוסח שמדבר בגדול על כך שאנחנו רשאים לבקש.

מירב קירשנר: אולי דבר שמעודד להיענות לבקשות שלנו זאת העובדה שאנחנו גם מחויבים בדיווח.

מירב קירשנר: כך נראה לי.

מירב קירשנר: אבל אני חושבת שהרבה יותר חשוב, חוץ מאשר שאנחנו נדווח מה ביקשנו, שתהיה חובת דיווח של המשרדים האחרים על ההכרה או על כמה הם נענו או לא נענו כי אחרת אנחנו נפקד והם ידווחו ואין בזה ממש.

ענת ברקו: זה חלק מהדיווח הכללי.

ענת ברקו: באמת אחת לשנה צריך יהיה לעשות.

מירי פרנקל-שור: זה מובנה בעניין.

מירי פרנקל-שור: אם שר הביטחון מדווח לוועדת חוץ וביטחון על מספר הבקשות, חלק מהדיווח – ואם צריך להבהיר את זה, נבהיר – הוא כמה בקשות של משרד הביטחון, של הצבא, הוכרו על ידי הגורמים השונים.

עומר בבלי: לא.

עומר בבלי: זאת כל המהות.

עומר בבלי: למה שר הביטחון צריך לדווח?

עומר בבלי: מה הוא צריך לדווח כמה בקשות הוא הגיש?

עומר בבלי: מה ההיגיון?

עומר בבלי: ייגש המשרד הרלוונטי ויגיד כמה הוא הכיר.

ענת ברקו: יש כאן איזושהי תחושה שיש רצון להזדכות על האחריות אבל האחריות על החיילים הללו היא לא רק לשלוח אותם לקרב או לקרוא להם למילואים עד גיל 58 אלא לתת להם גם משהו ביד.

ענת ברקו: התחושה היא שצריך לעשות קצת מאמץ לטובת העניין, מאמץ שאני רואה מצד חטיבת התכנון באכ"א ואני חושבת שגם מצד גורמים במשרד הכלכלה.

ענת ברקו: אני מבקשת לראות איך אנחנו גורמים לזה לקרות כי לא כל בעלי התפקידים שהיו כל כך מיינדד יישארו בתפקידם לנצח.

ענת ברקו: שולי, תציג את עצמך.

שולי אייל: אני שמונה חודשים מכהן כמנהל האגף להכשרה מקצועית ועד לפני שנה הייתי 29 שנים בצה"ל בתפקידי כוח אדם.

שולי אייל: החקיקה נדרשת לדעתי בדיוק מהסיבה שאת ציינת, שזה לא יהיה על בסיס רצון טוב כי כמו שאת מבינה, שיתוף הפעולה של האגף עם צה"ל הוא באמת ללא דופי.

שולי אייל: בואי נאמר שכרגע אין בעיה.

שולי אייל: הכול מטופל בתיאום ובעצימות אבל נכון להסדיר את זה לטווח הארוך.

שולי אייל: היכן יהיה המיקום.

שולי אייל: סביר יותר שהוא יהיה במשרד הכלכלה כי זה התחום הנכון.

שולי אייל: עד שזה יוסדר מהבחינה החקיקתית, בין אם זה במשרד הביטחון או אצלנו, מחויבים להמשיך בתהליך.

שולי אייל: אנחנו נסיים את התהליך לדעתי לפני החוק.

שולי אייל: אני חושב הקצב שלנו יותר מהיר מקצב החקיקה.

שולי אייל: אבל לטווח הארוך, לגבי קורסים חדשים, לגבי היכולת של צה"ל להנפיק את התעודות באישור שלי, את אותן תעודות כדי שהחייל יוכל לקבל את התעודה בשחרור ולא להסתובב במשרד הכלכלה ולחפש מישהו שיעשה לו את העבודה מהתעודה הצבאית לתעודה האזרחית וכדומה, אני חושב שזה נכון להיכנס לזה.

ענת ברקו: איך אתה תדע על מקצועות חדשים שנפתחים בצה"ל?

ענת ברקו: הרי זה חוק שבעצם צריך להתעדכן כל הזמן.

ענת ברקו: המקצועות כל הזמן מתעדכנים.

שולי אייל: אם זה לא מסווג, הם יעדכנו אותי.

ענת ברקו: בכל מקרה העדכון יבוא ממשרד הביטחון למשרד הכלכלה.

רועי הראל: ממילא בנוסח העדכני שר הביטחון וצה"ל רשאי לפנות.

רועי הראל: הוא לא חייב לספר לי שום דבר.

רועי הראל: ממילא זה וולנטרי.

רועי הראל: אם החוק יהיה בסמכותנו, תהיו בטוחים שאנחנו נשב על הצבא כמה שיותר כדי לקבל כמה שיותר מידע ולהכיר בכמה שיותר.

רועי הראל: זה העניין היחיד שלנו.

ענת ברקו: אבל התעודה תינתן על ידי צה"ל ומשרד הכלכלה?

שולי אייל: מבחינתי, באמת ברמה הטכנית, בסוף בצה"ל, עם הזנה אלינו, עם יכולת שלנו לראות למי הם נותנים כדי שיהיה תיעוד אצלנו כך שהבן אדם לא יציג תעודה במקום מסוים ואנחנו במשרד הכלכלה נאמר שאין לו תעודה.

מירב קירשנר: זה מסוף שלכם.

מירב קירשנר: זה לא של צה"ל.

שולי אייל: כן.

שולי אייל: מסוף שלנו בצה"ל אבל הם ינפיקו.

שולי אייל: אני חושב שזה יהיה ראוי שהחייל יקבל את זה גם סמוך לשחרור, גם בשביל התחושה שהנה, סיימתי שירות משמעותי, קיבלתי מצה"ל לא רק תעודת שחרור אלא גם תעודת מקצוע רלוונטית לאזרחות.

איל בן ראובן: אני מוכרח להגיד שאני די מופתע.

איל בן ראובן: אני מתייחס למה שאמרה מירב.

איל בן ראובן: אנחנו היום עם חמישים אחוזי גיוס.

איל בן ראובן: אני מזכיר לכם שכאשר אני התגייסתי, אנחנו היינו עם שמונים אחוזי גיוס או משהו כזה.

מירב קירשנר: לא.

מירב קירשנר: אולי הדברים שלי לא הובנו.

מירב קירשנר: אני הדגשתי ואמרתי מקרב הציבור הכללי.

איל בן ראובן: אני אומר שבעבר והיו ימים שבצה"ל כל בני המשפחה, חוץ מהחרדים, התגייסו לצה"ל.

איל בן ראובן: זה היה ברור.

ענת ברקו: גם החרדים התגייסו פעם.

איל בן ראובן: לצערי הנתונים היום לא פועלים לטובתנו.

איל בן ראובן: אנחנו הולכים ויורדים.

איל בן ראובן: כשאני ראיתי את ההצעה של החוק ואני חתמתי עליה ואני יושב כאן עכשיו, זה כדי להחזיק בציפורניים את החמישים אחוזים האלה, כדי שהחבר'ה הצעירים יתגייסו וכדי שבני המשפחות ירצו לשלוח את הילדים שלהם לצבא וגם ידעו שכאשר הם משתחררים מהצבא, הצבא דואג להם להמשך דרכם.

איל בן ראובן: לא מישהו אחר דואג אלא הצבא.

איל בן ראובן: בדיון הקודם שהתקיים, כך גם הבנתי, מירב, את מה שאתם אומרים, את ההבנה הזאת שזאת המהות, שאנחנו עושים כל מה שאנחנו יכולים כדי לעזור לחיילים.

איל בן ראובן: מתי אנחנו מתחילים את העזרה לחיילים האלה?

איל בן ראובן: אנחנו מתחילים את העזרה לחיילים האלה כשהם עדיין בשירות, לפני השחרור שלהם.

איל בן ראובן: כולנו מכירים את החיילים האלה שיוצאים אחרי שלוש שנים ומה קורה להם אחרי שלוש שנים?

איל בן ראובן: השלב הראשון הוא מבוכה.

איל בן ראובן: זאת אומרת, מה, לאן, עם מי אני הולך.

איל בן ראובן: מה אנחנו רוצים עכשיו?

איל בן ראובן: שהם יתחילו לרוץ למשרד הכלכלה ולמשרד אחר?

איל בן ראובן: אני חושב שהתכלית של הרעיון כאן היא שלפני כן, לפני שהם משתחררים, נארגן להם, נסדר להם כמה שרק אפשר את התהליכים כדי שכאשר הם משתחררים הם יוצאים עם משהו ביד.

איל בן ראובן: הם לא צריכים עכשיו להתחיל לרוץ בין המשרדים כי אם הם ירוצו בין המשרדים, אנחנו בדיוק יודעים מה יקרה להם.

איל בן ראובן: אני מאוד מקבל את מה ששולי אמר, שאנחנו צריכים לייצר כאן מנגנון לא תלוי מירב ושולי כשזה היום עובד מצוין אלא מנגנון שיעבוד גם בעוד 25 שנים.

איל בן ראובן: לכן אני מודה שאני מתקשה לקבל את עמדת משרד הביטחון שאומר לא אני אלא מישהו אחר יטפל בעניין הזה.

איל בן ראובן: אני חושב שהמצב היה צריך להיות הפוך.

איל בן ראובן: משרד הביטחון היה צריך להגיד שבשמחה הוא לוקח את זה כי יש לו את הגופים.

איל בן ראובן: יש גופים יותר חזקים במדינה הזאת מאכ"א?

עומר בבלי: אני אכיר בקורס שמוכר באזרחות?

ענת ברקו: אתה עושה את זה בתיאום אתם.

איל בן ראובן: התיאום יהיה הפוך.

איל בן ראובן: הוא יתאם עם משרד הכלכלה.

איל בן ראובן: יש כאן נכונות מאוד טובה של משרד הכלכלה.

איל בן ראובן: מי מוציא לחיילים לפני שחרורם את כל הניירות האלה שאני זוכר שהם מקבלים על המקצועות ולאן אפשר ללכת ולאן אי אפשר?

איל בן ראובן: מי עושה את זה?

איל בן ראובן: רק צה"ל יעשה את זה, רק מערכת הביטחון תעשה את זה ואין מישהו אחר שיעשה את זה.

איל בן ראובן: לכן אני מודה שאני מרגיש מאוד לא נוח בגישה הזאת, שזה ילך החוצה.

איל בן ראובן: אם זה ילך החוצה, אני אומר לכם מה גורלו של העניין.

איל בן ראובן: גורלו של העניין הוא בדיוק זה שאנחנו לא רוצים שיקרה, שהחיילים יטופלו בצה"ל וביום שהם יצאו, הם יתחילו להתרוצץ.

ענת ברקו: הם לא יתרוצצו, הם לא יעשו כלום ופשוט לא יקבלו תעודת מקצוע.

איל בן ראובן: חבל.

איל בן ראובן: זה לא טוב.

איל בן ראובן: מה שאני שומע כאן, לא טוב.

איל בן ראובן: אני חושב שאנחנו צריכים לדבר על זה אולי עם שר הביטחון ולראות מה הוא חושב.

ענת ברקו: אני דיברתי עם שר הביטחון ושר הביטחון בעד.

איל בן ראובן: צריך לשבת עם שר הביטחון ושהוא ייתן הנחיות.

איל בן ראובן: צריך לשבת עם השר ולנסות לקדם את זה.

ענת ברקו: נכון.

ענת ברקו: אנחנו נמשיך לשמוע את ההתייחסויות.

ענת ברקו: אברי, בבקשה.

ענת ברקו: קודם כל, תודה, אתם עושים עבודה טובה.

אברי פולצ'ק: אני חושב שהתהליך הטכני, התהליך האסטרטגי שמבצע משרד הכלכלה, זה בעצם המסר שאנחנו רוצים להעביר ולייצר את המנגנון הקבוע.

אברי פולצ'ק: זה רק תלוי בטובת האנשים הטובים שנמצאים במשרד כזה או אחר ואני חושב שחשוב שהדבר הזה יעוגן.

אברי פולצ'ק: ההצעה שהועלתה כאן נובעת מזה שהבנו בשיחות מקדימות שיש התנגדות לאכסניה ומכיוון שאנחנו מאוד רוצים לקדם את המהות, אנחנו מחפשים אכסניה אחרת שתיתן את אותה תשובה למהות כי מבחינתנו לפחות זה דבר שאנחנו לא חושבים שהוא בכלל ניתן לדיון כי זה נראה לנו הדבר הכי מובן מאליו כחלק ממה שצריך לתת למי עושה את ה-סיביל סרוויס האמיתי.

אברי פולצ'ק: הדבר הנוסף הוא שאנחנו גם יכולים לעגן את התהליך בכך שהצבא, כדי שהוא יכול אפילו לחשוב כמה צעדים קדימה, כבר לעשות איזשהו פיין טיונינג בתהליך ההכשרות, כדי להתאים אותן אפילו להכשרות העתידיות של חיילים משתחררים.

אברי פולצ'ק: למשל כל האנשים שנמצאים היום במגזר הלוחם ואין לנו עדיין תשובות אבל יחד עם צה"ל אפשר לבוא ולחשוב על כל מיני רעיונות שהם יוכלו להשתלב בקורסים מקצועיים.

אברי פולצ'ק: לכן החקיקה הזאת, בלי להתייחס כרגע לאלמנט הטכני של האכסניה, אני חושב שיש לה מסר מאוד מאוד חשוב שאנחנו בהחלט משדרים כאן לצבא מעבר לכך שזאת תוספת מאוד משמעותית לצמיחת ההון האנושי במשק.

ענת ברקו: גם מבחינה מוסרית יש כאן ערך מוסף.

ניר חיים ויינר: חשוב לי קודם כל להגיד שמבחינה משפטית כאשר אנחנו רואים שההחלטה בוועדת שרים עברה בהסכמת משרדי הממשלה, ברור שאם יש משרדי ממשלה שלא מסכימים – וזה לא משנה אם חלק כן וחלק לא – העמדה של הממשלה היא כרגע להתנגד אלא אם כן יצליחו לשכנע את המשרדים המתנגדים אחרת.

ניר חיים ויינר: לכן אי אפשר לעשות כאן הפרד ומשול בין המשרדים כי עמדת הממשלה היא אחידה ונדרשת הסכמה של כל המשרדים.

ניר חיים ויינר: כפי שכתוב, כל משרדי הממשלה הנוגעים לנושא.

ניר חיים ויינר: בכל הצניעות הנדרשת, משרד הכלכלה הוא לא המשרד היחיד שיש לו הכשרות רלוונטיות וגם בתוך המשרד יש הכשרות שחלקן מתבצעות על ידי האגף להכשרה מקצועית וחלק על ידי רגולטורים אחרים.

ניר חיים ויינר: יש גם את משרדי הבריאות, החינוך, התרבות, התחבורה ולכן צריך לוודא את הנושא הזה.

ניר חיים ויינר: עד כמה שהפעילות כיום מתקיימת בצורה מאוד טובה עם משרד הכלכלה, צריך לשים לב שיש עוד גורמים שהחוק הזה הולך לחול עליהם ולכן התיאום הוא לא מספיק עם משרד הכלכלה וצריך לוודא שגם על שאר המשרדים זה מקובל.

ניר חיים ויינר: לעניין האכסניה.

ניר חיים ויינר: העלינו הצעה ראשונית בלבד שבמידה ורוצים להעביר את זה מחוק שירות ביטחון – ואנחנו חושבים שזה יכול להיות רעיון טוב אבל אנחנו בשלבים מאוד ראשונים של הבדיקה הזאת – אז לעשות איזושהי בדיקה קודם כל עם הנהלת המשרד ולראות מה המשרד יכול לקחת.

ניר חיים ויינר: שוב, צריך לזכור שזה לא רק משרד הכלכלה בעניין אלא אז נידרש גם לתיאום עם שאר משרדי הממשלה וזה כרגע בבחינת רעיון ראשוני של בדיקה ואנחנו לא יכולים כרגע להתחייב עליו לא כמשרד הכלכלה ובטח לא בשם הממשלה.

ניר חיים ויינר: חוץ מזה, אם אנחנו מגיעים אחר כך לנוסח החוק, יש לנו הסתייגויות ספציפיות בנקודות מסוימות.

עדנה הראל: כדי שלא תהיה מחשבה שאנחנו לא מדברים בקול אחד, אני אחזור בקצרה על הדברים.

עדנה הראל: אכן, כאשר להבנתנו מדברים על החלטת ועדת שרים על הסכמת משרדי הממשלה הנוגעים בדבר, צריך את ההסכמה של כל כולם כי אם לא, הממשלה מתנגדת.

עדנה הראל: אנחנו עובדים במשותף ובמתואם אחד עם השני.

עדנה הראל: הגם שישבנו וניסינו להסביר את עמדותינו והסתייגויותינו מדברים מהותיים בהצעה, לא כל הסתייגויותינו כממשלה התקבלו ולא כל ההסתייגויות שהעלינו באות לידי ביטוי בנוסח, כולל עניין האכסניה שהועלה בישיבה על ידי נציג משרד הביטחון וגם בישיבה שהייתה עם היועצת המשפטית של הוועדה.

עדנה הראל: הנקודה השנייה, לגופו של עניין.

עדנה הראל: אני הייתי רוצה לנסות להסביר גם לחבר הכנסת שאני לא בטוחה שהיה בישיבה הקודמת שאני חוששת - - -

ענת ברקו: חבר הכנסת אייל בן ראובן היה בישיבה הקודמת.

עדנה הראל: אני לא בטוחה שהוא היה בחלק בו אני ניסיתי להסביר את מה שאני מסבירה עכשיו, אבל אולי אני טועה, ואם אני חוזרת על עצמי, אני אנסה לעשות זאת בקיצור.

עדנה הראל: אני חוששת שיש כאן הטעיה מסוימת אצל מציעי ההצעה והמקדמים שלה נוכח מה שהם מכירים מהעבודה מול אגף ההכשרה המקצועית במשרד הכלכלה.

עדנה הראל: אגף ההכשרה המקצועית במשרד הכלכלה שונה באופן מהותי מהעבודה של משרדי ממשלה אחרים בתחומים שנוגעים להכשרה ואני אנסה להסביר.

עדנה הראל: האגף להכשרה מקצועית עוסק בפעולה סיועית של הממשלה למשק בתחומים לגביהם אין חוקים המסדירים את העיסוקים.

עדנה הראל: הוא יכול לשמש ככלי עזר גם במקום שיש חוקים שמסדירים את העיסוקים אבל הפעולה העיקרית שלו היא בתחומים בהם אין חוקי הסדרה.

עדנה הראל: מקום שיש חוקי הסדרה, מה זה אומר?

עדנה הראל: זה אומר שאותו תחום עיסוק, יש לגביו איזושהי בעיה אם הוא יתקיים בלי הסדרה בחוק.

עדנה הראל: אם אנשים יתחזו להיות רופאים בלי שיש להם רישיון, אם אנשים יתחזו להיות נהגי משאיות בלי שהם עברו קורס מתאים להיות נהגי משאיות, אם אנשים יפעלו כפקחי טיסה בלי שהם מקבלים את ההרשאות הרלוונטיות כולל לפי האמנות הבין-לאומיות.

עדנה הראל: הדברים האלה, יש להם השלכה גם על הביטחון, על הבטיחות, על שלום הציבור ואינטרסים אחרים כמו בראיית חשבון או בעריכת דין של כלל הציבור וגם על מעמד ישראל לפעמים בהקשרים בין-לאומיים כמו בעניין הטיסה.

עדנה הראל: חריגה מאמנות הבין-לאומיות לעניין מעמד פקחי טיסה בהכשרה שלהם, יכול להוריד את הדירוג של ישראל בטיסה.

עדנה הראל: לכן אותם רגולטורים שמופקדים על דינים קונקרטיים להבטיח שאותם עניינים שהם מופקדים עליהם יתמלאו בידי בעלי מקצוע מקבלי רישיון קונקרטי, בודקי מעליות, מעליתנים, מנופאים, כל הדברים האלה, הם אנשים שיש להם אחריות לפי הדין שלהם.

עדנה הראל: ההצעה שאתם הגשתם, אם הייתה מתמקדת רק באגף ההכשרה המקצועית, לא היינו באים לכאן, רוב האנשים.

עדנה הראל: מכיוון שהצעת החוק ראתה לנגד עיניה את ההכשרה המקצועית אבל קבעה אמירה שחלה על כל הרגולטורים בממשלה, על כל הגורמים האזרחיים שפועלים בצורה אחרת לגמרי, יש כאן פספוס גדול מאוד וחשש לפגיעה באינטרסים אחרים לגמרי שאני בטוחה שאין לכם שום כוונה לפגוע.

עדנה הראל: כשאתם רוצים לעזור לחיילים לצאת עם תעודה, אתם לא מתכוונים לסכן את אותה זקנה שבאה למרפאה לקבל זריקה והחובש הקרבי לשעבר לא יודע איך עובדים עם אנשים זקנים.

ענת ברקו: ואיך בדיוק אנחנו עושים את זה?

ענת ברקו: הלא אף אחד לא ייתן הסמכה למישהו שהוא לא עונה על הקריטריונים המקצועיים בכל תחום שהוא.

ענת ברקו: גם גורמי רפואה יושבים כאן.

ענת ברקו: גם עם שר הבריאות אני ישבתי בנושא הזה.

ענת ברקו: זאת אומרת, זה לא שלא היינו ערים לזה.

ענת ברקו: אבל אם חובש קרבי לא רשאי בקופת חולים כשהוא משתחרר מהצבא לקחת דמים, זה ביזיון.

עדנה הראל: אני חושבת שזה לא ביזיון ואני אנסה להסביר למה זה לא ביזיון.

עדנה הראל: החובש הקרבי, צריך היה להכשיר אותו לקחת דם מאוכלוסייה של אנשים שבריאים בגילאים מסוימים.

עדנה הראל: הוא לא יודע להתמודד לא עם חולי סוכרת זקנים שהעורקים שלהם אולי נמוכים יותר ולא עם תינוקות שיכול להיות שמקבלים הלם בהוצאת הדם.

עדנה הראל: לכן משרד הבריאות צריך להבטיח שאם הוא לא קיבל את ההכשרה הזאת מראש, הוא יקבל אותה אחרי הצבא וגם צריך להבטיח משרד הבריאות שהוא יכול לקחת אחריות כי הוא זה שישלם את תביעות הנזיקין ולא הצבא אם החובש הזה בקופת חולים ייקח דם.

עדנה הראל: לכן חלוקת האחריות כאן צריכה לקחת בחשבון את זה שיש גורמים אזרחיים שנשארים אחראיים לכל אורך הדרך והביקורת של משרד הביטחון שאמר שזה הפך להיות חוק בקשה במקום חוק הכרה, היא לא במקומה.

עדנה הראל: אנחנו עומדים על זה, שאר משרדי הממשלה ולכן אני חוזרת לזה שזה אקומולטיבי, הדרישות של כלל משרדי הממשלה, שהמעמד של משרד הביטחון לא יהיה יותר מאשר של גוף מבקש מהגורם האזרחי וזה מה שכתוב כרגע.

עדנה הראל: אבל מכיוון שהייתה ביקורת של משרד הביטחון, אני מבקשת שזה יהיה ברור לפרוטוקול.

עדנה הראל: חשוב מאוד ואני חושבת שזה גם צריך להיות אינטרס שלכם כמקדמי הרעיון, לא להביא למצב שהצבא אמור לקחת את האחריות במקום הגורמים האזרחיים.

עדנה הראל: בסופו של דבר הוא לא יכול והוא לא מסוגל וזה לא ראוי.

ענת ברקו: אני רוצה להבין משהו.

ענת ברקו: כשאנחנו אומרים שהחיילים הללו נמצאים בצבא באותו זמן שהם עושים את ההכשרה, הלא דה פקטו הם תחת הידיים של הצבא.

ענת ברקו: כל השלמה או כל צורך בהכשרה נוספת כדי להיות מסוגל לקחת דם, חובש קרבי, מאישה בת תשעים, משרד הבריאות יאמר לצבא שכדי שאני אתן לכם את ההסמכה המקצועית, אתם צריכים להוסיף את פרק ההכשרה הזה בתוך ההכשרה שלכם.

עדנה הראל: אולי הוא גם צריך לקחת אותם למרפאות ולעשות אותם בהנחיה?

ענת ברקו: יכול להיות.

עדנה הראל: אולי, אבל מקרה כזה, זאת לכאורה הדוגמה הפשוטה ואני אנסה להסביר למה.

עדנה הראל: עדיין הצבא, גם בדוגמה הפשוטה הזאת, צריך להחליט שזה כדאי לו להשקיע את הכסף הנוסף, להוציא את החיילים הביתה למרפאות לשבוע שלם של הנחיות והדרכות, אבל זה הצבא יחליט כך או כך.

עדנה הראל: אני לא חושבת שהחוק צריך לחייב את הצבא נכון להיום לגבי המכלול הזה.

ענת ברקו: השורה התחתונה.

עדנה הראל: משפט אחד בעניין הזה ושני עניינים נוספים.

עדנה הראל: בעניין הזה, הדוגמה של הדם היא לכאורה טריביאלית אבל יש הרבה תחומים שבהם ההכשרה הנדרשת היא הכשרה ביקורתית רחבה יותר כמו פסיכולוגיה נניח.

ענת ברקו: אז זה לא יהיה.

ענת ברקו: לא פסיכיאטריה וגם לא עוד הרבה מקצועות.

ענת ברקו: גם לא הנדסה.

ענת ברקו: לא צריך לכתוב מה לא יהיה.

ענת ברקו: יהיה מה שייבדק ויקבל הכשרה מקצועית.

עדנה הראל: הכרה מקצועית, אני מבינה.

עדנה הראל: השכלה אקדמית, אני לא מבינה.

עדנה הראל: השכלה אקדמית, התנאי לחלק משמעותי מהתחומים המוסדרים ובדין בגלל שהם כוללים בתוכם חשיבה ביקורתית וזה ההבדל האיכותי ולכן אי אפשר לחייב הכרה בהכשרה צבאית כהכשרה אקדמאית.

עדנה הראל: אפשר לכתוב אופציה של נקודות פטור, וזה מה שכתוב כאן.

ענת ברקו: זאת הכוונה.

עדנה הראל: עוד שתי הערות קצרות מאוד.

עדנה הראל: ההפניה לרישיונות שיש כאן, גם אנחנו מסתייגים, זאת הפניה מאוחרת יותר.

עדנה הראל: אני חושבת שאני אוותר על שאר ההערות ואתייחס בקריאה הקונקרטית.

אברי פולצ'ק: אני מבקש לתקן אי דיוק בולט בדבריה של עדנה.

אברי פולצ'ק: האגף להכשרה מקצועית מכיר בתעודות מקצוע או מייסד או מפרמט תעודות מקצוע על בסיס חוק שירות תעסוקה.

אברי פולצ'ק: מכיוון שיש כאן תהליך של הסדרה שבהגדרה הזאת השר חותם ורק מקצוע שעבר תהליך הסדרה רשאי להגדרה של תעודת מקצוע, לראיה אנשים שאין להם תעודת מקצוע והם ניגשים ללשכות התעסוק, הם לא נמצאים ברובריקה של בעלי מקצוע.

עדנה הראל: כן, אבל אין הסדרה.

עדנה הראל: אלה לא תחומים שיש מניעה לעסוק בהם.

ענת ברקו: אתם יכולים לנהל את הוויכוח אחר כך.

ענת ברקו: אני רוצה להגיד שאנחנו חיים בעולם שהוא מאוד פורמליסטי.

ענת ברקו: אם פעם מספיק שהיה לאנשים איזשהו ניסיון בתחום התעסוקה וקיבלו אותם לעבודה, היום אנחנו חיים בעולם של תארים ותעודות לכן זה מאוד חשוב.

מיכל חורין: משרד החינוך.

מיכל חורין: אני לא אחזור על הדברים הכלליים לגבי ההסכמה של משרדי הממשלה אבל אני אגיד לגופם של דברים.

מיכל חורין: ההערות שלנו לא התקבלו ויש לנו גם סייגים לגופם של דברים.

מירי פרנקל-שור: את לא העברת.

מיכל חורין: העברתי.

מירי פרנקל-שור: מתי?

מיכל חורין: אתמול.

מירי פרנקל-שור: רק לגבי תעודת ההוראה.

מיכל חורין: לא.

מיכל חורין: לפני זה.

מיכל חורין: לפני שהדר העבירה את הנוסח המעודכן.

מירי פרנקל-שור: אנחנו לא קיבלנו.

ענת ברקו: את יכולה לתת את זה עכשיו.

ענת ברקו: תוכלי להתייחס עת נקריא את החוק.

רעות בן נועם: הלשכה המשפטית במועצה להשכלה גבוהה.

רעות בן נועם: אנחנו לא מתנגדים להצעה כמו שהיא מופיעה כרגע.

רעות בן נועם: כמובן אני לא סותרת שום דבר שעדנה אמרה.

רעות בן נועם: היו הסכמות כאן טרם הדיון, הסכמות שעדנה פירטה.

רעות בן נועם: לענייננו, אני רק רוצה להתייחס ללימודים האקדמאיים שכרגע מוחרגים מהצעת החוק ולא בכדי.

מירב קירשנר: גם נקודות זכות?

רעות בן נועם: אני אסביר.

רעות בן נועם: קודם כל, רק להסביר מדוע השכלה גבוהה אין לה מקום להופיע בהצעת החוק הקונקרטית.

רעות בן נועם: אני מזמינה את כולם לפתוח יותר מאוחר את סעיף 15 לחוק המועצה להשכלה גבוהה.

רעות בן נועם: החוק הזה מקנה חופש אקדמי ומינהלי למוסד להשכלה גבוהה.

רעות בן נועם: זאת אומרת, המל"ג, בניגוד לרגולטורים אחרים שאולי נוכחים כאן, היא לא כופה דברים על המוסדות אלא אם כן – אני מדברת על דברים טכניים כמו למשל תנאי סף לתואר שני, כיצד צריך להיראות תואר בהנדסה למשל, פרמטרים ספציפיים.

ענת ברקו: אנחנו הפרדנו.

ענת ברקו: אנחנו מודעים לקושי אבל מצד שני אני חושבת שכדאי לענות על השאלה של רח"ט תומכ"א האם יהיו קורסים מסוימים שהם צבאיים שיוכלו לזכות בהכרה אקדמית, כמובן בדיאלוג ובהסכמה.

ענת ברקו: אני אתן לך דוגמה, ואני לימדתי באוניברסיטה כך שאני מבינה על מה את מדברת.

ענת ברקו: ניקח לדוגמה את בה"ד 1.

ענת ברקו: סתם דוגמה שלא מחייבת בשום דבר.

ענת ברקו: האם מעבר בה"ד 1, בית ספר לקצינים, אינו מאפשר הכרה בקורס במנהיגות למשל או דברים כאלה?

ענת ברקו: זה כמובן כשהם יבואו עם התכנים ויעשו את ההתאמות הנכונות.

רעות בן נועם: כיום כל מוסד חופשי לתת פטור ספציפי לסטודנט שמבקש ללמוד אצלו.

רעות בן נועם: הוא רשאי להכיר לסטודנט שלמד במוסד שאינו אקדמי כגון הצבא, כגון מכינה להנדסה, כל מיני דברים אחרים.

רעות בן נועם: מוסד רשאי להכיר.

רעות בן נועם: מוסד א' יכול להכיר ב-15 נקודות זכות.

מרב אברהמי: לא להכיר אלא לתת פטור.

רעות בן נועם: סליחה, נכון.

רעות בן נועם: לתת פטור.

רעות בן נועם: אני מתנצלת.

רעות בן נועם: מוסד אחד יכול לתת פטור מ-15 נקודות זכות, מוסד אחר יכול שלא לתת פטור כזה בכלל ומוסד שלישי יכול לתת פטור ביותר מ-15 נקודות זכות כאשר המל"ג רק קבעה שהפטור מקורסים אקדמיים בגין לימודים שאינם אקדמיים יכול להינתן עד שלושים נקודות זכות כאשר בעצם בתחומים מסוימים כמו הנדסה וכמו סיעוד שהם בהיקף גבוה יותר, יוכלו להכיר בעד ארבעים נקודות זכות.

רעות בן נועם: המל"ג היא לא גורם שמתערב בחופש ובשיקול הדעת של המוסדות.

רעות בן נועם: זאת הסיבה שאנחנו לא רואים מקום לכלול אותנו בהצעה הנוכחית.

ענת ברקו: מהסיבה הזאת, כדי להתמקד, יש כאן מספיק בחוק הזה גם מעבר לזה, פיצלנו את זה אבל זה עדיין עבר את התהליך של קריאה טרומית.

ענת ברקו: אם נמצא לנכון, אנחנו נעשה את זה בשיתוף פעולה מלא אתכם כחוק נפרד.

מירב קירשנר: כלומר, צה"ל יוכל לפנות למוסדות השונים בבקשה להכיר.

ענת ברקו: כן.

מרב אברהמי: לא להכיר.

רעות בן נועם: לתת פטור מנקודות זכות.

עדנה הראל: זה לא אותו דבר.

עדנה הראל: את לא נותנת תעודה כשאת מסיימת.

מרב אברהמי: לתת פטור בעד לימודים.

מרב אברהמי: אדם שעשה קורס שהוא לא אקדמי במכללה לצילום, ירצה לבוא ללימודי עיצוב ואומנות באיזושהי מכללה מוכרת, יוכל אותו מוסד לתת פטור, לשקול לתת פטור של עד שלושים נקודות זכות עבור אותם לימודים לא אקדמיים שהוא עשה באותה מכללה לא אקדמית.

עומר בבלי: צה"ל יוכל או אדם פרטני?

רעות בן נועם: אדם פרטני.

ענת ברקו: כל אדם.

רעות בן נועם: אדם פרטני.

רעות בן נועם: זה מה שאנחנו רוצים להדגיש.

רעות בן נועם: כל אדם.

רעות בן נועם: זה המצב כיום.

רעות בן נועם: יותר מזה, אני מבקשת להוסיף.

מירב קירשנר: זה מאוד משנה.

מירב קירשנר: אם זה לא צה"ל.

ענת ברקו: אבל אתם יכולים ללכת למוסד מסוים כצה"ל ולהגיד שיש לכם את הקורס הזה, האם זה קורס בו יכירו.

מירב קירשנר: היא אומרת לא.

רעות בן נועם: לא להכיר.

ענת ברקו: לא להכיר אלא לתת פטור מעשרים נקודות בגלל הכשרה כזאת.

קריאה: לא באופן גורף.

רעות בן נועם: צה"ל לא יוכל לבקש ממוסד להכיר באופן גורף בקורס.

רעות בן נועם: יכול סטודנט יוצא צבא לבקש מהמוסד.

עדנה הראל: כי זה תלוי בתחום הלימודים שלו.

ענת ברקו: אני מניחה שאם יבוא מישהו ויכירו לו בבה"ד 1, לא יבוא חייל לאחר מכן ולא יכירו לו.

עדנה הראל: למשל למדעי המדינה, אולי כן, ולרפואה, אולי לא.

מרב אברהמי: אני ממונה על תחום מדעי הטבע והנדסה במועצה להשכלה גבוהה.

מרב אברהמי: מוסד מסוים יוכל להכיר נניח ב-15 נקודות זכות ואילו מוסד אחר יוכל להחליט שהוא לא נותן פטור ואפילו לא בנקודה אחת.

ענת ברקו: תלוי בתחום ובמקצוע.

עדנה הראל: ובשיקול הדעת האקדמי.

מרב אברהמי: זה חופש אקדמי של מוסד.

מרב אברהמי: כל מוסד רשאי להחליט.

עומר בבלי: זה גם בין חייל משוחרר לחייל משוחרר.

עומר בבלי: זאת החלטה פרטנית.

מרב אברהמי: נכון, החלטה פרטנית.

מירי פרנקל-שור: יש לי שאלה למרב.

מירי פרנקל-שור: מה הסיבה שאת מדגישה שהפנייה חייבת להיות על ידי החייל, על ידי הפרט, וצה"ל לא יכול לפנות בהכרה לנקודות זכות.

מרב אברהמי: כי זאת לא הכרה.

מרב אברהמי: זה פטור.

מירי פרנקל-שור: לפטור לנקודות זכות, אם תתקיים הכשרה מסוימת כזאת בצבא.

מרב אברהמי: זה בדיוק ההבדל בין הכרה לפטור כי הכרה אומרת שמשהו מסוים את נותנת בגינו הכרה אבל פטור, זה רלוונטי לאותו תחום נלמד שאותו חייל רוצה ללכת אחר כך ולהמשיך ללמוד אותו.

מרב אברהמי: האם הוא זכאי לפטור או לא זכאי לפטור.

מירי פרנקל-שור: יכול להיות שאנחנו מדברים על אותו הדבר במושגים קצת אחרים.

מירי פרנקל-שור: זאת אומרת, אם צה"ל ילמד איזשהו קורס מסוים, יכול אותו פרט לפנות בתחילת השנה ללימודיו האקדמיים והוא יקבל את הפטור כיוון שהוא למד קורס לפני כן.

מירי פרנקל-שור: אבל זה יכול להיות תהליך שצה"ל יכשיר אותו בתהליך מסוים ואם אותו חייל שעבר את ההכשרה יפנה למוסד האקדמי, הוא באופן אישי יקבל את נקודות הזכות.

מירי פרנקל-שור: אבל זה יכול להיות תהליך משולב.

עדנה הראל: שוב, זה תלוי בתכנית הלימודים שהוא לומד.

עדנה הראל: זה תלוי בהמון דברים.

עדנה הראל: אם הוא יביא המון קורסים אחרים, אז יכול להיות שלא יכירו לו בזה בגלל שבסך הכול הוא יעלה על מקסימום נקודות הזכות שמותר להכיר שהן לא אקדמיות למשל, גם.

עדנה הראל: אם יש מקסימום שלושים נקודות זכות לא אקדמיות שאפשר להכיר בהן והוא כבר מביא על נקודות זכות לא אקדמיות מאיזו מכללה שהוא למד בה, אז את התוספת שתיים הוא לא זכאי כי אי אפשר לחרוג מעל לשלושים נקודות לא אקדמיות.

מרב אברהמי: מעבר לזה, אני רוצה להדגיש שצוות שבו אני חברה עומד לסיים את דיוניו.

מרב אברהמי: יש לנו עוד מפגש אחד.

מרב אברהמי: הצוות הגיש כבר טיוטת מסקנות.

מרב אברהמי: אני לא משפטנית אבל אני כן רוצה להסביר את הרציונל האקדמי שעומד מאחורי הדבר.

מרב אברהמי: היום הכשרה צבאית לא יכולה להיות על קורס אקדמי - - -

ענת ברקו: את לוקחת אותנו למקום שהוא לא המקום.

ענת ברקו: אנחנו החרגנו את הנושא האקדמי.

ענת ברקו: החרגנו אותו וכרגע אנחנו לא עוסקים בו כרגע לכן אין טעם לעסוק בזה.

ענת ברקו: זה ברור שזה שונה לחלוטין ולכן החוק צומצם לכיוון הזה כדי לתת את המענה הזה.

מרב אברהמי: אם יאופשר לי משפט אחד.

מרב אברהמי: אחת ההמלצות של הצוות היא כינונם של קורסים אקדמיים בצורה מקוונת אשר יוכלו להילמד גם בצבא.

מרב אברהמי: זאת אומרת, אפשר יהיה לתקף את זה מהכיוון השני.

מרב אברהמי: זאת אומרת, הקורס יהיה אקדמי ואפשר יהיה לעשות את אותה הכשרה בצבא וכך אולי אפשר יהיה לתת נקודות זכות עבור אותם קורסים כי מראש הם יהיו אקדמיים ויילמדו על ידי סגל אקדמי.

ענת ברקו: לימודי שפה נוספת למשל.

ענת ברקו: לימודי פרסית, לימודי ערבית, כשאנשים למשל הולכים ללמוד מזרח תיכון והם נדרשים לשפה נוספת, האם אתם מאפשרים להם לעשות רק מבחני פטור?

רעות בן נועם: זה לא אנחנו.

רעות בן נועם: זאת החלטה של המוסדות.

רעות בן נועם: אנחנו לא מתערבים בשיקול הדעת והחופש האקדמי של המוסדות.

ענת ברקו: בסדר.

ענת ברקו: נמשיך.

30686: הלשכה המשפטית, משרד התרבות והספורט.

30686: לא אחזור על הדברים שנאמרו לעניין המחויבות לעמדת ממשלה.

30686: אני רק אבהיר לפרוטוקול שכמובן שאנחנו חלק ממנה ומהתיאום הממשלתי.

30686: אתנו הוועדה לא דיברה.

מירי פרנקל-שור: בואי אני אגיד לך מדוע הוועדה לא דיברה אתכם.

מירי פרנקל-שור: הוועדה באופן עקרוני פנתה לכל נציגי המשרדים בוועדה הממשלתית.

מירי פרנקל-שור: למשל, אנחנו חשבנו שמשרד התחבורה ומשרד הבריאות גם רלוונטיים לתהליך אבל המשרדים אינם חברים בוועדה הממשלתית.

קריאה: איזו ועדה ממשלתית?

עידו בן יצחק: צוות בין-משרדי לפי החלטת ממשלה 147.

30686: אנחנו כנראה לא חברים בו.

מירי פרנקל-שור: זה רע מאוד.

מירי פרנקל-שור: את בחברה טובה.

מירי פרנקל-שור: משרד הבריאות והתחבורה גם לא חברים בו.

30686: לגופו של עניין.

30686: אני רק רוצה להסביר קצת איך זה עובד אצלנו במשרד.

30686: נמצא אתי גם מר שלמה סביה, מנהל אגף להכשרת מאמנים במינהל הספורט והוא ירחיב, אם תרצו לשמוע יותר, אבל חשוב לי לומר כמה דברים.

30686: חוק הספורט מסמיך את שרת התרבות והספורט להכיר במוסדות כרשאים להעניק הסמכה לעסוק כמדריכים או מאמנים בספורט.

30686: כלומר, ההכרה היא לא פרטנית לאדם.

30686: המשרד שלנו לא נותן תעודת הסמכה לאדם כרשאי לעסוק כמדריך אלא למוסד והמוסד הוא זה שמעניק את התעודה לבוגרים שלו.

30686: אנחנו כבר עובדים היום עם מוסדות משטרה וצבא כך שאצלנו זה עובד כבר היום.

30686: אנחנו נהיה חלק מהדיון לגבי האכסניה הנכונה ומה שתחליט הממשלה, יהיה כמובן בתיאום אתנו ובהסכמה.

30686: לנו חשוב לוודא שאכן תישמר היכולת של המשרד, הסמכות שלו כרגולטור, לוודא, בעיקר לאור הרציונלים שהזכירה כאן עדנה על החשיבות של הסדרת העיסוק ועל האלמנטים המקצועיים שחשובים לנו לשמור אותם, אכן חשוב לנו לשמור על סמכותנו, לוודא את ההלימה של התכנית הצבאית לתכנית האזרחית וכמובן שיקול הדעת שיוקנה לנו כדי להחליט אם היא אכן מתאימה או לא.

ענת ברקו: אגב, שיקול הדעת מוקנה לכל הגורמים המקצועיים.

30686: לפי הנוסח הקיים, כן.

שלמה סביה: אני אוסיף לדברים של מירב.

שלמה סביה: אנחנו ביוזמתנו לפני כארבע שנים פנינו לרמ"ח כושר קרבי והסדרנו את הנושא הזה בכך שהם פועלים על פי התכנית שלנו.

שלמה סביה: כלומר, הם עשו את ההתאמות לכך, הם פועלים על פי התכנית שלנו, הרגולציה היא שלנו והם עומדים בסטנדרטים כמו כל מוסד אחר בארץ.

שלמה סביה: זאת אומרת, היום יש 49 מוסדות שמכשירים מדריכים ומאמנים, בה"ד 8, משרד ראש הממשלה, שב"כ, משטרת ישראל, הם מבצעים הכשרות אם זה בתחום מדריכי כושר ואם זה בתחום מדריכי אומנות לחימה, כל אחד בתחומי העניין שלו, והם בעצם על פי התכנית ומהסיבות אותן פירטה כאן עדנה.

שלמה סביה: קהל היעד בצבא הם החיילים.

שלמה סביה: מדריכים באזרחות מטפלים גם בילדים, גם בקשישים, גם בנשים בהריון וכדומה.

ענת ברקו: אתם עשיתם את ההתאמה.

שלמה סביה: הם מבצעים את ההשלמות עם כוח אדם שמאושר על ידינו, כמובן אצלם.

שלמה סביה: אנחנו באים לפקח על הקורסים האלה.

שלמה סביה: שוב, רמת הפיקוח היא שלנו על מה שקורה באותם מוסדות.

ענת ברקו: מי מוציא את התעודה?

שלמה סביה: כמו כל מוסד אחר, הגוף שעומד בתנאים שלנו להכרה כמוסד.

ענת ברקו: צה"ל מוציא את התעודה.

שלמה סביה: לצורך העניין, בה"ד 8, משטרת ישראל, משרד ראש הממשלה.

שלמה סביה: בנוסף לכך, מאחר ואין גוף רשמי שמכשיר מדריכי גלישה מצוקים, אפשרנו למוסדות האחרים לעשות השלמה ליוצאי 669 ולאלפיניסטים כדי להכשיר מדריכי גלישה מצוקים.

ענת ברקו: מעולה.

ענת ברקו: זה הרציונל.

שלמה סביה: הדברים האלה ממילא מתבצעים.

שלמה סביה: אני לא רוצה שייווצר כאן איזשהו חוק שיפגע בכל המערכת.

ענת ברקו: הוא לא יפגע.

ענת ברקו: בדיוק כך זה צריך להיות מוסדר.

שלמה סביה: כשאני אומר בתיאום, אני לא חושב שיש בעיה.

שלמה סביה: אם גוף ממשלתי או צבאי, לא משנה מה, עומד בסטנדרטים הנדרשים, הוא מקבל את האישור מאתנו בתנאי שהוא עושה את ההתאמות הנדרשות, אם זה כוח אדם, אם זאת תכנית הכשרה, אם זאת התנסות, אם אלה תנאי קבלה וכדומה.

ענת ברקו: יופי.

ענת ברקו: תודה.

נטלי כהן: אני מתמחה בלשכה המשפטית במשרד התחבורה.

נטלי כהן: העמדה שלנו זהה לעמדה של משרד המשפטים מטעמים שציינה עדנה.

ענת ברקו: את רוצה להוסיף משהו ספציפי לגבי משרד התחבורה?

ענת ברקו: לכם בטח יש הרבה מאוד הכשרות.

נטלי כהן: יש לנו הרבה הכשרות וכמו עדנה אמרה, אנחנו כפופים לאמנות הבין-לאומיות.

נטלי כהן: אם אמנה כזו או אחרת הכתיבה לנו את דרך ההכשרה, לדוגמה טיס או פקחי טיסה, אנחנו כפופים לאותה דרך וצה"ל לא יוכל לקיים אותה כמו שהוא מקיים כיום את ההכשרות.

מירי פרנקל-שור: אם הוא לא יעמוד בתנאים, משרד התחבורה לא יכיר בהכשרה שנותן צה"ל.

מירי פרנקל-שור: זה נורא פשוט.

נטלי כהן: כמו שציינתי בעמדה ששלחנו אליך, יש לנו את העניין הזה שכבר כיום אנחנו מקיימים איזשהו שיח מול צה"ל ואנחנו כן מכירים בפטורים מסוימים.

מירי פרנקל-שור: לגבי רישיונות נהיגה וכולי.

נטלי כהן: רישיונות נהיגה, מכירים להם באופן מלא.

נטלי כהן: מקצועות ימיים ומקצועות של טיס, יש הכרה בתקופות ותק או בניסיון.

מירי פרנקל-שור: אבל הנוסח הזה עומד לפגוע במה שאתם מכירים היום?

מירי פרנקל-שור: מה עמדתכם לגבי זה?

נטלי כהן: הנוסח כפי שהוא כרגע, לא פוגע.

נטלי כהן: אבל כמו שכולם כאן אמרו, האכסניה המשפטית היא לא הנכונה מבחינתנו.

ענת ברקו: מאוד חשוב לי לומר משהו.

ענת ברקו: הדיון הזה הוא לא רק דיון משפטי אלא יש בו גם משהו ערכי ואני מקווה שגם היועצים המשפטיים שיושבים כאן ורואים אותו דרך העיניים המשפטיות הכול כך חשובות, יראו גם מה עומד לנגד עינינו.

ענת ברקו: אני חושבת שמה ששלמה הציג כאן, הגישה הזאת שבעצם הגוף המקצועי יש לו את האימפוט המקצועי - גם במשרד הכלכלה זו הדרך בה אנחנו עושים את העבודה – הוא נותן את ההסמכות, הוא מציב את הדרישות המקצועיות ואין כאן שום כוונה להתפשר על הסטנדרט המקצועי.

ענת ברקו: לא רוצים לעשות איזה פס ייצור לאנשים שהם עובדים סוג ב'.

ענת ברקו: להפך.

ענת ברקו: אנחנו רוצים לשחרר אנשים עם ניסיון ועם תעודה שהוסמכה והוכרה על ידי הגופים המקצועיים כתעודה קבילה ואמינה למשק, שזה גם יעזור למשק וגם יעזור לאותם חיילים ובאמת אולי יהיו לנו קצת פחות מלצרים אבל יהיו אנשים שיוכשרו למקצועות מסוימים.

ענת ברקו: אם אפשר, נתחיל להקריא את הצעת החוק וההערות ייאמרו תוך כדי הקראתו.

עידו בן יצחק: הוספת סעיף 45א בחוק שירות ביטחון (נוסח משולב), התשמ"ו-1986 (להלן – החוק העיקרי), אחרי סעיף 45 יבוא: "45א התאמות להכשרה צבאית ראש אגף כוח אדם בצבא הגנה לישראל או מי שהסמיך לכך (להלן – ראש אכ"א), רשאי לבקש מגורם אזרחי מוסמך בחינה של מידת התאמתה של הכשרה צבאית להכשרה אזרחית.

עומר בבלי: אנחנו מתנגדים לחוק שירות ביטחון.

עומר בבלי: אנחנו מתנגדים לראש אגף כוח אדם ואנחנו מבקשים שזה יהיה צה"ל או גורם בצה"ל.

ענת ברקו: צה"ל באופן כללי?

עומר בבלי: צה"ל באופן כללי.

מירי פרנקל-שור: אנחנו תמיד בחקיקה מטילים את האחריות על אדם מסוים.

עומר בבלי: אנחנו רוצים לבחון, לא ראש אכ"א.

מירי פרנקל-שור: אז הרמטכ"ל או מי שהוא יסמיך לכך?

ענת ברקו: אפשר הרמטכ"ל או מי שהוא יסמיך לכך ואז זה כל מי שאתה רוצה בצה"ל.

עומר בבלי: כרגע אנחנו מתנגדים לראש אכ"א.

עומר בבלי: מכיוון שאנחנו מתנגדים לכל הצעת החוק, אני לא יודע כרגע מי יהיה במקומו אבל לא ראש אכ"א.

קריאה: יכול להיות שזה צריך להיות גורם אזרחי ואז שר הביטחון.

ענת ברקו: אפשר לומר הרמטכ"ל או מי מטעמו.

ענת ברקו: זה מקובל עליכם?

ענת ברקו: אז תוכלו לבחור מי בתוך הצבא.

עומר בבלי: שוב, אנחנו מתנגדים לכל הצעת החוק הזאת כך שקשה לי להגיד כרגע.

ענת ברקו: אני רק מציעה שתעירו בצורה עניינית כי אנחנו ממשיכים.

עומר בבלי: הערתי.

ענת ברקו: הרמטכ"ל או מי מטעמו.

עידו בן יצחק: אם אני אקרא בהמשך ראש אכ"א, תניחו שקראתי הרמטכ"ל.

עידו בן יצחק: בבקשה לפי סעיף קטן (א) יפורטו תכנית הלימודים, אפיון צוות ההוראה, אמצעי ההוראה, תנאי הסף לקבלה להכשרה הצבאית, בחינות הנערכות במהלך ההכשרה, וכל מידע אחר שרלוונטי בנסיבות העניין.

עידו בן יצחק: הגורם האזרחי המוסמך רשאי לבקש מראש אכ"א כל מידע נוסף על ההכשרה הצבאית הנחוץ לו לשם קבלת החלטה בנושא.

שלמה סביה: אפשר בסעיף (ב) להוסיף דרכי הוראה?

שלמה סביה: אני לא יודע אם בצבא זה נהוג, אבל למידה עצמית או למידה מרחוק, יש מקומות בהם זה כן מקובל.

שלמה סביה: אמצעי הוראה זה משהו אחר, אלה יכולים להיות גם אמצעים טכניים.

ענת ברקו: בסדר.

ענת ברקו: אפשר.

עידו בן יצחק: לאחר קבלת מלוא המידע הנדרש, ישקול הגורם האזרחי המוסמך את הבקשה שהוגשה לפי סעיף קטן (א), ויודיע לראש אכ"א על כל אחד מאלה: ההכשרה הצבאית תואמת באופן מספק, להנחת דעתו, את ההכשרה האזרחית אשר בסמכותו של הגורם האזרחי.

ענת ברקו: שימו לב שסמכותו של הגורם האזרחי נשמרת לאורך כל הדרך.

ענת ברקו: אין בכך לפגום בסמכות המקצועית של אף אחד מהגורמים שיושבים כאן.

עידו בן יצחק: ההכשרה הצבאית אינה תואמת באופן מספק הכשרה אזרחית אשר בסמכותו של הגורם האזרחי, אך ניתן להתאימה להכשרה האזרחית, ובלבד שיערכו בה השלמות, התאמות או שינויים, או לקבוע בה תנאים, הכול כפי שיפרט.

עידו בן יצחק: ההכשרה הצבאית אינה תואמת הכשרה אזרחית אשר בסמכותו של הגורם האזרחי.

מירי פרנקל-שור: לפני שאנחנו עוברים לסעיף קטן (ה), ניר, ניסיתי להשיג אותך אתמול בקשר לאחת ההערות שלך שאם תרצה, תוכל להעלות אותה.

מירי פרנקל-שור: אנחנו חושבים שהיא מקבלת מענה בסעיף קטן (ה) אבל אין לנו בעיה להוסיף את ההערה.

מירי פרנקל-שור: נקרא את פסקה (ה) ואחר כך ניר יאמר את עמדתו.

עידו בן יצחק: מצא הגורם האזרחי המוסמך כי ההכשרה הצבאית תואמת באופן מספק הכשרה אזרחית אשר בסמכותו כאמור בסעיף קטן (ד)(1), או נערכו השלמות, התאמות ושינויים בהכשרה צבאית כאמור בסעיף קטן (ד)(2) להנחת דעתו של הגורם האזרחי המוסמך, יכיר בהכשרה הצבאית בדרך שבה הוא מכיר בהכשרה האזרחית הרלוונטית.

עידו בן יצחק: דבר ההכרה יובא לידיעת בוגר הקורס בדרך שתתואם עם הגורם האזרחי ובהתאם למקובל באותו עניין בהכשרה אזרחית.

ניר חיים ויינר: יש לנו כאן שתי סוגיות.

ניר חיים ויינר: כאשר פורטים את כל התהליכים, יש לי את התחושה שחסר אחד מהשלבים.

ניר חיים ויינר: כלומר, כאשר אנחנו נמצאים בסיטואציה של (ד)(2) שהגורם האזרחי המוסמך מוצא שההכשרה הצבאית אינה תואמת באופן מספק והוא אומר שניתן לעשות השלמות, התאמות, שינויים וכולי, אז בעצם זה חוזר לגורם הצבאי שהוא זה שצריך להחליט האם הוא מקיים את אותן התאמות והשלמות או לא.

ניר חיים ויינר: לפעמים יכול להיות שמדובר בנטל שהוא מוצא אותו ככבד בעיניו ואז הוא צריך להודיע לגורם האזרחי המוסמך.

ניר חיים ויינר: כלומר, הוא יצטרך להודיע לו האם הוא מעוניין לעשות את אותן התאמות והשלמות או לא.

ניר חיים ויינר: זה משהו שהצעת החוק שותקת לגביו.

מירי פרנקל-שור: האם חשוב לך שברגע שהגורם האזרחי מודיע על התאמות נדרשות, שהגורם הצבאי יודיע לך היכן הדברים עומדים?

ניר חיים ויינר: אני שואל במצב הזה.

ניר חיים ויינר: גורם מקבל את הפנייה והוא אומר שנדרשות השלמות בנושאים כלשהם ועכשיו אף אחד לא חוזר אליו.

עדנה הראל: יש לי הצעה.

עדנה הראל: אפשר לומר: מצא הגורם האזרחי המוסמך לאחר שקיבל את התייחסות הרמטכ"ל להודעתו כאמור בסעיף (ד).

רועי הראל: חסר השלב בתהליך.

עדנה הראל: לשים את זה כמאמר מוסגר מאשר לחייב לתת מענה.

עדנה הראל: לא קיבל מענה, לא קיבל מענה.

עדנה הראל: אבל מצא הגורם האזרחי המוסמך לאחר שקיבל את התייחסות הצבא – מי שיוחלט – להודעתו כאמור בסעיף קטן (ד) כי הוא יודיע לראש אכ"א כדלקמן כי הכשרה הצבאית תואמת באופן מספק אשר בסמכותו או נערכו השלמות, אז.

עדנה הראל: זה ברור שהוא צריך לקבל תשובה לפני שהוא יכול להגיע למסקנה.

מירי פרנקל-שור: זה נכון.

מירי פרנקל-שור: זאת עמדתנו.

עדנה הראל: אפשר להוסיף את המאמר המוסגר – לאחר שקיבל את עמדת הצבא ביחס לדרישתו.

עדנה הראל: תוסיפי את חמש המלים האלה.

אביבית צמח: מראש, בגלל שאנחנו מדברים כאן על מצב שראש אגף כוח אדם יכול לבקש – שוב, ההליך כאן הוא הליך וולנטרי – נראה לי ברור שיהיה כאן שיח בין הגורמים.

אביבית צמח: זה נטל צבאי שצריכים להיות מודעים לו.

מירי פרנקל-שור: פנה, רואה את הדברים ואומר לא מקובל עלי ואני ממשיך בהכשרה המקצועית שלי בלי לעשות הכרה.

אביבית צמח: אני אומרת מראש שזה מתחיל בהחלטה – שינינו את זה עכשיו – בעניין של בקשה להכרה.

אביבית צמח: יש שיח.

ענת ברקו: בקשה להכרה.

ענת ברקו: אם לא יכירו, לא יכירו.

30686: לפעמים דברים עלולים ליפול בין הכיסאות.

ענת ברקו: אפשר להוסיף את ההערה הזאת.

ענת ברקו: אנחנו ננסח את זה.

ענת ברקו: שולי, אתה רוצה להוסיף לגבי המקצועות שכבר אושרו ושיש להם מקבילה בצה"ל?

ענת ברקו: שתינתן לצה"ל, בתיאום עם מנהל האגף להכשרה, היכולת להנפיק תעודות מקצוע חתומות.

ענת ברקו: זה בעצם גם מה שקורה אצלכם.

שולי אייל: כן.

ענת ברקו: אתם מסמיכים את הגוף.

מירי פרנקל-שור: אבל זה לא מה שמופיע בנוסח.

עדנה הראל: אולי הלכנו לאיבוד.

עדנה הראל: יש סיפא שהקריא עידו לעניין ההכרה בדרך בה הגורם האזרחי מכיר.

עדנה הראל: לדעתכם זה לא מספיק?

ענת ברקו: אנחנו רוצים להוסיף איזושהי פסקה.

הדר רדאה: לגבי דבר ההכרה יובא, היינו רוצים להבהיר שדבר ההכרה יובא לידיעת בוגר הקורס על ידי הגורם הצבאי בדרך שתתואם.

הדר רדאה: שיובהר שזה הגורם הצבאי הוא זה שמעדכן את בוגר הקורס.

עדנה הראל: זה לא כתוב.

עדנה הראל: זה צריך להיות כתוב.

עדנה הראל: על ידי הגורם הצבאי.

אביבית צמח: היה שם סעיף שהנוסח שלו שונה וזה הגיע לנוסח הזה מסיבות ברורות.

אביבית צמח: שוב, ההכרה מתקבלת בפועל על ידי הגורם האזרחי שאומר שאכן יש כאן עמידה בסטנדרטים.

ענת ברקו: אבל מישהו צריך לעדכן את החייל.

הדר רדאה: זה הגורם הצבאי כי אנחנו לא אחראים על כך.

אביבית צמח: יש סיבה למה זה כתוב כך.

ענת ברקו: בסופו של דבר החייל הוא תחת הידיים של צה"ל.

ענת ברקו: זאת אומרת, אני לא יודעת למה יש איזושהי תחושה שצה"ל או משרד הביטחון מנסה להזדכות על האחריות של החיילים האלה.

ענת ברקו: אני לא יודעת למה.

ענת ברקו: העמדה שלכם הייתה עמדה הכי נגד משהו שאתם הייתם צריכים לקפוץ עליו מהמקפצה.

ענת ברקו: זה לא נראה טוב.

ענת ברקו: זה נראה רע ואני אגיד את זה גם לשר הביטחון.

ענת ברקו: זה נראה רע.

אביבית צמח: אין כאן חלילה שום כוונה להוריד אחריות.

אביבית צמח: כן צריך לקחת בחשבון שזה משהו שמתואם עם הגורם האזרחי וצריך להיות תיאום.

אביבית צמח: יש סיבה.

עדנה הראל: אולי כדאי להבהיר מבחינת התהליך.

עדנה הראל: נאמר שהגורם הצבאי נותן תעודת סיום קורס.

עדנה הראל: לגבי הקורס הזה, הוא עשה הליך של תיאום והתיאום הניב משהו.

עדנה הראל: יכול להיות שהוא הניב הכרה, יכול להיות שהוא לא הניב הכרה.

עדנה הראל: הוא יודיע מה ההליך הניב.

עדנה הראל: אחר כך הגורם האזרחי מקבל והגורם האזרחי מכיר בדרך שהוא מכיר בכל גורם אזרחי אחר.

ענת ברקו: ההבדל הוא שכפי שאמר כאן שלמה ואמרו שולי ואברי, בסופו של דבר יהיו תעודות צבאיות שהגורם האזרחי מראש מכיר בהן.

עדנה הראל: אבל כמו שהוא מראש מכיר בגורמים אזרחיים.

ענת ברקו: בדיוק.

ענת ברקו: יהיו התאמות אבל מי שיצטרך להגיד לחייל זה לא הוא יצטרך לרוץ ממשרד התרבות כדי להגיד לחייל אלא הצבא יגיד לו.

עדנה הראל: אם מותר לי בכל זאת להסביר על מה אנחנו עמדנו.

עדנה הראל: יש מצבים בהם המשרד הרלוונטי, בשונה ממשרד הספורט, לא מודיע מראש שהוא מקבל מאמנים שסיימו את וינגייט וסיימו את בה"ד 8 אלא הגורם האזרחי אומר שאני אתן תעודה למי שלמד א' וגם אני נוכחתי לגבי ב', ג' ו-ד' ואין רשימת מוסדות מוכרים.

עדנה הראל: אין דבר כזה בנמצא.

עדנה הראל: יש הרבה תחומים בהם אין רשימת מוסדות מוכרים.

עדנה הראל: אז גם הצבא לא יקבל מעמד שונה אלא תהיה הידברות עם הגורם האזרחי ויהיה לזה אותו מעמד כמו שיש למכללות אחרות באותו נושא.

עדנה הראל: יש הרבה תחומי רישוי בהם אין רשימת מוסדות מוכרים ולכן גם לצבא לא יהיה מעמד כזה.

ענת ברקו: זה יתחלק לחלק מהדברים שיצטרכו להכיר כנראה בחלק מההכשרה.

ענת ברקו: חלק מההכשרות יעשו אדפטציה ויקבלו תעודה שתהיה מקובלת על ידי הגורמים המקצועיים ויהיו קורסים שהם יהיו מקבילים לגמרי.

עדנה הראל: לכן ניסיתי להסביר לנציגת הצבא ולומר שהנוסח הוא נוסח פתוח שאומר שהצבא בעצם יעדכן לגבי מה שהגענו אליו, אבל הצבא צריך לעדכן לגבי מה הוא הגיע עם הגורם האזרחי.

ניר חיים ויינר: אנחנו לא בטוחים שהסיפא נדרשת.

ניר חיים ויינר: זאת החלטת הוועדה אם הסיפא נדרשת.

ניר חיים ויינר: אנחנו לא בטוחים מדוע היא נמצאת ומה היא באה להוסיף.

עדנה הראל: לגבי מה?

ניר חיים ויינר: שדבר ההכרה יובא לידיעה.

ניר חיים ויינר: כלומר, כתוב לפני כן שהגורם האזרחי המוסמך יכיר בהכשרה הצבאית והדרך בה הוא מכיר.

ניר חיים ויינר: אנחנו דיברנו על כך שכל הרעיון כאן הוא לנסות לגייס כוח אדם ולכן יש איזושהי הנחה שהצבא יבוא ויציג בפני אנשים מה האפשרויות שלהם וירצה לשכנע אותם להגיע לקורס, הוא יבוא וירצה לומר להם שבסופו של יום אנחנו תיאמנו את זה כבר את המשרד הרלוונטי וזה יהיה מוכר.

ניר חיים ויינר: לא ברור לי למה נדרש שזה יופיע בסיפא כאן.

ניר חיים ויינר: השאלה אם הסיפא נדרשת.

ענת ברקו: אנחנו רואים בזה חשיבות עליונה שבסופו של דבר הגורם המקצועי יכיר בקורסים הללו.

ענת ברקו: זה הדבר הכי חשוב.

ענת ברקו: הצבא לא בא להחליף את הגורם המקצועי ולכן אני לא כל כך הבנתי את ההתנגדות העזה.

ענת ברקו: באיזשהו אופן אנחנו משאירים את זה כך שאפשר יהיה לסיים את הדבר ולהכניס אותו לאיזושהי מסגרת והחוק הזה יהיה חוק נושם שיתעדכן כל הזמן בהתאם למקצועות הצבאיים שייפתחו ויבואו שוב בדיאלוג עם הגופים המקצועיים.

רועי הראל: אם אני מבין, השאלה כאן היא לא לגבי המקצועות שייפתחו אלא לגבי הבאת המידע.

רועי הראל: האגף להכשרה מקצועית אצלנו עובד עם מוסדות רבים על הקורסים ונציגי המשרד לא מגיעים לכל פתיחה של קורס ואנחנו לא עוקבים אחרי אתרי האינטרנט של כל המוסדות והמכללות כדי לראות מה הם פרסמו.

רועי הראל: אחריות המוסדות אחרי שהם קיבלו מאתנו את האישור העקרוני הראשוני להכרה, הם יכולים ורשאים לפרסם שהקורס מוכר על ידינו והם צריכים להביא לידיעת התלמידים כי ההתקשרות היא בינם לבין התלמידים.

רועי הראל: מבחינתנו, ואמרתי את זה בדיון ביום חמישי ואולי זה היה קצת בוטה לאוזני הצבא אבל מבחינתנו הצבא הוא בית ספר והוא מוסד עסקי להכשרה ככל שאר המוסדות.

רועי הראל: אנחנו נעבוד עם הצבא כמו שאנחנו עובדים עם שאר המוסדות.

איל בן ראובן: יש כאן עיקרון מאוד פשוט שלדעתי אפשר להגדיר אותו בצורה מאוד פשוטה.

איל בן ראובן: אחריות הצבא היא מול החיילים.

איל בן ראובן: זה עיקרון אחד.

איל בן ראובן: יש את האחריות המקצועית של הגורמים מול הצבא.

איל בן ראובן: זאת שרשרת המזון בסיפור הזה וזה מאוד פשוט.

איל בן ראובן: לכן השאלה מי מודיע לחיילים, היא לא שאלה.

איל בן ראובן: בוודאי שהצבא מודיע.

עדנה הראל: בסדר, אבל אז באמת יכול להיות שהסיפא מיותרת.

עדנה הראל: זאת אומרת, אם כמה גורמי ממשלה אומרים שהסיפא מיותרת, אז יכול להיות שהיא באמת מיותרת.

עדנה הראל: ההנחה היא שיש את התיאום הזה ולמה לחייב בחוק.

עדנה הראל: אם אל מול גורמים אזרחיים דבר ההכרה לא בא לידי ביטוי או הם לא עושים רגולציה על אופן ההודעה של גורמים פרטיים לתלמידים שלהם, השאלה אם צריך לחייב את הצבא, ויהיו עוד כל מיני שאלות של התחייבויות של הצבא.

עדנה הראל: יכול להיות שהסיפא מיותרת.

עדנה הראל: אני עצמי ניסחתי אותה כפשרה בדיון שהיה בינינו אבל כשאני שומעת כאן, אני אומרת שאולי באמת היא מיותרת.

איל בן ראובן: לכן אמרתי גם קודם.

איל בן ראובן: זה כל כך ברור למי שנמצא בצבא שהאחריות הצבא על חיילים, על כל מה שקורה, זה כך.

ענת ברקו: מסתבר שזה לא כל כך ברור.

ענת ברקו: זה לא ברור לכולם.

ענת ברקו: ף

רועי הראל: אני אעשה את ההבחנה הדקה.

רועי הראל: אתה מדבר בצבא על אחריות וזה נכון.

רועי הראל: בשונה ממוסדות אחרים להכשרה מקצועית, בתי הספר, אנחנו לא אמורים לפרסם שההכשרות שהם עושים מגיעות עם תעודה שלנו.

רועי הראל: בסוף בית הספר רוצה תלמידים שמשלמים לו שכר לימוד וזה אינטרס שלו וכך הוא מושך אותם.

רועי הראל: זה אטרקטיבי.

רועי הראל: הצבא לא מסתכל בהיבט הזה.

רועי הראל: אתה אומר שכדי שלצבא יהיו יותר נהגים וטבחים או דברים אחרים, שיפרסם.

רועי הראל: אני לא נכנס לשיקול הזה.

מירי פרנקל-שור: אתה בעצמך אמרת בישיבה שהתקיימה אצלי שאתם תמצאו דרך עם צה"ל להעביר את כל בוגרי ההכשרות על מנת שהם יוכלו לתת להם תעודה מטעם המשרד.

רועי הראל: אמרנו לגבי העברת המידע והמגע עם החיילים, זה לא יהיה חלק כי זה לא עובד אצלנו כך.

מירי פרנקל-שור: הרעיון, כמו שהסבירה חברת הכנסת ענת ברקו, הוא שחייל יסיים קורס שנעשתה לגביו התאמה, הוא גם יקבל תעודה ממשרד הכלכלה.

מירי פרנקל-שור: הרעיון מלכתחילה היה שהוא יקבל תעודה חתומה על ידי משרד הכלכלה וחתומה על ידי הצבא.

מירי פרנקל-שור: התנגדתם לכך.

מירי פרנקל-שור: בסדר, התקבל, הבנו גם מדוע.

מירי פרנקל-שור: אבל אתה בעצמך אמרת שיהיה קובץ אקסל – אני ממש זוכרת את המלים האלה – בדרך בה יועבר המידע, בדרך בה אתם תחליטו אל מול הצבא, ויושב ראש האגף להכשרה מקצועית ייתן את הכרתו לתעודת המקצוע.

רועי הראל: היה דיון ביום ראשון עם נציגי צה"ל.

ניר חיים ויינר: כתוב "יכיר בהכשרה צבאית בדרך שבה הוא מכיר וכולי".

רועי הראל: זה בסדר.

רועי הראל: לא חזרנו מזה.

רועי הראל: דרך העברת הידע לחייל שהקורס מוכר או לא מוכר.

רועי הראל: היה דיון ביום ראשון של נציגי האגף שלנו עם נציגי הצבא לגבי נושא התעודות.

רועי הראל: זה משהו אחר וזה נפרד.

רועי הראל: אנחנו מדברים על הבאת המידע לחייל.

רועי הראל: הצבא רוצה להביא חייל לקורס מסוים, יודיע לו.

רועי הראל: אנחנו לא נבוא לקורס ונודיע.

ענת ברקו: זה ברור.

ענת ברקו: הצבא יודיע.

ענת ברקו: נקודה.

רועי הראל: לצבא זה לא ברור.

ענת ברקו: האחריות היא בתוך הצבא.

ענת ברקו: הצבא אחראי על החייל.

עדנה הראל: אבל אז השאלה אם צריך לכתוב את זה בחוק.

ענת ברקו: זה מה שיהיה בפועל.

ענת ברקו: אפשר לא לכתוב את זה?

עדנה הראל: כמה גורמים מבקשים לכתוב את זה בגלל כל מיני חששות.

ענת ברקו: נחליט על זה בהמשך.

עדנה הראל: הבקשה הנוספת היא של משרד הבריאות שאם כבר זה כן כתוב, שיהיה ברור שזה הגורם הצבאי שצריך להביא לידיעה כי הגורם האזרחי הרי לא מסוגל לעשות זאת.

עדנה הראל: הנוסח לא מאה אחוזים ברור בעניין.

ענת ברקו: זה ברור.

ענת ברקו: זה מקובל.

עידו בן יצחק: הגורם האזרחי המוסמך יהיה ראי לוודא התקיימות התנאים הנדרשים להכרה בהכשרה צבאית כאמור בסעיף זה, לרבות באמצעות בקרה על התקיימותם, בדרך שתוסכם עמו, כתנאי להכרה.

הדר רדאה: היינו רוצים להוריד את הקטע "לרבות באמצעות בקרה על התקיימותם" כדי שלא יתפרש כחובת פיקוח של הגורם האזרחי.

עדנה הראל: אין לנו התנגדות.

עדנה הראל: אנחנו הסכמנו בתוך הממשלה שאפשר להוריד את המאמר המוסגר אבל שיישאר "רשאי לוודא התקיימות התנאים כאמור בסעיף זה בדרך שתוסכם עמו כתנאי להכרה".

עדנה הראל: אני אסביר לפרוטוקול.

עדנה הראל: ברור שמדובר בסמכות.

עדנה הראל: מה שחשוב בסעיף הזה זה שברור שהגורם האזרחי מוסמך ורשאי לוודא.

עדנה הראל: רשאי לקבל מידע.

עדנה הראל: שלא יהיה מצב שאחרי שנתנו לו את המידע לכתחילה, יגידו לו שעכשיו זה הצבא ואנחנו לא מוסרים כי אז הוא לא יכול לקיים איזשהו סוג של פיקוח ובקרה כמו שהוא מבין.

עדנה הראל: אפשר להוריד את המאמר המוסגר.

שלמה סביה: אני רוצה לשאול שאלה.

שלמה סביה: "בדרך שתוסכם עמו".

הדר רדאה: יישאר.

שלמה סביה: למה זה צריך להישאר?

עדנה הראל: זה צריך להישאר.

עדנה הראל: הוא צריך להיות שבע רצון שהוא מוודא את התקיימות התנאים בדרך שהוא מוצא לנכון.

עדנה הראל: דרך הבדיקה בין הצבא לבין הגורם האזרחי.

עדנה הראל: הגורם האזרחי המוסמך יהיה רשאי לוודא התקיימות התנאים הנדרשים להכרה בדרך שתוסכם עמו כתנאי להכרה.

עדנה הראל: זאת אומרת, אם אתה אומר לצבא שאני רוצה לוודא את התקיימות כפיפות בטן של נשים בהריון, ואני רוצה מדי פעם לבוא עם כמ הנשים בהריון ולבדוק איך אתם עושים את זה, הם לא יכולים להגיד לך לא.

שלמה סביה: אני רוצה שזה יהיה כתוב כמו על כל גוף אזרחי אחר.

עדנה הראל: בסדר, אבל כאן בגלל שזה צבא, אני רוצה להיות בטוחה.

עדנה הראל: בגלל שזה צבא, שלא יהיה מצב בו מחר יבואו ויגידו, סליחה, אלה מחנות צה"ל וכולי כי אז יש לי בעיה לפקח.

30686: החשש הוא מפני מה שאמרה עדנה, החשש הזה מפני המצב שבו יגידו שעכשיו זה צבא ואתה לא יכול להיכנס.

ענת ברקו: אז אתם לא תתנו את ההסמכות.

ענת ברקו: ההסמכה היא בידיים של הגורמים האזרחיים.

עדנה הראל: לכן חשובות לנו המלים האלה.

שלמה סביה: לא.

שלמה סביה: ההסמכה אצלנו היא לא בידיים האזרחיות.

שלמה סביה: ברגע שאנחנו מעבירים את המנדט לצבא, לא.

שלמה סביה: זה בדיוק העניין של הוסכם.

שלמה סביה: הצבא צריך להבין שזה חלק מהחובה שלו כתנאי לקבלת ההכרה.

שלמה סביה: אני לא מסכים, הוא לא נותן לי להיכנס ולעשות בקרה בקורס, הוא קיבל את האישורים ממני.

ענת ברקו: אתה לא נותן לו את ההכרה.

שלמה סביה: אנחנו פועלים בצורה שונה.

עדנה הראל: זה כתנאי להכרה.

עדנה הראל: זה כבר תנאי מראש כי אחרת אתה אומר שאתה שולל לו את ההכרה.

שלמה סביה: לכן כתנאי לקבלת ההכרה, הוא מחויב בלי העניין של הסכמה או לא הסכמה.

עדנה הראל: אתה צריך להיות שבע רצון.

שלמה סביה: מוסכם על ידי מי?

שלמה סביה: אם זה הגורם האזרחי.

עדנה הראל: אפשר להגיד בדרך שתהיה על דעת הגורם האזרחי.

עדנה הראל: לזה אתה מתכוון.

שלמה סביה: כן.

שלמה סביה: מקובל עלי.

אביבית צמח: לא.

אביבית צמח: בסופו של יום צריך לזכור שצה"ל הוא לא גוף רגיל.

אביבית צמח: יש ביטחון מידע, יש סיבה למה זה כתוב בצורה כזאת.

אביבית צמח: אי אפשר לאפשר דברים מסוימים.

אביבית צמח: יש בעייתיות לקיים בצבא.

עדנה הראל: אני מציעה שיהיו שניהם.

עדנה הראל: שתוסכם אתו ותהיה על דעת הגורם האזרחי.

אביבית צמח: אני הייתי אומרת בדרך שתוסכם אתו וצריך לקחת בחשבון את ענייני ביטחון מידע.

עדנה הראל: אז אל תסכימי.

מירי פרנקל-שור: אל תלכי לבקשה להכרה מלכתחילה.

ענת ברקו: גמרנו.

ענת ברקו: הדיון הזה מסתיים.

ענת ברקו: הדיון מוצה.

ענת ברקו: הגוף המקצועי הוא בסופו של דבר או שנתן את ההכרה או שייתן את ההכרה או שיבטל את ההכרה.

ענת ברקו: הכוח הוא בידיים של אותו גוף מקצועי שתמיד יכול להשאיר את הצבא עם ההכשרה הצבאית.

ענת ברקו: נקודה.

ענת ברקו: אני חושבת שהנוסח שהוצע הוא בסדר והוא מכסה את כולם.

ענת ברקו: אתם לא יכולים להכביד כשכל אחד מושך לכיוון אחר.

שלמה סביה: גם היום אני עושה את זה.

שלמה סביה: אני מתאם עם השב"כ לפני שאני בא.

עדנה הראל: שני הצדדים צריכים להסכים.

עדנה הראל: אתה אומר לא, אז אתה לוקח ואתה לא מסכים.

עדנה הראל: אני חושבת ששני הצדדים מוגנים.

שלמה סביה: כי לא כתוב כאן תוסכם על ידי מי.

30686: ברשותך יושבת ראש הוועדה, אם אפשר להבהיר לפרוטוקול לשאלתו של שלמה ולחשש שהוא הביע ולפי מה שאמרה אביבית.

אביבית צמח: בדיוק.

אביבית צמח: לציין שצריכה להיות עמידה בכללי ביטחון מידע.

עידו בן יצחק: אנחנו לא נכנסים פרטנית לאיזה סוגים.

עידו בן יצחק: אתם לא מסכימים שהוא ייכנס, נגמר הסיפור והוא לא ייכנס.

עומר בבלי: כתוב רשאי לוודא.

עומר בבלי: זאת אומרת שזה כבר לא תלוי בצה"ל.

עידו בן יצחק: בדרך שתוסכם.

עומר בבלי: תוסכם על ידי שני הצדדים.

עידו בן יצחק: כן.

עידו בן יצחק: הכוונה לשני הצדדים.

ענת ברקו: אביבית, זה לא קשור כי יודעים לעשות את זה גם עם אנשים שיש להם יכולות לעשות את הדברים האלה גם בתוך הצבא והם מקובלים על המערכת.

ענת ברקו: אי אפשר להתעכב על זה יותר.

ענת ברקו: ממשיכים.

עידו בן יצחק: הסכמה של שני הצדדים.

נטלי כהן: אם אפשר הערה בנושא הזה.

נטלי כהן: חשוב לנו לדעת גם מי מממן את הבדיקה הזאת.

ענת ברקו: איזו בדיקה?

נטלי כהן: בדיקה כדי לראות שהתנאים באמת מתקיימים.

נטלי כהן: על מי נופלות העלויות?

קריאה: כמו כל הכרה, זה נופל על הרשות.

עדנה הראל: את לוקחת אגרות מגופים פרטיים?

נטלי כהן: לא מימון אגרות.

נטלי כהן: אם אנחנו באים לוודא ובודקים.

עדנה הראל: מה את עושה עם גורם פרטי?

נטלי כהן: אני מדברת על הגורם האזרחי.

נטלי כהן: אנחנו כמשרד התחבורה, אם אנחנו באים לבדוק את צה"ל אם הוא מקיים את התנאים או לא מקיים את התנאים, מבחינתנו זה כוח אדם ואנחנו רוצים לדעת מי נושא בעלויות האלה.

קריאה: זה חלק מהתפקיד שלכם.

עדנה הראל: אני שואלת מה את עושה לגבי גופים פרטיים.

עידו בן יצחק: אם מחר מקימים עוד בית ספר לטיסה, זה גם מטיל עליכם עוד עלויות כי אתם הולכים לבדוק אותו?

ענת ברקו: זה נראה מוזר.

ענת ברקו: זאת שאלה תמוהה.

נטלי כהן: זאת לא שאלה תמוהה.

ענת ברקו: אם אתם עושים את הביקורת, אתם עושים את הביקורת.

ענת ברקו: אתם מבקרים מקצועית הרבה מאוד גופים.

עדנה הראל: הם חלק מהרגולטורים.

עדנה הראל: אולי אני אענה בשמם.

עדנה הראל: בחלק מהרגולטורים, תפקידי הפיקוח והבקרה שלהם על השוק הפרטי, והרבה מההכשרות נעשות בשוק הפרטי, ממומנות בתקציב סגור באמצעות אגרות.

עדנה הראל: למעשה הסיטואציה כאן אומרת שיהיו לך גופים שהם דמוי פרטיים שלא משלמים אגרות כי זה בתוך המדינה, אולי לא משלמים אגרות, ואולי הגופים הפרטיים בעצם מממנים את הפיקוח עליהם.

עדנה הראל: זאת לא שאלה טריביאלית לגבי חלק מהמצבים.

עדנה הראל: לכן שאלתי מה קורה במשרד התחבורה ספציפית, אבל בחלק מהמצבים היא לא שאלה טריביאלית.

עדנה הראל: צריך לחשוב על זה.

ענת ברקו: אין לי תשובה לזה.

מירי פרנקל-שור: למען הפרוטוקול, אני מבקשת לחזור לסעיף קטן (ה) ויש לי הצעה.

מירי פרנקל-שור: יש כאן שני דברים שמבקשים להסדיר בסעיף קטן (ה) כאשר צה"ל מעדכן את הקורס בהתאם להחלטת הגורם האזרחי המוסמך.

מירי פרנקל-שור: יש כאן את מה שנאמר שהתעודות תועברנה בדרך בה יוסכם בין הצבא לבין הגורם האזרחי, אבל יש גם את החלק השני בו יש חובה לעדכן את החייל, להביא לידיעתו שהקורס אותו הוא סיים מוכר גם על ידי הגורם האזרחי.

מירי פרנקל-שור: לכן אני מציעה שבסיפא אנחנו רק נשאיר את המלים "בדבר ההכרה יובא על ידי צה"ל לידיעת בוגר הקורס", נקודה, ואת הסיפא נמחק.

עדנה הראל: לא.

עדנה הראל: בדרך שתתואם.

עדנה הראל: היא צריכה להיות בדרך שתתואם עם הגורם האזרחי בכל מקרה כי אחרת יכולה להיות טעות.

מירי פרנקל-שור: אני רוצה להבין מה זה בדרך שבה תתואם עם הגורם האזרחי.

מירי פרנקל-שור: כאשר מועבר קובץ האקסל בין הצבא לבין הגורם האזרחי והגורם האזרחי מאשר, את מה הוא מאשר?

מירי פרנקל-שור: על זה לא דיברנו.

מירי פרנקל-שור: אנחנו חשבנו שנכון שזה יצוין על גבי התעודה ואתם אמרתם, לא.

מירי פרנקל-שור: אמר משרד הכלכלה: אנחנו נכיר בצבא בדרך בה אנחנו מכירים בכל הגופים האחרים בהם מתקיימים אותם קורסים.

מירי פרנקל-שור: מגיע אותו קובץ אקסל, מוחזר קובץ האקסל לצבא ועכשיו זה חייב להגיע לחייל.

עדנה הראל: קובץ האקסל כאן מטעה.

עדנה הראל: מה שיש כאן זה לצורך העניין קורס שיש בו רכיבים כאלה וכאלה.

מירי פרנקל-שור: אומר אברי שמי שסיים חשמלאי מטוסים יוכר לו כחשמלאי.

עדנה הראל: זה בדיוק העניין.

עדנה הראל: אולי ניר ייתן כמה דוגמאות.

ניר חיים ויינר: ניתן להבחין בדיוק מכיוון שכמו שאנחנו דיברנו בדיון המקדים, יש הבחנה בין עצם סיום הקורס שמעניק תעודת גמר או מעניק איזשהו שלב של הכשרה לבין כל מיני תעודות מקצוע מאוחרות יותר או הסמכות או רישיונות או דברים אחרים שדורשים מעבר לזה ניסיון או עמידה בדרישות סף או אפילו היעדר רישום פלילי שזה הרגולטור בודק.

ניר חיים ויינר: מה שצריך להיות זה שבדיוק הצבא לא יבוא ויטעה בתום לב את בוגר הקורס בזה שהוא אומר לו שעכשיו הוא יכול לקבל תעודת מקצוע של חשמלאי.

ניר חיים ויינר: לא.

ניר חיים ויינר: יש עוד שלבים שהוא צריך לעבור בדרך.

הדר רדאה: ובכל משרד זה עובד אחרת.

ניר חיים ויינר: בכל משרד, בכל רגולטור וגם בתוך המשרדים.

ניר חיים ויינר: כל אחד יש לו את הדרישות שלו על פי חוק ועל פי כללים.

עדנה הראל: לכן זה חייב להיות מתואם עם הגורם האזרחי.

עדנה הראל: לכן ההודעה לחיילים ככל שהיא נעשית, חייבת להיות מתואמת עם הגורם האזרחי.

מירי פרנקל-שור: אם כן, בואי נשאיר את הסיפא.

הדר רדאה: לא.

הדר רדאה: רק להוסיף על ידי הגורם הצבאי בדרך שתתואם.

אביבית צמח: איפה הכנסנו כאן את הגורם הצבאי?

הדר רדאה: נכניס אותו.

הדר רדאה: אם נאמר בדרך שתתואם, זה יפתור את הבעיה.

עדנה הראל: את סיכמת עם משרד הבריאות משהו לגבי חובשים.

עדנה הראל: כשאת עושה קורס חובשים, לפני שאת מודיעה למשתתפים בקורס, כשהם נרשמים במנילה או כשהם משתחררים או באיזשהו שלב, את יודעת שאת נותנת להם הודעה שתואמה עם משרד הבריאות.

עדנה הראל: מתואם עם משרד הבריאות לפי מכתבו מיום כך וכך, משמעות הקורס שעשית זה שלב א' בהכשרת חובשים.

מירי פרנקל-שור: למה למחוק את מה שהצעתי?

עדנה הראל: אין בעיה לא למחוק.

עדנה הראל: כמו שאת אמרת, זה יקרה ממילא.

עדנה הראל: אם יש שאלה אם זה יקרה ממילא או אצל מי האחריות על החובה לתאם, שזה יישאר.

עדנה הראל: בעיני זה אמור היה לקרות ממילא אבל אמרתי את זה מכיוון שהתעוררו כאן כל מיני שאלות.

ניר חיים ויינר: המחשבה שזה היה קורה בשלב לפני הקורס.

ניר חיים ויינר: כלומר, בניסיון של צה"ל לגייס את אותם אנשים לאותו קורס.

ענת ברקו: אנחנו ממשיכים.

הדר רדאה: אם מורידים את הסיפא - - - משאירים על ידי הגורם הצבאי.

מירי פרנקל-שור: על ידי הגורם הצבאי כיוון שהוא בא במגע עם החיילים.

עידו בן יצחק: שר הביטחון ידווח לוועדת החוץ והביטחון, מדי שנה, על בקשות שהגיש ראש אכ"א לפי סעיף קטן (א) בשנה שקדמה לה.

עומר בבלי: אנחנו מתנגדים לשר הביטחון ולוועדת החוץ והביטחון.

עומר בבלי: אנחנו אומרים שזה יהיה בוועדה הרלוונטית לפי החוק הרלוונטי ואם כבר, אנחנו מציעים שאלה יהיו השרים האמונים על החוקים הרלוונטיים שהם אלה שידווחו.

ענת ברקו: בסדר.

ענת ברקו: אנחנו מוחקים את הסעיף הזה.

עידו בן יצחק: (1) אין בהוראות סעיף זה כדי לגרוע מסמכות הגורם האזרחי המוסמך בכל דבר הנוגע להכשרה שבתחום סמכותו על פי כל דין.

עידו בן יצחק: (2) אין בהוראות סעיף זה כדי למנוע ממוסד מוכר להשכלה גבוהה להעניק פטור בגין הכשרה צבאית לצורכי לימודים אקדמיים.

עידו בן יצחק: בסעיף זה - "הגורם האזרחי המוסמך" – גורם המכיר בהכשרה אזרחית על פי דין, או שהכשרה אזרחית מסוימת היא בתחום סמכותו.

עידו בן יצחק: הסיפא הבאה נוספה לבקשת משרד הבריאות אבל אני מבין שאתם יורדים ממנה.

הדר רדאה: כן.

עידו בן יצחק: "הכשרה" – לרבות קורסי הכשרה מקצועית, לימודים, או השתלמויות, למעט לימודים אקדמיים או תעודת הוראה.

מיכל חורין: כאן אנחנו מבקשים להוסיף את תעודת עובד חינוך בחינוך הבלתי פורמלי.

מיכל חורין: תעודה מקבילה לתעודת הוראה בחינוך הבלתי פורמלי.

מיכל חורין: היא בעצם שוות ערך לתעודת הוראה אלא למי שלומד בחינוך הבלתי פורמלי.

אביבית צמח: אני אוסיף כאן שלא תהיה התנגדות להחרגה של הלימודים האקדמיים כאן.

מירי פרנקל-שור: אבל הנושא כבר נדון והוסכם.

אביבית צמח: אני מציינת.

הדר רדאה: אני רוצה לוודא שאנחנו יורדים סופית לגבי הגורם האזרחי המוסמך.

ענת ברקו: ירדנו.

עידו בן יצחק: הגדרה של הגורם האזרחי המוסמך מסתיימת במלים "או שהכשרה אזרחית מסוימת היא בתחום סמכותו".

ענת ברקו: אתה הוספת את מה שהיא ביקשה?

עידו בן יצחק: תעודת עובד חינוך בחינוך הבלתי פורמלי.

עידו בן יצחק: למה צריך את הדברים האלה?

מיכל חורין: כי זאת כמו תעודת הוראה אלא שזה במסלולים של החינוך הבלתי פורמלי.

מיכל חורין: זה בדיוק אותו הדבר אלא שזאת תעודה מעט שונה.

מירי פרנקל-שור: אתם אומרים תעודת הוראה אותו דבר כמו לימודים אקדמיים?

מיכל חורין: לא.

מיכל חורין: לכן אנחנו מבקשים להחריג את זה.

מירי פרנקל-שור: לא בדיוק הבנו למה צריך להחריג את תעודת ההוראה.

מיכל חורין: כי תעודת הוראה היא לא לימודים אקדמיים.

מיכל חורין: אנחנו מבקשים להחריג את זה כדי שאף אחד מהקורסים הצבאיים לא ישמש אחרי כן להכרה בתעודת הוראה אלא אם כן המוסדות ירצו להכיר בזה לפטורים, כמו שנאמר קודם לגבי המוסדות.

עומר בבלי: אם מוסיפים גם את תעודת ההוראה וגם את תעודת עובד בחינוך מיוחד, אולי כדאי להוסיף את זה גם לסעיף (ח)(2): אין בהוראות סעיף זה כדי למנוע ממוסד מוכר להשכלה גבוהה להעניק פטור בגין הכשרה צבאית לצורכי לימודים אקדמיים ו/או לצורכי תעודת הוראה.

מיכל חורין: צודק.

מיכל חורין: אין לנו התנגדות לזה.

עדנה הראל: מוסד אקדמי יכול לתת פטור.

ענת ברקו: גם מוסד אקדמי רשאי לתת את הפטורים האלה.

עדנה הראל: גם לעניין תעודת הוראה.

ענת ברקו: יפה.

ענת ברקו: אנחנו עושים משהו טוב.

עידו בן יצחק: "הכשרה אזרחית" – הכשרה הנרכשת על ידי אדם שלא כחלק משירותו הצבאי.

עידו בן יצחק: "הכשרה צבאית" – הכשרה הנרכשת על ידי חייל כחלק משירותו הצבאי.

ענת ברקו: זה יכול להיות גם קד"צ וזה לא שירות צבאי.

ענת ברקו: צריך לקחת את זה בחשבון.

אביבית צמח: צריך להיזהר עם המונחים.

אביבית צמח: יש הבדלים.

אביבית צמח: השאלה מה בדיוק הכוונה כאן.

ענת ברקו: הכשרה על ידי חייל כחלק משירותו הצבאי, כחייל או כמלש"ב.

אביבית צמח: חד משמעית משהו שהייתי אומרת שאני צריכה לברר.

אביבית צמח: כרגע קשה לי להגיד.

מירי פרנקל-שור: נכתוב מועמד לשירות ביטחון.

עידו בן יצחק: "הכרה בהכשרה" – הכרה בעמידה בדרישות הכשרה.

ענת ברקו: זה הנוסח.

ענת ברקו: אנחנו נעשה את התיקונים.

ענת ברקו: אנחנו צריכים לקבוע דיון נוסף.

ענת ברקו: אנחנו נחכה שבוע כדי לבחון את האכסניה של החוק.

ענת ברקו: נמתין לעמדת משרד הביטחון.

הדר רדאה: מדובר רק על שינוי האכסניה?

ענת ברקו: אנחנו לא יודעים.

ענת ברקו: אנחנו חושבים שזה צריך להיות.

הדר רדאה: שיישאר מנגנון לתיאום שיתוף פעולה לגבי התכנים.

ענת ברקו: זה ברור.

ענת ברקו: אנחנו עדיין מבקשים ממשרד הביטחון לבחון את זה שזה יהיה תחת חוק שירות ביטחון.

ענת ברקו: והיה אם לא, אנחנו נותנים שבוע כדי להציע אכסניה שונה.

עומר בבלי: אני אביא את כל מה שנאמר כאן בפני לשכת השר.

עומר בבלי: הבוקר היה דיון בנושא הזה.

עומר בבלי: אני הגעתי ישירות ממנו.

עומר בבלי: השתתפה בדיון גם רח"ט תומכ"א וכולנו הבענו את אותה עמדה בנושא.

עומר בבלי: בכל זאת, אני כמובן אציין את כל מה שנאמר כאן.

ענת ברקו: תודה.

ענת ברקו: את ההצבעה הראשונה אנחנו נעשה לגבי הפיצול.

ענת ברקו: הוועדה מחליטה להביא בפני מליאת הכנסת הצעה לפצל מהצעת החוק את נושא ההכרה בהכשרות צבאיות לצורכי לימודים אקדמיים בהתאם לסעיף 79(ב) לתקנון הכנסת.

ענת ברקו: נצביע על זה.

ענת ברקו: מי בעד?

עדנה הראל: זה בניגוד לעמדת הממשלה, אלא אם זה יהיה בהסכמה.

עדנה הראל: אני מתנצלת, אני חושבת שגם פיצול עומד בניגוד לעמדת הממשלה לקדם בהסכמה.

עדנה הראל: פיצול כזה עומד, להבנתי, משאיר את זה תלוי ועומד בניגוד לעמדת הממשלה לגבי הקידום בהסכמה.

עידו בן יצחק: אנחנו מקדמים כרגע הצעת חוק שאומרת את מה שאומרת היושב ראש, שלימודים אקדמיים מוחרגים וזה תואם את עמדת הממשלה.

עומר בבלי: זה לא תואם כי זה לא בהסכמה.

מירי פרנקל-שור: נכון, זה לא בהסכמה.

מירי פרנקל-שור: הממשלה לא מסכימה שלימודים אקדמיים יוכרו בתהליך הזה.

מירי פרנקל-שור: כרגע הוועדה משאירה את הנושא הזה על שולחן הוועדה.

ענת ברקו: לגבי ההצבעה הראשונה על הפיצול.

ענת ברקו: מי בעד?

ענת ברקו: בעד הפיצול – פה אחד

ענת ברקו: הפיצול אושר פה אחד.

ענת ברקו: לגבי הצעת החוק כפי שהוקראה.

ענת ברקו: מי בעד?

עומר בבלי: שר הביטחון יגיש ערר על ההצבעות.

עומר בבלי: כך הנחו אותי לומר.

מירי פרנקל-שור: אם תוך שבוע תבואו עם אכסניה אחרת, הוועדה תתכנס פעם נוספת.

עומר בבלי: אני רק יכול לומר שוב שזה בניגוד לעמדת הממשלה.

ענת ברקו: אנחנו מצביעים.

ענת ברקו: מי בעד אישור הצעת החוק?

ענת ברקו: בעד הצעת החוק – פה אחד

ענת ברקו: הצעת החוק אושרה.

ענת ברקו: אנחנו נקבע דיון לעוד שבוע ולאחר מכן נוכל לשנות את האכסניה.

מירי פרנקל-שור: בינתיים לא נניח את ההצעה.

מירי פרנקל-שור: לא נעביר אותה לפרסום.

ענת ברקו: לא ממשיכים עד שאנחנו לא נבחן את האכסניה.

ענת ברקו: אנחנו גם נדבר על העניין הזה.

ענת ברקו: אני מודה לכם שבאתם.

רועי הראל: שינוי האכסניה, משמעותו יכולה להיות גם שינויים בגורם שעליו מוטלת הסמכות.

מירי פרנקל-שור: אם תתקבל הצעה, הוועדה תשוב ותתכנס ותפתח את הדיון ואנחנו נכניס את כל השינויים הרלוונטיים אבל שקודם כל תבוא הצעה ונבחן אותה.

ענת ברקו: תודה רבה שבאתם.

ענת ברקו: תודה על כל העבודה שנעשתה.

ענת ברקו: הישיבה נעולה.