ועדת החקירה הפרלמנטרית בנושא התנהלות המערכת הפיננסית בהסדרי אשראי ללווים עסקיים גדולים, כנסת 20, פרוטוקול מספר 19, 2019-04-16 11:00

איתן כבל: בוקר טוב לכולם.

איתן כבל: אני מבקש לפתוח את ישיבתה האחרונה של ועדת החקירה, שעבורי ועבור חברתי איילת נחמיאס ורבין וחברי דב חנין היא גם הישיבה האחרונה בקדנציה הזו ומי יודע לעוד כמה קדנציות.

ברשותכם, ולומר: חבריי חברי ועדת החקירה, מנכ"ל הכנסת, מזכירת הכנסת חברתי, חברתי היועצת המשפטית לוועדה, חברתי מנהלת הוועדה, יועצי הוועדה, נציגי החברה האזרחית, עיתונאים, אורחים נכבדים – דוח ועדת החקירה הפרלמנטרית להתנהלות המערכת הפיננסית בהסדרי אשראי ללווים עסקיים גדולים הוא דוח נדיר בקרב הדוחות שהוגשו אי פעם מטעם כנסת ישראל.

ברשותכם, ולומר: הוועדה הוקמה מטעם הגוף הריבוני של מדינת ישראל – הכנסת – לחקור תופעות חמורות וקשות שמתרחשות מזה שנים באחת המערכות החשובות בכלכלת המשק, אם לא החשובה שבהן – המערכת הפיננסית-הבנקאית והשוק המוסדי: קופות הפנסיה, קופות הגמל, חברות השקעות ועוד.

ברשותכם, ולומר: החברה הישראלית למודת משברים ותדהמות לנוכח כשלים ואכזבות.

ברשותכם, ולומר: הידוע מכול בתחום הכלכלי הוא משבר המניות הבנקאיות בשנות ה-80, הידוע בתור "יום הכיפורים של כלכלת ישראל".

ברשותכם, ולומר: למלחמת יום הכיפורים ולמשבר המניות ישנו מכנה משותף ברור: בשניהם מערכות תשתיות חיוניות לחברה פעלו לאורך זמן בכשל יסודי ממאיר, ואיש לא התריע, לא חקר ביסודיות ולא התייחס ברצינות לסימני האזהרה.

ברשותכם, ולומר: התוצאה הייתה קריסה של ממש, מפולת, ממנה ניזוק הציבור על כל רבדיו בצורה דרמטית.

ברשותכם, ולומר: בעקבות שני האירועים הוקמו ועדות חקירה ממלכתיות: ועדת אגרנט וועדת בייסקי.

ברשותכם, ולומר: כמה עשורים לאחר המשבר בשנות ה-80, אנו חוזרים למערכת הבנקאית ומגלים שהבנקים, והמערכת הפיננסית כולה, הם עדיין "חור שחור" בחברה הישראלית: מועדון סגור ואקסקלוסיבי שאפילו כנסת ישראל לא יכולה לחדור אליו על מנת לבדוק ולחקור את התנהלותו.

ברשותכם, ולומר: שלושה דוחות של ועדות גילו בעיות וכשלי יסוד במערכת הבנקאות – ועדת ברודט בשנת 1995 חשפה את קשרי השליטה של הבנקים בחברות הגדולות במשק והעיוותים שנבעו מכך; ועדת בכר בשנת 2004 חשפה את ניגודי העניינים של הבנקים; וועדת שטרום בשנת 2016 חשפה את היעדר התחרותיות בשירותים הבנקאיים בישראל שפוגע אנושות במשקי הבית והעסקים הקטנים – בכם ובנו.

ברשותכם, ולומר: וכאילו הזמן לא עשה דבר – בדור הזה, בתקופתנו אנו, דלתות הבנקים הוגפו ונחתמו בפני מנגנון הביקורת של כנסת ישראל.

ברשותכם, ולומר: הבנקים, מצוידים בחוות דעת משפטיות ובגיבוי של בנק ישראל, סירבו למסור לוועדת החקירה של הכנסת את המידע שהתבקשו לתת לה.

ברשותכם, ולומר: הבחירה להסתתר מאחורי חוות דעת משפטיות מתואמות ולשמור את המידע מאחורי "משפט ובריח", היא בראש ובראשונה בחירה ציבורית, והיא בחירה אומללה.

ברשותכם, ולומר: הבנקים חיים מאמון הציבור, בלעדיו לא תוכל המערכת הבנקאית להתקיים ולו יום אחד.

ברשותכם, ולומר: העובדה שהבנקים כאיש אחד, בחרו להסתיר באופן כה בוטה מידע ששופך אור על התנהלותם, מציבה סימן שאלה גדול על מידת האמון שלו הם ראויים.

ברשותכם, ולומר: כוונתי כאן להיבט הציבורי של התנהגות הבנקים ולא להיבט המשפטי – גברתי היועצת המשפטית, ידעתי שכבר תאמרי את דבריך, וגם למרות ירידת השמיעה שלי שמעתי.

ברשותכם, ולומר: נכון, החוק בישראל קובע חיסיון על מידע בנקאי רגיש, אך חיסיון זה הוא בראש ובראשונה עבור הלקוח.

ברשותכם, ולומר: הבחירה של הבנקים להסתתר מאחורי סעיף החיסיון ולעשות בו שימוש ציני כלפי הוועדה עולה עד כדי ניצול של הוראות החוק ומקוממת במלוא מובן המילה.

ברשותכם, ולומר: הבנקים הם גוף ציבורי, וככאלה עליהם ליתן דין וחשבון לציבור, ולא להסתתר מאחורי חוות דעת משפטיות מלומדות שגם הן ממומנות על ידי הציבור הרחב.

ברשותכם, ולומר: העובדה שהבנקים החליטו להסתיר את המידע בעזרתו האדיבה של הרגולטור האמון על הפיקוח עליהם – בנק ישראל, מלמדת על כך שהייתה סיבה טובה להסתרת המידע.

ברשותכם, ולומר: לא לחינם הם התנגדו לחשוף חומרים גם בפורמטים כלליים.

ברשותכם, ולומר: הם הציבו תמרור "אין כניסה" גדול בפני בדיקה של העם את מעלליהם וחסמו את אור השמש המחטא, כלשונו של השופט ברנדייס.

ברשותכם, ולומר: על אף התנאים המגבילים בהם פעלה הוועדה, תמונת המצב שנגלתה בפנינו מראה בבירור וללא צל של ספק כי במגזר הבנקאי יש בעיות תהומיות עמוקות בהיקף עצום, שיש להן השלכות חברתיות כלכליות ראשונות במעלה על החיים של כל אחת ואחד מאתנו.

ברשותכם, ולומר: חשוב להסביר זאת: א) העובדה שהבנקים נדיבים למגזר מסוים ונותנים אשראי בלי חשבון לטייקון מסוים, "בעל הילה" כלשונו של בנק ישראל, אומרת שמתחריו, בפועל או בכוח, פועלים בנחיתות והתחרות נפגעת קשות; ב) העובדה שהבנקים נדיבים מאוד כלפי טייקון זה או אחר ו"מגלחים" מהחוב שלו עשרות ומאות מיליוני ש"ח אומרת שמישהו מממן את הנזק הזה – כי, ראו זה פלא, למרות שהבנק "מוותר" על חלק ענק מהחובות של אותם גבירים "בעלי הילה" – כינוי שהמציא הפיקוח על הבנקים – הוא אינו מפסיד ושומר על יציבות ברווחיו.

ברשותכם, ולומר: ולמה אינו מפסיד?

ברשותכם, ולומר: כי יש לו מגזרים אחרים שמהם הוא יכול לשאוב עוד ועוד רווחים ולהעלות עוד ועוד את המחירים, העמלות, הריביות וכיוצא באלה.

חשוב להדגיש: יובהר, וחשוב לי להדגיש, כי אין בכוונתי לטעון שצריך חס וחלילה "לקבור" את שוק האשראי בישראל תחת רגולציה מכבידה ומיותרת אלא צריך לדאוג כי התחום יתנהל בצורה תחרותית ושקופה – ושקופה, ושקופה – עד כמה שניתן, כדי להגביר את אמון הציבור.

חשוב להדגיש: מכאן שיש הרבה מה לחקור ואת זה לומדים גם מבין השיטין של מה שכן נגלה, הן מהחומרים שמסר בנק ישראל והן מדוחות רשמיים שפורסמו ברבים.

חשוב להדגיש: החשש שלנו לאורך כל הדרך היה ועודנו שכל זה הוא אפס קצהו של הקרחון.

חשוב להדגיש: חלק מהפרקטיקות המבטאות את היחס המועדף לו זוכים אותם טייקונים מהמערכת הבנקאית הוא גלגול חובות משנה לשנה עד שהם הופכים לכדור שלג ותעלולים פיננסיים למיניהם.

חשוב להדגיש: זהו מצב חמור, מתחת לקו האדום המחייב התרעה ותיקון מיידי.

חשוב להדגיש: הדאיג אותנו במיוחד הכוח של בעלי השליטה ומנהלי הבנקים והמוסדיים מול מנגנוני הבקרה הפנימיים שלהם: דירקטוריון, מבקרי פנים, רואי חשבון – שאיש מהם לא הרים דגל אדום על אף אירוע חריג.

מאוד מרכזית: אם אנחנו לקראת פסח – כנגד ארבע רגולטורים דיברה הוועדה: 1) השבוי – הפיקוח על הבנקים; 2) הכבוי/ הרפוי – רשות שוק ההון; 3) החבוי – רשות התחרות; 4) וזה שאינו יודע לשאול – רשות ניירות ערך.

מאוד מרכזית: הכנסת אינה מפקחת על הבנקים, אינה עומדת בראש רשות שוק ההון ואינה מבקשת לעשות כן.

מאוד מרכזית: אבל הכנסת חייבת להיות המפקחת על המפקחים – הרגולטורים, ועל כן היא חייבת לבחון מערכת רגולטורית המופקדת על התנהלות הבנקים והמוסדות הפיננסיים בישראל, ולראות אם מתקיימים בה האיזונים הנדרשים כדי להגן באופן אפקטיבי ומרתיע על טובת הציבור.

מאוד מרכזית: בסיומו של התהליך ניתן לקבוע בבירור כי במצב הנוכחי לא מתקיימים איזונים כאלה, לא במערכת הבנקאית וככל הנראה, אף חמור מכך – במערכת הפיננסית.

מאוד מרכזית: קיים ואקום אכיפתי מהותי היוצר מצב בו אין סנקציות ואין הרתעה מרשלנות חמורה בהקצאת אשראי, מתוך ידיעה כי הרגולטורים לא יענישו בחומרה.

מאוד מרכזית: לצערי הרב אין מנוס מהקביעה כי הרגולטורים, ובפרט הפיקוח על הבנקים, התגלו כשבויים בידי הגופים עליהם הם אמורים לפקח.

מאוד מרכזית: המחדלים שנגלו לעינינו הראו כי הרגולטורים לא פיקחו, לא בדקו, לא חקרו, לא עשו שימוש בסמכויותיהם כדי להטיל עיצומים ולא דיווחו לציבור כפי שהיה עליהם לעשות.

מאוד מרכזית: מבין הדברים שנגלו לוועדה עלה מחדל תהומי של היעדר כל אכיפה ממשית של הפיקוח על הבנקים, מחד, ושל מדיניות מכוונת של הממונה על התחרות שלא להיכנס לתחום זה, מאידך.

מאוד מרכזית: כך יוצא שבעיות היסוד של התחום אינן מטופלות באופן מלא, אלא רק לעיתים רחוקות כאשר הן מובאות בפני המפקחת על הבנקים ואז בנק ישראל עסוק במציאת הסדרים שונים שיפיסו את דעת הכול.

מאוד מרכזית: אך לא עצרנו בפיקוח על הבנקים ובמערכת הבנקאית.

מאוד מרכזית: הוועדה בחנה את התנהלות שלושת הרגולטורים הנוספים במערכת הפיננסית: רשות שוק ההון, רשות ניירות ערך ורשות התחרות.

עליו נאמר: שוק ההון, ששוויו מוערך ב-1.7 טריליון ש"ח ושלדעת מומחים בתחום עתיד להגיע בשנים הקרובות עד כ-3 טריליון ש"ח, חייב לעבור טלטלה משמעותית.

עליו נאמר: אזרחי ישראל אינם מודעים כלל וכלל לכך שכל משפחה בישראל מושקעת בשוק זה עד כדי 600,000 ש"ח, אם בקרנות הפנסיה ואם בהשקעות אחרות, ואיננו יכולים להשלים עם כך שכספים אלה ינוהלו בצורה רשלנית מבלי לתת לציבור המשקיעים דין וחשבון.

עליו נאמר: בכל הנוגע לרשות ניירות ערך, מסתבר כי היא מגששת באפלה, וכי מקרים רבים שהינם אירועים משמעותיים בחייו של כל תאגיד, על אחת כמה וכמה תאגיד בנקאי, עוברים "מתחת לרדאר" והפיקוח על הבנקים כלל לא משתף את רשות ניירות ערך בתוצאות הביקורות שהוא עורך.

עליו נאמר: הבנקים עצמם עוברים אף הם "מתחת לרדאר" וחומקים מהכרזה עליהם כקבוצת ריכוז על ידי רשות התחרות, שכלל איננה בוחנת את הנושא.

עליו נאמר: אני גאה להניח את הדוח המאלף והמקיף הזה על שולחן הכנסת ומקווה כי הכנסת העשרים-ואחת והממשלה שתוקם בחודש הקרוב תשכיל לאמץ את המלצותיו ומסקנותיו כדי ליצור עתיד טוב יותר לאזרחי ישראל.

עליו נאמר: אני פונה לחבריי, חברי הכנסת יואב קיש, רועי פולקמן, עיסאווי פריג', משה גפני ובצלאל סמוטריץ הממשיכים בכנסת הבאה – עליכם מוטלת החובה ליישם ולהוציא אל הפועל את ממצאי העבודה הקשה שנעשתה בוועדת חקירה זו.

עליו נאמר: עליכם להפוך את הרגולטור השבוי, כפי שקראנו לפיקוח על הבנקים, ואת הרגולטור הנעלם והנאלם, כפי שקראנו לרשות שוק ההון, למשמעותיים הרבה יותר.

עליו נאמר: אני יודע שראשי מערכות אלו, המכהנים כעת, רוצים ומסוגלים להכיל שינויים ולשתף פעולה בהוצאה לפועל של תהליכים חשובים אלו.

עליו נאמר: אני מנצל גם את ההזדמנות הזאת ופונה לחברי – הוא באמת חברי – שר האוצר, שלדעתי היה שר אוצר מעולה, שהולך להיות שר אוצר – כך אני מקווה – גם בקדנציה הקרובה, שנתן לאורך כל הדרך רוח גבית לעבודת הוועדה, שייקח על עצמו את המשימה.

עליו נאמר: אני אומר את זה, רועי פולקמן, כמי שהוא חלק מן המשימה הזו, אני אומר את זה בהתרגשות רבה – שייקח עליו להוביל את המשימה הזאת.

עליו נאמר: ולא אצא פטור מבלי להתייחס לעיקרי ההמלצות המחכות ליישומן.

עליו נאמר: 1) יש צורך בשינוי עומק בהתנהלות הרגולטורים.

עליו נאמר: לא במטרה להכביד ברגולציה, נהפוך הוא.

עליו נאמר: הצפוי הוא שהשינויים המיוחלים יביאו לכך שמתן האשראי ייעשה בצורה תחרותית וששוק האשראי לא יצטמצם אלא יורחב.

עליו נאמר: 2) הסודיות הבנקאית החשובה תישמר, אך לא מעיני הכנסת כרשות המפקחת על המפקחים.

עליו נאמר: תוקם ועדה חדשה בכנסת לפיקוח על הרגולטורים הפיננסיים – חבר הכנסת יואב קיש, היית גם מן הדוחפים הגדולים בעניין – וזו תיחשף לכל החומרים הנדרשים, ותפעל כשאור השמש מאיר את הנושאים שלפיקוחה, ולא פנסים אקראיים בתוך עלטת הסודיות.

עליו נאמר: 3) האכיפה הרכה, הלא פורמלית של חברים למול חברים בתוך מועדון חברים קטן, הסתיימה.

עליו נאמר: מעתה האכיפה תהיה פורמלית, יעילה ומשמעותית ותפורסם בציבור, אלא אם יהיו נסיבות מיוחדות מאוד שלא לעשות כן.

עליו נאמר: בכך יוּשב אמון הציבור במערכת הפיננסית, אמון שנפגע קשות בשל "הנחות החברים" וה"סגירוֹת מאחורי הקלעים" – אמון שיוּשב רק בעזרת הרתעה רגולטורית אפקטיבית.

עליו נאמר: 4) יש להעמיק את האכיפה ואת סל הכלים העומד לרשות הרגולטורים.

עליו נאמר: הדעת לא סובלת מצב בו לווים מתוחכמים יתמרנו דרך פערי רגולציה – ארביטראז' רגולטורי – ויבחרו את הזירה בה ייהנו ממרב ההקלות.

עליו נאמר: יש להשוות המצב בין הרגולטורים.

עליו נאמר: יש להעניק "שיניים" וסמכויות חקירה לפיקוח על הבנקים ולרשות שוק ההון ולוודא שהם משתמשים בהן.

עליו נאמר: 5) יש לתת לרגולטורים את היכולת להטיל סנקציות משמעותיות.

עליו נאמר: לא עוד מצב בו לכל היותר בכירים מחזירים בונוסים, שלא היו ראויים להם מלכתחילה, אלא סנקציות שיגרמו לכל בכיר לחשוב ולזכור את טובת הציבור עליה הוא מופקד בנהלו את כספי הציבור.

עליו נאמר: 6) חברתי איילת נחמיאס ורבין – יוקם "שולחן עגול" לרגולטורים אשר בו יידונו כל הנושאים שאינם קשורים ליציבות המערכת, בו תיבחנה כל הלקונות וכל המשמעויות הבין-רגולטוריות, ובו סוף-סוף יוסרו חומות הסודיות שמכשילות רגולטור אחד על ידי אחר.

עליו נאמר: 7) יעוגנו בחוק הוראות שימנעו את תופעת "הדלת המסתובבת".

עליו נאמר: יעוגנו הוראות צינון שיאפשרו מעבר אנשים עם ניסיון רלוונטי מהשוק הפרטי לרגולטור, אך תוך כדי פיקוח ותקופות צינון ראויות.

עליו נאמר: אני מבקש להבהיר, וזה על דעת כל חברי הוועדה והיועצים: אין לנו כוונה, חס וחלילה, למנוע שאנשים טובים ומוכשרים יוכלו לעבור ממקום למקום, אלא שכל הכללים שנקבעו ראוי שייבחנו מחדש בראייה של תקופתנו, ומוטב שהדבר ייעשה, אני ממליץ, לא רק בעולם הבנקאות ושוק ההון אלא בכלל, בכל המערכות.

עליו נאמר: 8) לדעתנו יש להכריז על הבנקים כעל קבוצת ריכוז או מונופול בהתאם לעובדות שיתגלו בבדיקה מעמיקה שתתבצע על ידי רשות התחרות בהקדם, ואני קורא לרשות לפרסם ממצאי בדיקה זו.

עליו נאמר: בתור מי שעבר את כור המצרף של השנה האחרונה, עם צוות הוועדה ועם יועציה, והיה שותף לבחינת רבבות נתונים ודפי מידע, אני יכול לקבוע כי חייבים להתייחס להמלצות הללו כמקשה אחת.

עליו נאמר: כל אחת מכסה צד אחר במבנה מורכב זה ובשינוי שהוא חייב לעבור.

עליו נאמר: אני סומך עליכם, חבריי, שכמו שידעתם לראות את החשיבות והשקעתם לילות כימים בוועדה, כך תיקחו את הלפיד מכאן ותמשיכו את התיקון.

אישית יותר: כבוד וזכות גדולה נפלה בחלקי כשכנסת ישראל אישרה פה אחד את הקמת ועדת החקירה הפרלמנטרית להתנהלות המערכת הפיננסית בהסדרי אשראי ללווים עסקיים גדולים וקבעה שאעמוד בראשה.

אישית יותר: יציאתנו לדרך לוותה בספקות גדולים, זאת בעיקר לאור החלטתי לקיים את דיוני הוועדה בסגנון שטרם נראה בכנסת, המבוסס על השימועים הנערכים בסנאט האמריקאי.

אישית יותר: אמרו שנהיה פופוליסטיים, שאנחנו לא ברמה הנדרשת לעסוק בנושא, שאין לנו כלים לחקור ושאף אחד לא יגיע.

אישית יותר: במידה רבה ועדת החקירה הייתה מבחינתי הזדמנות להעלות את קרנה של הכנסת בעיני הציבור ויתרה מכך, הזדמנות גדולה להצעיד את הכנסת קדימה ולהציב רף גבוה להליכים דומים בעתיד.

אישית יותר: היום כשאני מביט לאחור על התהליך, אני גאה לומר שעמדנו באתגר שהיה לפתחנו בהצלחה רבה.

אישית יותר: הוכחנו שבמשכן יש חברי כנסת רציניים, למדניים ומקצועיים שיודעים להניח בצד את מחלוקות היום יום, להתמקד במשימה ולשתף פעולה באופן מעורר הערכה.

אישית יותר: מדב חנין ועד בצלאל סמוטריץ – לא ימין ולא שמאל, רק טובת הציבור עמדה לנגד עינינו.

אישית יותר: לסיום נוסף, אני מבקש להודות מעומק ליבי בראש ובראשונה לחברתי חברת הכנסת איילת נחמיאס ורבין, שלולא עקשנותך ודבקותך הנושא לא היה עולה לסדר היום הציבורי בעוצמה הנדרשת ונראה שגם הוועדה כלל לא הייתה מוקמת.

אישית יותר: תודה מעומק הלב.

אישית יותר: תודה גם לחבריי חברי ועדת החקירה מכל קצוות הקשת הפוליטית: חבר הכנסת דב חנין, חבר הכנסת רוברט אילטוב, חבר הכנסת משה גפני, חבר הכנסת חיים ילין, חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ, חבר הכנסת רועי פולקמן, חבר הכנסת עיסאווי פריג', חבר הכנסת השר יצחק וקנין וחבר הכנסת יואב קיש.

אישית יותר: אתם ראויים לכל שבח.

אישית יותר: אני אומר בהתרגשות גדולה, אמיתית וכנה שבלעדיכם לא הייתי מצליח להוציא מלאכה זו מתחת ידיי.

אישית יותר: אין לי ספק שפעילותנו היא תעודת כבוד לכנסת והלוואי ותתווה דרך פעולה מקצועית חדשה בכנסת.

אישית יותר: זו גם הזדמנות להודות ליושב-ראש הכנסת, ולך אדוני המנכ"ל, שבאמת באמת נתת – קודם כול יושב-ראש הכנסת, ואתה כמי שהוציא את הדברים מן הכוח אל הפועל.

אישית יותר: שיגענו אותך, הוצאנו אותך מדעתך.

אישית יותר: כאן, אני רוצה להבהיר, יצרנו יש מאין תוך כדי תנועה ולא תמיד הכנסת, שהיא גוף מאוד "מרובע", יודעת להתמודד עם דברים כאלה שמצריכים לא מעט גמישות.

אישית יותר: זו ההזדמנות, אדוני, לומר לך תודה ולכל צוות העובדים.

אישית יותר: בדוח הצגנו רשימה ארוכה – גברתי מזכירת הכנסת – לכל אחד ואחד מוקדש דף, לכל האנשים.

אישית יותר: תודה מעומק הלב.

אישית יותר: לצד חברי הוועדה עמל צוות כלכלנים מהשורה הראשונה, שהוביל אותנו כפי שלא נעשה מעולם בכנסת ישראל.

אישית יותר: כאמור שוק הבנקאות והפיננסים בישראל הוא קטן וריכוזי ולכן למעלה משנה – לכל אלה שלא הבינו – לקח לנו עד שמצאנו אנשים מן השורה הראשונה שאין להם שום קשר למערכות שעליהן אנחנו מדברים.

אישית יותר: היה חשוב לנו העניין הזה.

אישית יותר: עמלנו רק כדי למצוא יועצים מומחים ואיכותיים שאינם מועסקים או הועסקו על ידי הבנקים ושוק ההון, וכשנמצאו עברנו את הוויה דורולוזה של הבירוקרטיה הלא פשוטה של הכנסת.

אישית יותר: כל חבלי הלידה הצדיקו את התוצאה המדהימה שהתקבלה מעבודה מאומצת ומעמיקה מאין כמותה של צוות היועצים ועוזריהם, ועל כן תודתי ותודת חברי הוועדה נתונה להם מקרב לב.

אישית יותר: תודה לפרופסור אשר בלס, פרופסור ניתאי ברגמן ועורך דין רמי תמם שפעלו לאורך כל הדרך מתוך תחושת שליחות ומחויבות עמוקה עד אין קץ ועשו לילות כימים – כן, לילות כימים – למען הצלחתה של הוועדה.

אישית יותר: תודה מיוחדת גם לשילה קם, ד"ר רועי בס, אודי פוגל ואורי לוי שסייעו להם לאורך התהליך.

אישית יותר: תודה מיוחדת לך, היועצת המשפטית לוועדת הכלכלה והמשנה ליועץ המשפטי לכנסת ששימשה כיועצת המשפטית של ועדת החקירה, חברתי-חברתנו עורכת הדין אתי בנדלר, שכמו תמיד עמלה ללא לאות על מנת שלא תצא שגגה משפטית מתחת ידינו ושהדוח יונח על אדני ברזל משפטיים.

אישית יותר: דוח ועדת החקירה הוא גם אקורד סיום לקריירה מדהימה ומפוארת שלך, עורכת הדין אתי בנדלר, שיוצאת לגמלאות לאחר שנפלה בידיה זכות שלא רבים זוכים לה – להותיר חותם משמעותי וייחודי על הכלכלה הישראלית במגוון התפקידים שמילאה בייעוץ המשפטי של הכנסת, ובראשם בתור היועצת המשפטית של ועדת הכלכלה.

אישית יותר: זכיתי בארבע השנים האחרונות לעבוד לצידך, אשת מקצוע חדה ומדויקת, בעלת ידע נרחב ומחשבה ייחודית שהשפעת עליי רבות, הרבה מעבר להחלטות אותן קיבלתי כיושב-ראש ועדת הכלכלה.

אישית יותר: תודה לך.

אישית יותר: תודה מקרב לב לעורכת הדין נעמה דניאל מצוות הייעוץ המשפטי של ועדת הכלכלה, שבמקצועיות ובנעימות שכל כך מאפיינות אותה תרמה רבות להצלחת התהליך.

אישית יותר: התודה נתונה גם לעורכת הדין אביגל כספי מצוות הייעוץ המשפטי של ועדת הכלכלה שסייעה לעורכות הדין בנדלר ודניאל.

אישית יותר: תודה גם ליועץ המשפטי לכנסת, עורך הדין איל ינון, שלא נמצא כאן כעת, אבל היו ימים שהיה צריך בתוך כל המאבקים את השקלא ותריא.

אישית יותר: נראה לכם שהכול פשוט – הייתה פה מלחמת עולם רביעית, לא שלישית.

אישית יותר: אבל ברוך השם...

אישית יותר: היו ויכוחים לא פשוטים בתוך הצוות המקצועי, שאין לי ספק – ואני מבקש כאן לומר תודה וסליחה לכולם – שכולם היו באמת לשם שמיים ועל מנת שנוציא את הדוח הטוב ביותר מתחת ידינו.

אישית יותר: תודה מיוחדת לחברתי לאה ורון, מנהלת ועדת הכלכלה שאין שנייה לה, ששימשה בתפקיד מנהלת ועדת החקירה.

אישית יותר: לאה ורון ניהלה את הוועדה במקצועיות ובמסירות אין קץ, תוך עמידה בסטנדרטים בלתי מתפשרים, וחלק גדול בהישג הזה רשום על שמך.

אישית יותר: תודה רבה גם לצוות המקצועי של ועדת הכלכלה שטרח ועמל למען הצלחת הוועדה: ד"ר עידית חנוכה, דקלה טאקו, כוכי שבתאי, יפעת לוי ואביעד לוין – אין כמוכם.

אישית יותר: תודה מיוחדת נתונה לליאור רותם, דובר ועדת הכלכלה וועדת החקירה, שזוהי הזדמנות נאותה להודות לך על מסירות אין קץ ועל עבודה מקצועית מן המעלה הראשונה.

אישית יותר: תודתי נתונה גם לכל ארגוני החברה האזרחית שנרתמו בכל מאודם להצלחתה של ועדת החקירה – לתנועה לאיכות השלטון, לובי 99, ישראל 2050, התאחדות הסטודנטים ועמותת בנקים לא מעל החוק.

אישית יותר: לבסוף, תודה מקרב לב לצוות היועצים שלי, שגם להם חלק משמעותי בהצלחת הוועדה.

אישית יותר: בראש ובראשונה תודה לשי (שאקו) דוד, שהיה הרוח החיה מאחורי ועדת החקירה בשלביה הראשונים.

אישית יותר: תודה לעורכת הדין מאיה עזריה, לאלעד שפינדל, אייל אוסטרינסקי ונתנאל דיין, שליוו אותי לאורך כל הדרך.

אישית יותר: אני אוהב אתכם.

אישית יותר: לא הייתי מצליח לעשות דבר וחצי דבר בלעדיכם.

אישית יותר: תודה רבה לכם, אני מודה לכם מקרב לב.

אישית יותר: לפני שאני ממשיך, ברשותכם, אני רוצה לאפשר הבהרה קטנה שמבקשת עורכת הדין אתי בנדלר לומר, ולאחר מכן אאפשר לחבריי לומר דברים ואנחנו נענה לשאלות.

אישית יותר: בבקשה, גברתי.

אתי בנדלר: תודה רבה, אדוני.

אתי בנדלר: אם אני כבר מדברת בקול רם אני לא יכולה להימנע מלהודות לך מקרב לב על הדברים הכל כך חמים שאמרת לי.

אתי בנדלר: אני מרוגשת מאוד.

אתי בנדלר: אפשר לוותר על מסיבת פרידה, אדוני... רציתי להפנות את תשומת הלב להוראות התקנון.

אתי בנדלר: פרק שמיני לתקנון הכנסת, עניינו בוועדת חקירה פרלמנטרית, וסעיף 35 בו עניינו בסמכויותיה של ועדת חקירה פרלמנטרית והנחת דוח על שולחן הכנסת.

אתי בנדלר: וכך קובע סעיף 135(ב): "ועדת חקירה פרלמנטרית תניח על שולחן הכנסת דוח המפרט את פעולותיה ומסקנותיה, בצירוף עמדת מיעוט, אם הייתה, והיא רשאית להניח דוח ביניים.

אתי בנדלר: " דהיינו, כפי שקראתי, התקנון מחייב הנחת ועדת דוח ועדת חקירה על שולחן הכנסת.

אתי בנדלר: המונח "הנחה" משמעו שניתן לבצע הנחה רק כשהמליאה פועלת.

אתי בנדלר: כידוע, בשל התפזרות הכנסת והבחירות, אין מליאה ולכן בפועל לא ניתן להניח את הדוח על שולחן הכנסת.

אתי בנדלר: למעשה הישיבה הראשונה הצפויה של המליאה היא רק של הכנסת העשרים-ואחת, בישיבת הפתיחה של הכנסת העשרים-ואחת.

אתי בנדלר: לפיכך לא ניתן לבצע הנחה.

אתי בנדלר: רציתי להביא לתשומת לב חברי הוועדה בעיקר שבהתחשב בכך שהסעיף קובע חובת הנחה בלבד ואינו קובע חובת הצבעה על הדוח, אנחנו רואים – קרי: היועץ המשפטי לכנסת ואנוכי – שפרסום הדוח באתר הוועדה, באתר הכנסת למעשה, בצירוף משלוח הדוח לכל 120 חברי הכנסת לאחר ישיבת הוועדה יהווה לעניין זה תחליף הנחה.

אתי בנדלר: לכן לא ראינו שום מניעה לפרסם את הדוח בצורה הזאת.

אתי בנדלר: בדרך זו למעשה תושג תכלית ההנחה.

איתן כבל: תודה, גברתי, על המילים.

איתן כבל: יואב קיש, איילת נחמיאס ורבין, דב חנין, בבקשה.

יואב קיש: אני חייב להגיד, איתן, שאני גם מרגיש גאווה גדולה ברגע הזה.

יואב קיש: קצת לשתף אתכם – אני לא יודע את הרגשות של חברי הכנסת.

יואב קיש: איתן, אזכיר לך: בכל פעם חשבנו בכנסת הקודמת שהולכים לבחירות ובכל פעם אמרנו שלא נספיק לסיים את זה.

יואב קיש: זה התחיל לדעתי עוד בינואר 2018.

איילת נחמיאס ורבין: בכל חודש היה משהו.

בכל פעם נאמר: לגבי הדוח חשוב לי לציין מספר דברים.

בכל פעם נאמר: ראשית, התייחסת בתחילת דבריך לנושא הציבורי, לאספקט הציבורי של הסתרת המידע ואי שיתוף הפעולה.

בכל פעם נאמר: אני רוצה להבהיר ולחדד את הנקודה.

בכל פעם נאמר: ברור לנו שיש חוק שמנע מהם למסור את המידע, גרוסו מודו, עם השמות והכול, אבל כן ציפינו – וחשוב שהמסר הזה ייצא – לשיתוף פעולה ברמה של מסירת מידע כללית, בלי ניתוח של לקוח ספציפי, וגם בדברים האלה לא קיבלנו שיתוף פעולה.

בכל פעם נאמר: אני חושב שלכך כיוונת בדבריך.

איתן כבל: נכון.

איתן כבל: תודה.

יואב קיש: היה חשוב לי לדייק את זה, שלא תהיה אמירה כאילו אנחנו ציפינו שיעברו על החוק וימסרו מידע.

יואב קיש: לא.

איתן כבל: ממש לא.

יואב קיש: אלא לתת מידע שאפשר להביא אותו בצורה מעובדת, שלא מזיק ופוגע בחובת הסודיות.

יואב קיש: זו נקודה בעניין הזה.

יואב קיש: יש שני דברים עיקריים שאני לוקח על עצמי להוביל.

יואב קיש: אני לא יודע אם אהיה בכנסת או בממשלה, אבל חבר כנסת אני אהיה ובהחלט בכוונתי לקדם את הדברים האלה.

יואב קיש: מה שקשור לפיקוח על הבנקים – הפיקוח על הבנקים מתמודד בשני נושאים מרכזיים: שמירת יציבות הבנקים ושמירה על תחרות בין הבנקים.

יואב קיש: בנושא השמירה על היציבות – אני חושב שהדוח לא נוגע במקום הזה.

יואב קיש: הכשלים העיקריים שראינו הם בכך שהפיקוח על הבנקים כושל בשמירת זכויותינו כאזרחים, כלקוחות, בנושא התחרות, חד וחלק.

יואב קיש: קראנו לו "רגולטור שבוי".

יואב קיש: במקום הזה הוא כושל.

יואב קיש: את הדבר הזה חייבים לתקן.

יואב קיש: חלק מכל המנגנונים של תיקון – דיברנו עליהם – זה שקיפות, זה סנקציות והרבה דברים אחרים.

יואב קיש: הנושא הזה חייב להשתנות.

יואב קיש: בנק ישראל חייב להבין שמה שהיה הוא לא מה שיהיה.

יואב קיש: אנחנו הולכים לדרך חדשה.

יואב קיש: אם הוא ימשיך להתנהל בדרך שלו, הרגולטור, אזי המפקח על הרגולטור, כלומר אנחנו, נפעל בצורה משמעותית מאוד.

יואב קיש: את הכלים לכך נמסד בכנסת הבאה.

יואב קיש: זו לדעתי אמירה חשובה מאוד.

יואב קיש: לגבי רשות התחרות – הם היו צריכים לתת את הרגל הנוספת, בדיוק בשביל לתת מענה במקום הזה, ובחרו שלא לעשות את זה מסיבותיהם.

יואב קיש: הם דיברו על כך שיש מפקח על הבנקים, יש רגולטור אחר ולכן הם לא ייכנסו לזה.

יואב קיש: הוועדה הצביעה ואמרה בצורה הכי ברורה שגישה זו היא טעות.

יואב קיש: רשות התחרות חייבת להיות שחקן משמעותי בהתנהלות מול הבנקים.

יואב קיש: ההשארה של הרגולציה בנושא תחרות למפקחת על הבנקים – כשלו פה ברשות התחרות.

יואב קיש: חייבים להגדיר את הבנקים כקבוצת ריכוז או מונופולין לאור השינוי שנעשה.

יואב קיש: אבל לא יכול להיות שגם רשות התחרות תמשיך כאילו עולם כמנהגו נוהג.

איתן כבל: שינוי שנעשה בוועדת הכלכלה לאחרונה.

יואב קיש: למה אני אומר את שני הדברים האלה?

יואב קיש: כי מה שקרה בבנקים זה "שיטת מצליח" שהצליחה.

יואב קיש: אין דרך אחרת לתאר את זה.

יואב קיש: עשו את מה שהם רוצים.

יואב קיש: במקומות שנתפסו על ידי המפקחת, בהערות כאלה או אחרות – תיקנו, ובמקומות שלא – הצליחו.

יואב קיש: הכי פשוט שיש.

יואב קיש: את הדבר הזה חייבים להפסיק.

יואב קיש: בבנקים צריכים להבין שלא ניתן "לעבוד" על הציבור ב"שיטת מצליח", נקודה.

יואב קיש: אני חושב שזה המסר.

יואב קיש: אני מנסה לפשט את כל הדברים, את שעות העבודה שלנו, של כל הצוות, ואלה הדברים.

יואב קיש: אני חייב לציין דבר נוסף ואחרון, שאני דחפתי אותו כל הזמן בוועדה, והוא שהוועדה הייתה מנועה – יכולה להרחיב על כך היועצת המשפטית – מלהגיש מסקנות אישיות.

יואב קיש: הסיבה לכך פשוטה.

יואב קיש: מעבר לקושי בלוחות הזמנים, אלא גם שבסוף לוועדת חקירה פרלמנטרית אין את הכלים האמיתיים כדי שנוכל לבסס פה גם מסקנות אישיות.

יואב קיש: ברמה האישית – אני אומר את זה על דעתי – אני חושב שבהחלט יש לזה מקום.

יואב קיש: אני עוד לא יודע להגיד האם סיימנו את הבדיקה הממלכתית של האירוע הזה.

יואב קיש: ברור שהיא הסתיימה בוועדת החקירה הפרלמנטרית, אבל בפירוש להבנתי צריך יהיה להסיק מסקנות אישיות.

יואב קיש: אני לא יודע אם מדינת ישראל, לאור השנים שעברו והמהלכים והזעזוע שזה יכול לייצר, תלך לכיוון הזה, אבל אני אומר דבר אחד: לא יכול להיות שלכנסת ישראל אין כלי אמיתי שיוביל לחקירה אמיתית עם מסקנות אישיות.

יואב קיש: זה דבר שדחפתי אליו מיום הקמת הוועדה.

יואב קיש: השרה שקד, כאשר רציתי להוביל את זה, מנעה ממני להתקדם בעניין הזה.

יואב קיש: לאור השיחות שהיו לנו עם חברי הוועדה גיבשנו איזשהו מודל שאנסה לקדם בכנסת הבאה.

איתן כבל: הוא חלק מן ההמלצות שאנחנו הגשנו.

יואב קיש: והוא שכן יהיה כלי פרלמנטרי, כלי של הכנסת שיאפשר ועדת חקירה עם סמכויות ממלכתיות כפי שאנחנו מכירים אותן, בכפוף לסייג אחד, והוא שכל סיעות הבית יסכימו ויחתמו עליו, כדי שלא תהיה סיטואציה שהוא ישמש לניגוח פוליטי, הן בין קואליציה ואופוזיציה, ויותר מזה, בין הסיעות כנגד סיעה מסוימת ספציפית.

יואב קיש: זאת אומרת, בהסכמה רחבה של הבית הזה אין שום סיבה שלא יהיה לנו גם הכלי שנקרא ועדת חקירה ממלכתית.

יואב קיש: אלה הדברים לגבי הדוח עצמו.

יואב קיש: היה לי חשוב להגיד אותם.

יואב קיש: אני רוצה להצטרף לתודות.

איתן כבל: אתה שיתפת איתה פעולה גם.

איתן כבל: לא נזכיר את החוק ההוא.

יואב קיש: היה לנו בכנסת האחרונה שיתוף פעולה.

יואב קיש: אני חושב שכולנו יכולים להיות גאים, גם על שיתוף הפעולה.

יואב קיש: איתן, גם לך מילה בגלל שזו הישיבה האחרונה שלך כיושב-ראש ועדת הכלכלה.

יואב קיש: אני יכול להגיד לך כנציג הקואליציה: זו הייתה ועדה שלמרות שכביכול הייתה בידי האופוזיציה היא הייתה ועדה עניינית, היא לא הייתה ועדה אופוזיציונית.

יואב קיש: אפילו אספר לכם סוד קטן: איתן תמיד אמר לי שהקושי הכי גדול שלו הוא חברי הקואליציה מול הממשלה, הוא לא יודע איך הוא מסתדר איתם ומתקדם.

יואב קיש: איתן, עשית עבודה מדהימה באמת לאור כל הניסיון שלך.

יואב קיש: למדתי ממך הרבה מאוד.

יואב קיש: אני מאחל לך קודם כול הצלחה בכל מה שתבחר.

יואב קיש: ברמה האישית אני מקווה שנחזור לראות אותך בבית הזה מתישהו – אני מקווה שעדיין תישאר באופוזיציה ולא במקום אחר – אבל בהחלט שתחזור.

יואב קיש: העשייה שלך בקדנציה הזאת – אתה יכול להיות גאה בה.

יואב קיש: אלברט סחרוביץ, אני רוצה לומר לך וגם ליושב-ראש הכנסת יולי אדלשטיין, שהוא חבר טוב, רמת שיתוף הפעולה והנכונות לקחת ולעשות פה דברים חדשים – דרך אגב: בכנסת בכלל, רואים את זה בכל ההתנהלות בכנסת, וגם בנקודה הקטנה הזו זה בא לידי הוכחה.

יואב קיש: בלי הנכונות של יושב-ראש הכנסת ושלך אלברט לא היינו נמצאים ברגע הזה.

יואב קיש: זה רגע מכונן במערכת הפיננסית במדינת ישראל.

יואב קיש: אני רוצה גם להודות ללאה ורון, שניהלה פה באמת ביד רמה, ועוד ממשיכה איתנו, לירדנה מלר-הורוביץ שממשיכה את העשייה החשובה במליאה.

יואב קיש: לצערי להניח פיזית את הדוח לא הנחנו אצלך אבל שמענו את הפתרון.

יואב קיש: באמת לכל השותפים פה: חברי הכנסת וחברות הכנסת, היועצים – בסוף מישהו צריך לכתוב את הדבר הזה.

יואב קיש: מכל השיחות והדיונים הוצאתם דוח ואני חושב שמגיע לכם באמת כבוד גדול.

יואב קיש: זה הישג מדהים.

יואב קיש: בסופו של דבר אני לוקח על עצמי להמשיך ולהוביל את המסקנות הללו בכנסת הבאה.

יואב קיש: בעיניי יש פה דברים אקוטיים, שחשובים לא רק בהסתכלות אחורה אלא גם בהסתכלות קדימה.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: אני רוצה בהמשך לנקודה הזו להבהיר שבכוונתי, ביחד עם חבריי איילת נחמיאס ורבין ודב חנין והחברה האזרחית, להוביל מול הכנסת ולא להפסיק ולוּ ליום אחד ולגרום לכך שהמסקנות וההמלצות תצאנה אל הפועל.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: בבקשה, חברתי איילת.

איילת נחמיאס ורבין: הפעם כתבתי כדי שיהיה לי מסודר.

איילת נחמיאס ורבין: חברי חבר הכנסת איתן כבל, מנכ"ל הכנסת אלברט סחרוביץ וחברתי היקרה מזכירת הכנסת המשמעותית – לא תמיד יודעים עד כמה היא משמעותית במליאה – ירדנה מלר-הורוביץ, חבריי חברי הוועדה, היועצים המקצועיים, שבאמת הקצרה היריעה מלהודות לכם אבל איתן עשה את זה יפה מאוד, היועצת המשפטית, שהודיתי לה גם בדיון האחרון שלנו, אתי בנדלר, שבאמת הייתה מורה נבוכים בכל כך הרבה נושאים והיה לי כבוד גדול להחליף איתך דעות, עמדות וחוות דעת, מנהלת הוועדה שלנו, לאה ורון, שבאמת מה אפשר להגיד אחרי הסיכום של איתן, המלכה שלנו, הבלתי מוכתרת, אבל באמת בלעדיה שום דבר לא היה יכול באמת לקרות.

איילת נחמיאס ורבין: כשהתנעתי את התהליך במליאת הכנסת להקמת ועדת חקירה פרלמנטרית בנושא שוק האשראי הישראלי, היה לי ברור לחלוטין מן הרגע הראשון שלא מדובר בקואליציה ואופוזיציה.

איילת נחמיאס ורבין: חבר הכנסת קיש היה שם איתי וגם חבר הכנסת פולקמן שנאלץ כעת ללכת.

איילת נחמיאס ורבין: באופן חריג מאוד מליאת הכנסת לא הצביעה נגד היוזמה שלי להקים ועדת חקירה, אבל אז החל תהליך ארוך ומייגע, ויש להוסיף גם אבסורדי, שבו ניהלתי משא ומתן עם הרגולטורים שעליהם אנחנו אמורים לפקח בשאלה האם תוקם כאן ועדה שתבדוק מה הם הכשלים, איפה בדיוק נמצאת הבעיה אשר לא מנעה את קריסתו של אחד מאנשי העסקים המרכזיים במשק – צריך לומר: אחרי נפילתו של אחד גדול ולפני נפילתו של אחר.

איילת נחמיאס ורבין: לא ביקשתי לזרוק אבן אחרי הנופל – חבר הכנסת משה גפני לא נמצא כאן אבל דיברנו על כך עשרות פעמים.

איילת נחמיאס ורבין: לא ביקשתי לזרוק אבן אחרי הנופל, ודאי לא רציתי לשחוק את מעמד הבנקים בישראל.

איילת נחמיאס ורבין: אם כבר, אז ההיפך בדיוק.

איילת נחמיאס ורבין: אני מאמינה שלאמון הציבור במערכת הפיננסית בישראל יש חשיבות אדירה; אמון כזה ניתן להשיג רק אם הציבור יוכל להבין איך ומדוע אדם שחייב 5 מיליארד ש״ח יכול להמשיך להתנהל כרגיל ובעלי העסקים הקטנים ברחוב שלי, ברחוב של כל אחד מאיתנו, נאנקים לא אחת תחת הקושי לייצר לעצמם מימון מחדש, מה שמכונה בדפים הכלכליים ״מיחזור״.

איילת נחמיאס ורבין: אני חייבת לומר שמלכתחילה ידעתי שמדובר באתגר אדיר מבחינתנו ככנסת.

איילת נחמיאס ורבין: גם כשישבנו כוועדת משנה בוועדת הכלכלה בראשותי, הבנו שמדובר באתגר כבד, ודאי אם מנסים לעשות את מה שהיה יותר מסובך במסגרת ועדת החקירה, וזה לנסות להשוות את תנאי הפתיחה והיציאה באשראי של נוטלי אשראי גדולים לעומת צרכני האשראי הקטנים יותר – בעלי העסקים הקטנים והבינוניים.

איילת נחמיאס ורבין: כמי שכיהנה בכנסת כיושבת-ראש שדולת התעשייה וגדלה בעצמה בסביבה של עסקים כאלה, אני יודעת שעל אף הגידול שהוצג במתן אשראי למגזר הזה, אין הדבר מונע אפליה בתנאים.

איילת נחמיאס ורבין: אפשר לומר שמדובר ביתרון לגודל או בחיסרון לקוטן אבל הגם שהוועדה לא עסקה בנושא זה באופן מלא בשל רוחב היריעה שנפרש בפנינו למרות הסודיות, הרי שזהו חלק מהמסרים שלנו, הן לרגולטורים והן למערכת הפיננסית עצמה.

איילת נחמיאס ורבין: צמחתי במגזר העסקי ואני יודעת שיש בו אנשים מעולים.

איילת נחמיאס ורבין: אסור שהאירועים הקשים הללו יסמאו את עינינו מלראות אותם, וגם בדיוני הוועדה ביקשתי לא אחת לזכור את אותם אנשים.

איילת נחמיאס ורבין: אחת הטענות המרכזיות שהושמעו בפנינו היא שאף בנק לא קרס בישראל וזוהי ההוכחה הטובה ביותר לכך שלא הייתה משמעות לקריסת נוטלי האשראי הגדולים ולהתפוררות הפירמידות.

איילת נחמיאס ורבין: אולם הדבר המסובך יותר, והוא שעומד בבסיס הצורך בהקמת הוועדה, הוא השאלה באם העיוות בהקצאת האשראי לאורך זמן ובאופן שיטתי לחברות האחזקה ולא לחברות התפעוליות שמתחתן, לרכישת שליטה ולא לשם השקעה והון חוזר, לעסקי הענק ולא לחברות קטנות ובינוניות, פגע ביכולת ההתפתחות של המשק.

איילת נחמיאס ורבין: אי אפשר לבדוק רק את הרווחיות של הבנקים כפרמטר יחיד ליציבותם, ואפילו לא את מבנה ההון שלהם, אלא את האופן שבו הם חילקו את הסיכון – לטובת יציבותם, אבל לא פחות קריטי, לטובת התפתחות המשק.

איילת נחמיאס ורבין: חשוב לזכור שאחד הנושאים הקריטיים שהוועדה כן בחנה הוא הארביטראז׳ הרגולטורי, אבל לעסקים קטנים ובינוניים – אני רוצה לחדש לכם – אין ארביטראז׳ כזה, אין להם חלופות, ובעניין זה אני רוצה להביע תקווה שהתפתחות השוק המוסדי, גם בעקבות ההמלצות שלנו אבל גם בגלל שמאז 2005 התפתחו כאן בנקים קטנים בשוק החוץ-בנקאי, תאפשר תחרות עבורם, לא רק בין הבנקים אלא גם בין ספקי האשראי כולם.

איילת נחמיאס ורבין: ברצוני לציין לסיכום שני נושאים חשובים – האחד לא שולב בהמלצות הוועדה והשני הוכנס, ואני מודה לך חבר הכנסת כבל, כי הוא חיוני בעיני.

איילת נחמיאס ורבין: נושא ביטוח הפיקדונות הוא סבוך ביותר ולא היה בידינו די זמן לדון במידת חיוניותו.

איילת נחמיאס ורבין: אני מבקשת לקרוא מכאן לנגיד בנק ישראל ולמפקחת על הבנקים לבחון שוב את הנושא.

איילת נחמיאס ורבין: הנחת העבודה, שאם יקרוס כאן בנק יהיה מי שישים את האצבע בסכר, הייתה רלוונטית בעבר, אך לא בטוח שהיא תמשיך להיות רלוונטית בסדרי הגודל הנוכחיים של המשק הישראלי ושל הבנקים.

איילת נחמיאס ורבין: העניין השני ששולב לבקשתי הוא שולחן הרגולטורים.

איילת נחמיאס ורבין: בצדק טוען המגזר העסקי כי האסדרה בישראל אינה הגיונית.

איילת נחמיאס ורבין: זה לא שהיא אינה מוצדקת אלא שהיא אינה פועלת ככלים שלובים ואינה מעודדת רגולציה עצמית.

איילת נחמיאס ורבין: לא גזר ולא מקל – הכול ביחד.

איילת נחמיאס ורבין: זיהינו כשל חמור בהעברת מידע בין רגולטורים ובשיתוף הפעולה ביניהם.

איילת נחמיאס ורבין: שולחן הרגולטורים אמור וחייב לשנות את המצב של חוסר התיאום, ולא אחת גם חוסר הוודאות שעליה מלין בצדק המגזר העסקי.

איילת נחמיאס ורבין: ולסיום סיומת.

איילת נחמיאס ורבין: איתן חברי, אני רוצה להודות לך על עבודה יוצאת דופן במונחים פרלמנטריים.

איילת נחמיאס ורבין: אתה היית מורה הנבוכים שלי למסדרונות כאן ואני רוצה להודות לך.

איילת נחמיאס ורבין: אתמול שאלתי אותך אם הייתה לך חברה עמיתה כזאת בכנסת, ואני מודה לך שאמרת שלא.

איילת נחמיאס ורבין: אבל אני רוצה להגיד לחברי – ליואב קיש ודב חנין שנמצאים כאן וגם לחברים האחרים – אני מקווה מאוד שהציבור יכול היה להתרשם מהסבלנות, הקשב וההעמקה ההדדיים.

איילת נחמיאס ורבין: אני לא חושבת שהיה אי פעם דיון בכנסת שבו היה בינינו כזה קשב.

איילת נחמיאס ורבין: יואב, אתה לא צריך לשפשף את העין, נשיג לך טישו.

איילת נחמיאס ורבין: ..

יואב קיש: אני בסדר, אבל אם את רוצה אני אדאג לך...

איילת נחמיאס ורבין: אתה טייס, אתה לא דומע, אבל אני מכירה אותך, נכנס לך משהו לעין...

איילת נחמיאס ורבין: כשיצאתי, כשיצאנו לדרך, שוב ביקשו לטעון כלפינו שאנחנו פופוליסטיים.

איילת נחמיאס ורבין: אני מקווה שדיוני הוועדה והדוח יבהירו מעל לכל ספק שבסך הכול ביקשנו לנסח מחדש את מערכת היחסים שבין המערכת הפיננסית, הציבור והרגולטורים, ממערכת של ספקים ולקוחות גרידא למערכת אמיתית של מחזיקי עניין ואינטרס משותף רחב לטובת המשק הישראלי כולו.

איילת נחמיאס ורבין: תודה רבה לכם.

איתן כבל: תודה, נשמה.

איתן כבל: אוהב אותך.

איתן כבל: דב, בבקשה.

דב חנין: תודה לך, אדוני היושב-ראש.

דב חנין: גם אני נרגש מאוד.

דב חנין: אני חושב שהרגע הזה הוא רגע מיוחד ונדמה לי, איתן, שמעטים הרגעים בכנסת שאנחנו יכולים לסכם אותם בברכה שאתה התחלת בה את הדיון.

דב חנין: אני רוצה להתחיל בדברים שבהם איילת נחמיאס ורבין סיכמה.

דב חנין: אומרים הרבה פעמים: הכנסת מדברת בחקיקה, וכל דיבור של הכנסת שאיננו חקיקה אין לו משמעות ואין לו חשיבות.

דב חנין: אני חושב שהדוח הזה הוא הוכחה שהכנסת יכולה לדבר גם באמצעים אחרים.

דב חנין: אני מאלה שמאוד מאמינים בכוחה ובחשיבותה של עבודת החקיקה בכנסת, אבל הדוח הזה מראה שאנחנו יכולים לעשות יותר מזה – אנחנו יכולים לפקח, אנחנו יכולים לבדוק, אנחנו יכולים להגיע למסקנות גם כאשר הכלים שהיו בידינו לא מספיק רחבים, ואני שותף להמלצתו של חברי יואב קיש ולמנגנון שסיכמנו עליו בוועדה בהקשר הזה.

דב חנין: ולכן הדוח הזה הוא תעודת כבוד לכנסת.

דב חנין: מעבר לחשיבות שלו בשדה הכלכלי והפיננסי יש לו חשיבות גדולה בהיסטוריה הפרלמנטרית שלנו.

דב חנין: התהליך שנעשה כאן מחייב לימוד של הכנסת, הפקת מסקנות והבנה שיש לנו כלים כמערכת לעשות דברים מעבר למה שבמשך שנים רבות חשבנו שאנחנו מסוגלים לעשות.

דב חנין: הדבר הזה הוא כמובן פרי של עבודה של אנשים רבים.

דב חנין: איתן, אני מצטרף לכל מילה שאמרת בדברי התודה שלך.

דב חנין: ניסית לסכם ולתמצת דברים שאפשר לומר אותם בהרחבה גדולה יותר לכתובתם של כל אחד מן האנשים שנמצאים כאן.

דב חנין: קודם כול לך, איתן, יושב-ראש הוועדה – אתה פרלמנטר מעולה ממדרגה ראשונה.

דב חנין: ארבע השנים האחרונות שבהן עבדנו בצמידות, אתה כיושב-ראש ועדת הכלכלה, היו מבחינתי פשוט הוכחה איך אפשר לקחת ועדה בתנאים מורכבים, בכל זאת ועדה בראשות אופוזיציה, ולעשות דברים משמעותיים בשורה ארוכה של דברים בצורה מעוררת השתאות.

דב חנין: ועדת החקירה הזו, שרוב האנשים, אפילו מסביב לשולחן הזה, היו משוכנעים שאולי במקרה הטוב תתחיל את דרכה אבל לא תסיים אותה, הנה מסכמת ומסיימת בצורה מרשימה מאוד.

דב חנין: אני מציע לכולכם לא להסתפק רק בדברים הקצרים שאנחנו אומרים עכשיו אלא באמת לקרוא את הדוח.

דב חנין: זה דוח שכדאי לקרוא אותו וכדאי לשים לב לכל שורה.

דב חנין: השקענו הרבה זמן, הרבה מאמץ, הרבה התלבטות וגם הרבה ויכוחים בניסוח של הדברים שכתובים בדוח.

דב חנין: תודה לכם חבריי חברי הוועדה, באמת כל הכבוד.

דב חנין: הגענו ממקומות פוליטיים שונים ומהשקפות עולם שונות.

דב חנין: נעשה פה מאמץ אדיר כדי לייצר תשתית, הבנה והסכמות בדברים שאנחנו יכולים להסכים עליהם.

דב חנין: אני חושב שזה הישג פרלמנטרי גדול של כולנו.

דב חנין: הערכה לך, מנהלת הוועדה, ולצוות המופלא שלך, גברתי היועצת המשפטית, אתי בנדלר ועו"ד נעמה דניאל – אין כמוכם, באמת אין כמוכם.

דב חנין: היועצים המקצועיים שלנו – אני חייב לומר לכם שאחד הדברים הכי טובים בכנסת, שהכנסת היא מקום שבו אפשר כל הזמן ללמוד דברים.

דב חנין: אני חייב להגיד לכם, כשהתחלנו את התהליך אני לא כל כך הבנתי איך מתנהל שוק האשראי, ועכשיו הגעתי למסקנה שאולי כאשר אהיה גדול כדאי לי להתעסק בזה, זה תחום מעניין, וזה הכול בזכותם.

דב חנין: החבר'ה האלה לימדו אותי באמת דברים חדשים, מרתקים, מעניינים.

דב חנין: כולנו למדנו מכם וכולנו חייבים לכם תודות גדולות.

דב חנין: המנגנון של הכנסת – ההתגייסות דרככם, אדוני המנכ"ל וגברתי מזכירת הכנסת.

דב חנין: אני רוצה להודות לכל כך הרבה אנשים.

דב חנין: אפילו בלילה הקודם עוד נעשתה פה עבודה, ולא רק בלילה, גם הבוקר, לפנות בוקר, כדי לעמוד בלוחות הזמנים.

דב חנין: אלה דברים שהציבור צריך לדעת ולהכיר.

דב חנין: הציבור מסתכל לפעמים על הכנסת מבחוץ ולא יודע כמה מסירות יש כאן של אנשים, של אנשי המקצוע, של עובדי הכנסת, כמה השקעה, מחויבות ועבודה מסביב לשעון כדי לעמוד במשימות שחשובות למערכת הציבורית.

דב חנין: ארגוני החברה האזרחית כמובן – בלעדיכם לא היינו יכולים.

דב חנין: הצוותים הפרלמנטריים – אני רוצה להודות כמובן לצוות שלי וליועצת שלי.

דב חנין: אני מודה גם לצוות של איילת נחמיאס ורבין לבקשתה.

דב חנין: אני מודה במיוחד ליועצת שלי, חמוטל בלנק, שליוותה אותי מהרגע הראשון, מן ההתחלה הראשונית של העבודה.

דב חנין: עוד לפני שהיה לנו צוות מקצועי עשינו לעצמנו בית ספר ונדדנו בין כל מיני מומחים שלימדו אותנו הרבה ואני מודה להם באמת בחום גדול.

דב חנין: אני רוצה להעיר כמה הערות מן הזווית שלי.

דב חנין: כמובן אני מצטרף לדברי הפתיחה שלך, אדוני היושב-ראש, ועומד מאחורי הדברים שכתבנו בדוח הוועדה.

דב חנין: אבל אני רוצה לומר על הדברים כמה מילים בהסתכלות במבט קצת יותר רחב – גם במבט רחב יותר אקטואלי אבל גם במבט רחב יותר היסטורי.

דב חנין: המציאות שאנחנו מתמודדים איתה היא של עוצמה אדירה של הבנקים והמוסדות הפיננסיים.

דב חנין: יש להם המון, המון, המון כוח והם מנהלים את הכסף של כולנו.

דב חנין: הם מנהלים את החסכונות שלנו, הם מנהלים את הפנסיה שלנו, הם מנהלים את הביטוחים שלנו.

דב חנין: אנחנו תלויים בהם.

דב חנין: השאלה מה קורה עם הכסף הזה היא שאלה חשובה ביותר – איך הוא מתנהל.

דב חנין: שאלת האשראי היא בסופו של דבר רק חלק ממכלול גדול מאוד ורחב שצריך לעסוק בו, וצריך לעסוק בו הרבה יותר.

דב חנין: במבט היסטורי, אדוני היושב-ראש, לפני 106 שנים סיימה את עבודתה ועדת חקירה של בית הנבחרים האמריקאי בראשות ארסן פוז'ו.

דב חנין: זו ועדה שעסקה בשאלת המגזר הפיננסי – אותו קרטל כסף שניהל את המגזר הפיננסי בארצות הברית.

דב חנין: ועדת החקירה הזאת של בית הנבחרים הייתה ועדת חקירה היסטורית.

דב חנין: גם היא יצאה לדרך בעקבות מאבקים לא פשוטים.

דב חנין: בעקבותיה, שנה לאחר מכן התקבל חוק ה-Anti-trust של קלייטון, ב-1914, שהוא שינוי גדול מאוד בחוקי ה- Anti-trustהאמריקאים.

דב חנין: אם חוקי ה- Anti-trust האמריקאים התחילו ב-1890, עם חקיקה שפעלה בעיקר נגד ארגוני עובדים והיכולת של עובדים להתאגד ולהיאבק על הזכויות שלהם, ובזה לדעתי היא דווקא עשתה נזק גדול מאוד – ואני אומר את זה גם אפרופו הימים הנוכחיים שאנחנו חיים בהם – חוק ה- Anti-trustשל קלייטון הוא חוק משמעותי, שמטפל בבעיות האמיתיות, בבעיות שלא נמצאות ביכולת של עובדים להתארגן אלא ביכולת של הכסף הגדול להתארגן.

דב חנין: במקביל ב-1914 יצא ספרו המונומנטלי של לואיס ברנדייס, ששנתיים לאחר מכן התמנה לחבר בבית המשפט העליון האמריקאי, ואני חושב שהוא גדול השופטים בבית המשפט העליון האמריקאי לאורך הדורות כולם.

דב חנין: ב-1914 יצא הספר שלו: Other people's money and how the bankers use it.

דב חנין: אני חושב שהספר הזה עד היום הוא המדריך הטוב ביותר להתנהלות שלנו במערכת הציבורית מול המערכת הפיננסית.

דב חנין: אני לא הולך לתת פה הרצאה על הספר הזה.

דב חנין: אזכיר רק כותרות של שני פרקים, כותרות מדויקות מאוד, ואמינו לי, הן לא מתייחסות רק לארצות הברית של 1914.

דב חנין: הפרק הראשון נקרא "האוליגרכיה הפיננסית שלנו".

דב חנין: הפרק החמישי אומר מה שקיפות יכולה לעשות.

דב חנין: "מה שקיפות יכולה לעשות", כותב ברנדייס, באמירה שגם אתה אדוני היושב-ראש ציטטת אותה: "אור השמש הוא המחטא הטוב ביותר ונורת החשמל היא השוטר היעיל ביותר".

דב חנין: אז אנחנו צריכים את השקיפות הזו, אנחנו חייבים את השקיפות הזו.

דב חנין: השאלות שאנחנו עוסקים בהן הן שאלות של כלכלה ופיננסים, אבל לא פחות הן שאלות של דמוקרטיה, של שלטון העם.

דב חנין: ברנדייס כותב בספר שלו את האמירה הכל כך חשובה: "אנחנו יכולים שתהיה לנו דמוקרטיה פוליטית, ואנחנו יכולים שיהיה לנו ריכוז של העושר בידיים מעטות, אבל אנחנו לא יכולים שיהיו לנו שני הדברים האלה יחד".

דב חנין: האמירה הזאת מבחינתי היא הציווי שלאורו אנחנו צריכים ללכת אם אנחנו רוצים לשמור על דמוקרטיה פוליטית אמיתית בחברה שלנו.

דב חנין: שוב תודה לכולכם.

דב חנין: הרבה משימות עוד לפנינו.

איתן כבל: תודה, חברי באמת.

איתן כבל: אמרתי לך, דב, ואני חוזר ואומר שאתה אחד מן הפרלמנטרים הכי גדולים שהיו בכנסת בכלל.

איתן כבל: אני אומר זאת מכל הלב.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: אני מבקש מאלברט סחרוביץ, מנכ"ל הכנסת, לומר כמה דברים, בבקשה.

אלברט סחרוביץ: תודה, אדוני היושב-ראש.

אלברט סחרוביץ: אני מבטיח לעשות את זה קצר.

אלברט סחרוביץ: יושב-ראש הוועדה, חברי הטוב חבר הכנסת כבל, חברי הוועדה, אלה שנשארים, אלה שעוזבים.

אלברט סחרוביץ: בנימה אישית, שאני בדרך כלל לא נוהג לנקוט, לא מתפקידו של מנכ"ל הכנסת לחלק ציונים, אבל מה שאמרתי לחלקכם באופן אישי אני מרגיש צורך להגיד גם פה בפרהסיה מול קהל רחב.

אלברט סחרוביץ: אני חושב שזה אובדן לכנסת שאתם לא ממשיכים איתנו.

אלברט סחרוביץ: לא הייתי צריך את הדוח הזה ואת הוועדה הזאת בשביל להגיד את זה.

אלברט סחרוביץ: יש מאחוריכם, בוודאי דב ואיתן, עשרות שנים משותפות של עשייה פרלמנטרית.

אלברט סחרוביץ: זה אובדן לכנסת ולציבור הישראלי.

אלברט סחרוביץ: אני רוצה לאחל לבית הזה ולציבור הישראלי שתשובו לכאן מתי שזה לא יקרה.

אלברט סחרוביץ: זה דבר אחד.

אלברט סחרוביץ: לגברתי מזכירת הכנסת וצוות הוועדה, מבלי להיכנס לשמות, כל הצוות של הוועדה.

אלברט סחרוביץ: לגופו של עניין, אני שותף בוודאי לדברים שנאמרו פה.

אלברט סחרוביץ: זה אכן רגע מרגש, רגע מכונן – הכול נכון.

אלברט סחרוביץ: כפי שאמרתי, לא אכנס לתהליכים.

אלברט סחרוביץ: אני יכול להגיד דבר אחד: איתן כבל בא אליי מרגע שהוטלה עליו המשימה ואמר: תקשיב, יש פה דבר שבו אני צריך את עזרתך, את עזרת הכנסת.

אלברט סחרוביץ: קודם כול אמרתי לו, בלי לחשוב: יש לך, כי הייתי שותף לדעתו שמדובר במשהו שהוא לא עניין פוליטי, הוא לא עניין של קואליציה ואופוזיציה, ימין ושמאל.

אלברט סחרוביץ: זה עניין של להוכיח – כפי שאמר דב חנין – שהכנסת היא לא רק רשות מחוקקת אלא היא גם רשות מפקחת שיש לה גם שיניים, שהיא רוצה להראות שיש לה שיניים.

אלברט סחרוביץ: ואכן הראיתם את זה בזמן קצר, כנגד כל האילוצים של כן-בחירות/ לא-בחירות.

אלברט סחרוביץ: אכן זה נעשה, ונעשה בצורה הטובה ביותר.

אלברט סחרוביץ: אני יוצא מכאן עם שני אתגרים שהונחו לפניי, קראתי בין השורות.

אלברט סחרוביץ: אחד הוא לעשות הפקת לקחים בחלק שלנו של מינהל הכנסת.

אלברט סחרוביץ: טוב תמיד לעשות הפקת לקחים.

איילת נחמיאס ורבין: גם אם האירוע מוצלח.

אלברט סחרוביץ: בדיוק.

אלברט סחרוביץ: האתגר השני הוא להיתלות על מילות הפרידה שנאמרו לך, גברתי היועצת המשפטית.

אלברט סחרוביץ: אני מתחייב לעמוד בשני האתגרים האלה.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: מזכירת הכנסת חברתי, בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: קודם כול, זו פרידה.

ירדנה מלר-הורוביץ: אבל לגבי עבודת הוועדה – נכון אמרת המנכ"ל – דב חנין דיבר על היותה של הכנסת לא רק רשות מחוקקת, ובאמת יושב-ראש הכנסת ואנחנו נדרשנו לזה, כל אחד בתפקידו, המנכ"ל ואני, להעלות את קרנה של הכנסת ולהחזיר את הכנסת לפעול גם כגוף מפקח.

ירדנה מלר-הורוביץ: באמת פה אתם הרמתם עבודה ודוח מקצועי.

ירדנה מלר-הורוביץ: אני חושבת שברמת הפיקוח – כן, אדוני היושב-ראש, אני זוכרת גם את הימים של ההמתנה, והתהייה מה יהיה, ואנחנו מאחורי הקלעים ידענו שיהיה קושי באיתור של יועצים ואיך לגייס את היועצים.

ירדנה מלר-הורוביץ: כנסת היא לא מפעל פרטי, שהיא מחליטה לקחת יועץ ולמחרת במשרד הפרטי כבר יש יועץ.

ירדנה מלר-הורוביץ: כן.

ירדנה מלר-הורוביץ: אגיד לך, אדוני המנכ"ל, לפעמים זה מקשה עלינו, אבל זה שומר עלינו.

ירדנה מלר-הורוביץ: אני שמחה שסוף טוב הכול טוב.

ירדנה מלר-הורוביץ: גם שמרנו על נהלים, גם נבחרו יועצים מקצועיים באמת מן השורה הראשונה, שעשו מלאכת קודש.

ירדנה מלר-הורוביץ: אני חושבת שהדוח הזה הוא פרק חשוב מאוד בחיי הפרלמנט שלנו.

ירדנה מלר-הורוביץ: אי אפשר בלי מילות פרידה.

ירדנה מלר-הורוביץ: מעבר להיותכם חברי כנסת, הרגשתי שאתם גם חברים שלי.

ירדנה מלר-הורוביץ: חבר הכנסת דב חנין, חברת הכנסת איילת נחמיאס ורבין, חבר הכנסת איתן כבל – עוד מהיותו עוזר פרלמנטרי, אגיד שתי מילים: דרך צלחה.

ירדנה מלר-הורוביץ: אני חושבת שאנחנו עוד ניפגש.

ירדנה מלר-הורוביץ: בעבר חודש ניסן היה החודש הראשון בשנה, אז שתהיה לכם שנה מוצלחת ואני בטוחה, אני מקווה שאנחנו ניפגש.

ירדנה מלר-הורוביץ: אתי בנדלר, אנחנו נעשה עוד פרידה.

ירדנה מלר-הורוביץ: חג חירות שמח ותודה על העבודה הנהדרת שעשיתם כדי להעלות את קרנה של הכנסת מבחינת היותה גוף מפקח.

איתן כבל: תודה לך.

איתן כבל: עו"ד לינור דויטש, בבקשה, בשם החברה האזרחית.

לינור דויטש: קודם כול, תודה רבה.

לינור דויטש: אני מודה על הכבוד לדבר פה בשם החברה האזרחית.

לינור דויטש: העובדה שנותנים לנו את המקום בשולחן מייצגת את הלך הרוח של כל הוועדה, שהחברה האזרחית: לובי 99, צדק פיננסי, התנועה לאיכות השלטון, ישראל 2050 וארגונים נוספים בשם הציבור הרחב היו גורם מרכזי להקמתה ושותפים מלאים לאורך כל העבודה בה, וזה לא מובן מאליו שהגענו עד הלום, כפי שכבר נאמר פה.

לינור דויטש: מדובר בוועדה היסטורית וחשובה כי זו הייתה הפעם הראשונה מזה עשרות שנים שבה נחקרה התנהלות המערכת הפיננסית וזרמי העומק שמניעים את הכלכלה ומשפיעים בסופו של דבר על כולנו – על יוקר המחיה ועל עקרונות היושר שאמורים לנהל את חיינו.

לינור דויטש: לחקור מדוע אדם מן השורה יירדף עד תום על חוב של 10,000 שקלים ולעולם לא ישמטו לוֹ ולוּ שקל ואילו קומץ אחרים בעלי הילה קיבלו הלוואות של מיליארדים שוב ושוב ללא כל ערבונות וביטחונות ואז קוצצו להם החובות על חשבון הציבור.

לינור דויטש: דרכה של הוועדה הייתה רצופת קשיים ומהמורות מן ההתחלה, החל בעובדה שהחוק לא מקנה לוועדה פרלמנטרית שיניים, אפשרות לחייב חשיפת חומרים מסווגים, קושי בגיוס יועצים מקצועיים, פתיחת דיונים באיחור ניכר, כמעט שנה אחר הקמתה.

לינור דויטש: למרות זאת בעקבות העבודה באמת חסרת התקדים במקצועיותה של חברי הכנסת – ואני עשר שנים פה בעבודות שונות בכנסת – צוות חברי הכנסת עשה עבודה יוצאת מן הכלל, בהובלתו של איתן כבל – שזה גם מקום להגיד מילה בקונצנזוס ציבורי רחב על האובדן הכבד לציבור בשל כך שלא תהיה בכנסת הבאה, אני מקווה מאוד שזה אפיזודה זמנית.

לינור דויטש: בעקבות שיתוף הפעולה חוצה המפלגות, שהוכיח שיש נושאים שהם מעל מחלוקות של ימין ושמאל, הצליחו חברי הוועדה, ביחד עם הצוות המקצועי, לשפוך אור על הדרך הכושלת שבה התנהלה המערכת הפיננסית במשך שנות דור, כי זה בעצם 20 השנים האחרונות, כי במשך 20 שנים נמסר כסף ציבורי למועדון חברים ששלט בבנקים ובתקשורת.

לינור דויטש: הבנקים נתנו לטייקונים הלוואות שלא צריך להחזיר, והרגולטורים כולם: הפיקוח על הבנקים, רשות התחרות ורשות שוק ההון כשלו כולם בהתמודדות עם התופעה, כל אחד בחלקתו.

לינור דויטש: הדיונים הוכיחו שיש צעדי תיקון שהכרחי לעשות.

לינור דויטש: יש להגביר את האחריותיות במערכת.

לינור דויטש: לא ייתכן שאנשים במערכת הפיננסית איבדו מיליארדים ואין שכר ועונש, איש לא נתן את הדין, לקח אחריות, התפטר או פוטר.

לינור דויטש: יש להגביר את האפקטיביות של הרגולציה, שלא הצליחה להתמודד עם הכשלים בזמן אמת ולא הייתה מספיק אמיצה להציף לציבור מה היא עשתה בזמן אמת.

לינור דויטש: יש לאזן את נושא הסודיות, שכיום מוטה באופן לא סביר, כאשר אנשים שפעלו נגד האינטרס הציבורי נהנים מסודיות מוחלטת, ולקבוע כללים שיאפשרו הסרת הסודיות במקרה קיצון תחת כללים מוסדרים.

לינור דויטש: לסיכום, המסר שהכי חשוב לי להדהד פה, בהמשך לדבריו של חבר הכנסת קיש והדברים שנאמרו פה, למרות שחברי כנסת רבים ומצוינים – דב חנין, איילת נחמיאס ורבין, איתן כבל כמובן – שעשו פה עבודה יוצאת מן הכלל לא ימשיכו איתנו לכנסת הבאה, לובי 99 והחברה האזרחית יעבדו בכל כוחם, ביחד עם חברי הכנסת שכן ממשיכים: יואב קיש, רועי פולקמן, כדי לוודא שההמלצות הללו לא ימוסמסו ושהם יהפכו לחקיקה אפקטיבית שתמנע את הכשל הבא.

לינור דויטש: אני מודה לכם על העבודה.

לינור דויטש: הוועדה הזאת באמת הוכחה עד כמה הכנסת – ירדנה מלר-הורוביץ אמרה שזה העלה את קרנה של הכנסת, זה באמת נכון.

לינור דויטש: הוועדה הזו התנהלה במקצועיות חסרת תקדים לכנסת הזאת והראתה שהכנסת יכולה להיות גורם אפקטיבי בפיקוח, שהיא יכולה לעלות לדרגה שנותנת "פייט" לוועדה ממלכתית לכל דבר ועניין ואין שום סיבה שהכנסת לא תהווה גורם פיקוח אפקטיבי על הרגולטורים, ובכלל בחברה הישראלית.

לינור דויטש: זו ההוכחה, הדוח הזה הוא הוכחה.

לינור דויטש: אני מודה לכם על העבודה הזאת.

לינור דויטש: כייף ומשמח שהצלחנו להגיע עד הלום.

לינור דויטש: תודה לכולם.

איתן כבל: תודה לך.

איתן כבל: רציתם לשאול שאלות.

איתן כבל: בבקשה.

צבי זרחיה: שתי שאלות.

צבי זרחיה: 1) למה לא המלצתם להקים ועדת חקירה ממלכתית?

צבי זרחיה: האם הייתה התנגדות בקרב חברי הכנסת?

צבי זרחיה: 2) בנק ישראל מוציא תגובה חריפה מאוד ואומר שהדוח הזה "מביא למעורבות פוליטית שוטפת בפיקוח, ברגולציה על המערכת הפיננסית, עד כדי פגיעה אמיתית ביכולת לשמור על יציבות המערכת הפיננסית וביטחון של המגזר העסקי ליטול אשראי".

צבי זרחיה: מה התגובה שלך?

השאלה השנייה: לגבי ועדת חקירה אומר שהייתה התלבטות גדולה מאוד בתוכנו, היה ויכוח לא פשוט.

השאלה השנייה: אני סבור, ואומר את זה בצורה מדויקת מאוד, שהוועדה הוציאה את המיטב ולא נדרשת ועדה נוספת כדי לבדוק את השוק.

אתי בנדלר: רק את הבנקים עצמם.

איתן כבל: יחד עם זאת, כן בהיבט הצר של עולם הבנקאות, ההתנהלות הפנימית – שזו לא הייתה סמכות שלנו וגם אין לנו סמכות, אנחנו מפקחים על הפיקוח – שם למרות הכול, למרות כל הדיבורים על כך שהכול תוקן, עוד לא ראיתי לא מלחמה ולא מבצע ולא שום כשל שלא אמרו עליו שתוקן, עד שפגשת אותו בכשל הבא.

איתן כבל: מדינת ישראל אינני רואה שהולכת לעשות זאת כי גם מתקיים כשל, שצריך שייאמר, של הפוליטיקה עם העולם העסקי.

איתן כבל: הוא כשל שמתקיים כל הזמן ולצערי אני לא רואה ממשלה שיהיה לה עכשיו אומץ וכוח לעמוד מול עולם הבנקאות, להסתכל בעיניים ולומר: כן, אנחנו צריכים למרות הכול, ולמרות שתיקנתם, היו כאן מעשים שאנשים צריכים לשלם עליהם כי נעשו דברים.

איתן כבל: החלטנו בהסכמה שאת העניין הכבד הזה, גם מפאת קוצר היריעה, לא נעלה לסדר היום למרות – אתה מכיר אותי צבי זרחיה כבר שנים רבות – שהייתי שמח מאוד לעשות את זה.

גד ליאור: קודם כול, עשיתם עבודה רצינית מאוד.

גד ליאור: אבל אני עוקב עשרות שנים אחרי הכנסת.

גד ליאור: איך נאמר: הפרוצדורה.

איתן כבל: חיכיתי שזה יגיע.

גד ליאור: כלומר זה לא מטוס ראש הממשלה, זה קצת פחות.

גד ליאור: אפשר לומר בערך?

איתן כבל: עד 2 מיליון שקלים.

איתן כבל: יהיה פירוט מסודר.

איתן כבל: גד, אני מבקש שלא תתבלבלו: שהייתה ועדה אבל מה שחשוב זה כמה הוציאו.

איתן כבל: העיתונות נוהגת לפעמים להתבלבל.

גד ליאור: אגב, זה מתקציב הכנסת?

איתן כבל: כן.

איתן כבל: זה לא מתקציב הבנקים על חשבון הציבור.

איתן כבל: אני רוצה לומר לך, גד, ואנחנו מכירים שנים רבות, אני מכיר ואני מציע לך אחרי הרבה שנים שקצת תקהה את הסקפטיות שלך.

איתן כבל: בשורה התחתונה, בחלוף הרבה שנים, גם כשהייתי כאן בוועדה: אין דבר שלא אמרו לי עליו "לא תצליח, אין שום סיכוי, היו לפניך, יהיו אחריך," בסדרה של חוקים שהעברתי פה, בשימועים שהיו כאן, בתהליכים כאלה ואחרים.

איתן כבל: אני אומר לך, אני מציע, אני מבקש, במידה רבה מתחנן: תסיר את התפיסה הזו מהראש שלך.

איתן כבל: קודם כול, וזאת ההוכחה הניצחת, למרות שהחוק – הרי בסופו של עניין נכנסנו בלוח זמנים ופעלנו באמות מידה של חקיקה שמחייבת אותנו.

איתן כבל: לכן, בין היתר, חבריי ואני קבענו שינויי חקיקה, והם יהיו.

איתן כבל: אתה יודע, יש דברים שגם צריך את הזמן הנכון כדי להוביל אותם.

איתן כבל: כדאי שתרשום לפניך, שגם אם 40% ממה שנכתב פה ייצא מן הכוח אל הפועל יש כאן כדי הובלת מהפיכה שטרם נראתה כמוה.

איתן כבל: יש כאן שתי הצעות חוק שמונחות.

איתן כבל: אני מציע לקרוא.

איתן כבל: לכן חשוב מה שאמרו כאן חבריי, בכל משפט יש – אאפשר לך, אאפשר גם לאיילת נחמיאס ורבין וליואב קיש, ויואב קיש היה ממובילי העניין והוא ירחיב בדבריו.

איתן כבל: תודה, אדוני מנכ"ל הכנסת.

איתן כבל: (מנכ"ל הכנסת יוצא מן האולם.

איתן כבל: ) איילת נחמיאס ורבין, ואחרי כן יואב קיש.

איילת נחמיאס ורבין: ממש בקצרה.

איילת נחמיאס ורבין: אני רוצה קודם כול, צביקה זרחיה, להביע צער גדול מאוד על כך שזאת התגובה של בנק ישראל, כי אם יש דבר שברור שלא היה פה זה מעורבות פוליטית, ואנחנו גם לא מנסים.

איילת נחמיאס ורבין: עם כל הכבוד, התפקיד והחובה שלנו כחברי כנסת הוא לפקח על הרגולטורים.

איילת נחמיאס ורבין: אגב, מנקודת המוצא הזאת אני יצאתי לדרך.

איילת נחמיאס ורבין: צריך להבין: לקוחות הקצה בהקשר הזה הם הבנקים.

איילת נחמיאס ורבין: כמובן הציבור הוא הלקוח העיקרי, אבל מבחינתי מי שחובתנו לפקח עליו הוא הרגולטורים.

איילת נחמיאס ורבין: זה מצער אותי משום שיש כאן הרבה מסקנות שהן לעזר לרגולטורים ולא כנגדם.

איילת נחמיאס ורבין: לכן זה מצער אותי.

גד ליאור: למעלה מעשר שנים לא מונתה ועדה.

איילת נחמיאס ורבין: בשנת 2011 הייתה הוועדה האחרונה, היא הייתה ועדת חקירה שעסקה בנושא עמלות הבנקים.

איילת נחמיאס ורבין: היא הייתה ועדת חקירה מאוד מאוד אפקטיבית.

איילת נחמיאס ורבין: אלמלא הוועדה הזאת לא בטוח שהיינו רואים שינויים.

גד ליאור: מה יצא ממנה?

איילת נחמיאס ורבין: יצאו ממנה הרבה מאוד נושאים.

איילת נחמיאס ורבין: אנחנו יודעים ששוק העמלות, כל נושא העמלות השתנה.

איילת נחמיאס ורבין: אתה יכול להגיד שזה עדיין לא מספיק, זה בסדר, אבל שונו דברים וקרו דברים בעקבותיה.

איתן כבל: ועוד איך קורים ויקרו.

איתן כבל: יתרה מכך, לא כל דבר ההיבט שלו הוא בחקיקה.

איתן כבל: חשוב עצם העובדה שנעשתה עבודה כזו – ואני מכבד את כל הוועדות שהיו לפנינו – עבודה בסדר גודל כזה, בעוצמות ובהעמקה כפי שהיו כאן, ואני בטוח שגם יעידו אלה שעשו את ההגהה, מערכת דברי הכנסת, וזו הזדמנות לומר להן תודה.

איתן כבל: בבקשה, יקירי, יואב.

יואב קיש: קודם כול, צביקה זרחיה, אני לא יודע מתי בדיוק בנק ישראל קיבל את הדוח הזה.

יואב קיש: לדעתי רק אתמול בלילה הדפיסו אותו.

יואב קיש: נראה לי שזו גישה לא ראויה ולא מכבדת.

דב חנין: רק הבוקר הוא התפרסם.

יואב קיש: אני חוזר בי – אלא אם בשעתיים שהספקנו לדבר הם קראו את כל הדוח, ניתחו והגיעו למסקנות.

איתן כבל: כך הם עושים את הפיקוח.

איילת נחמיאס ורבין: הם הגיבו לפני שהתכנסנו.

יואב קיש: לכן הייתי מצפה מכל הרגולטורים שקיבלו פה הערות לקרוא היטב את הדוח ולהגיב בעוד שבוע, לא ב"שלוֹף".

יואב קיש: זה נראה קצת לא רציני.

יואב קיש: אם כבר באים בתלונות לכנסת על כך שהיא לא רצינית אז ההתנהלות הזו לא רצינית.

יואב קיש: זה בעניין הזה.

יואב קיש: לגבי הנושא השני, גד ליאור, אליך, בתור מי שממשיך פה בכנסת: יש כאן מסקנה עיקרית – הקמת ועדה מצומצמת מאוד שתעשה פיקוח על ההסדרים הפיננסיים ותהיה רשאית על פי החוק לקבל חומרים סודיים.

יואב קיש: כפי שאנחנו עושים בוועדות המשנה של ועדת החוץ והביטחון, שם אנחנו עוסקים באמת בדברים הכי סודיים של הצבא – פה יהיה מדובר ברגולטורים הפיננסיים, עם הרשאה לקבל חומרים סודיים שגם שייכים למגזר הציבורי.

יואב קיש: זה ידרוש שינוי חקיקה.

יואב קיש: אני חושב, לוּ רק את הדבר הזה נשלים – אני לוקח את זה עליי כמשימה להשלים, שתוקם פה ועדה, ומדובר על עד שישה אנשים – לוּ רק בשביל הדבר הזה, שהם יבינו שהשמש תזרח עליהם בבית הזה, לפחות באותה ועדה, ואותה ועדה גם תחליט מה סודי ומה לא ומה מעניין את הציבור ומה לא.

יואב קיש: אני אומר לך: המסקנה הזו היא דרמה אמיתית.

זאב קליין: מאז ועדת אגרנט חלה חובה חוקית ומשפטית להוציא מכתבי אזהרה למי שעומד להיות מבוקר.

איילת נחמיאס ורבין: אם יש מסקנות אישיות.

זאב קליין: האם הוועדה הוציאה מכתבי אזהרה למבוקרים שמופיעים בדוח?

אתי בנדלר: אין מסקנות אישיות ולכן לא.

איתן כבל: אילו הכנסת הייתה ממשיכה והייתה ניתנת לנו האפשרות, חד-משמעת זה היה התהליך שהייתי מוביל, וכיוונתי אליו.

איתן כבל: הכוונה המקורית שלי הייתה להמשיך את זה לתהליך של מסקנות אישיות.

איתן כבל: מכיוון שלוח הזמנים סגר עלינו – ואדוני, זאב קליין, מכיר את העניין הזה – החלטנו, בדיוק כפי שתיארתי, היועצת המשפטית לוועדה והמשנה ליועץ המשפטי לכנסת ביחד עם היועץ המשפטי לכנסת, גם בעקבות פנייה של איגוד הבנקים, פנייה מתוחכמת, אני מוכרח לומר, ושל בנק ישראל – בגלל זה גם השכר שם גבוה מאוד, כדי שיהיו להם כאלה פעולות מתוחכמות.

איתן כבל: הם פנו וביקשו לקבל את החומר לפני כן, מה שהיה מייצר מצב שאולי בדור הבא היינו מצליחים להניח את הדוח.

איתן כבל: הם ביקשו באופן פרוצדורלי לעשות "קבורת חמור" לוועדה, והם לא הצליחו.

זאב קליין: כבודו אמר שבין השורות יש ביקורת אישית על אנשים בתוך המערכת הבנקאית וגם בקרב הרגולטורים.

זאב קליין: האם לא היה מקום להעביר את הדוח הזה לא בדקה התשעים?

זאב קליין: להעביר את הדוח בלילה, יום לפני פרסומו – זה לא נקרא לתת הזדמנות נאותה למבוקרים.

איתן כבל: אני מודה לך שאתה נשכב כאן על הגדר עבור המערכת.

זאב קליין: יש לי חסכונות בבנק...

דב חנין: דווקא לכן אתה צריך לדאוג להם, לחסכונות שלך.

דב חנין: ..

זאב קליין: דואגים לי...

דב חנין: אני מקווה מאוד...

זאב קליין: כל זה נאמר בחוש הומור.

איילת נחמיאס ורבין: רק להגיד שזה על פי התפקידים, זה לא על פי השמות.

איילת נחמיאס ורבין: צריך להבין, זה בעלי התפקידים.

איילת נחמיאס ורבין: זה גם בעלי תפקיד שכיהנו לפני כן, לא רק בעלי התפקיד הנוכחיים.

זאב קליין: אבל בראש המערכות עומדים אנשים וכאשר אתם מטילים ספק בתפקוד הפיקוח על הבנקים, כולנו יודעים מי עמד בראש הפיקוח על הבנקים.

איתן כבל: דעתך נשמעה, גם כעיתונאי וגם כאיש מוערך, ולדעתי כיושב-ראש הוועדה, אני שולל אותה.

איתן כבל: אני לא מקבל את זה.

איתן כבל: אלה בדיוק אותם כלים שבהם תמיד פעלו אל מולנו כדי להצר את צעדינו ובסוף גם לומר: "אלה פופוליסטיים".

איתן כבל: הוכחנו לכולם עבודה מקצועית מן השורה הראשונה.

דב חנין: רציתי להגיב על משפט מצער מאוד שיש בתגובתו של נגיד בנק ישראל.

דב חנין: אני שותף לתמיהתו של חברי חבר הכנסת קיש, שהאיש מגלה יכולת קריאה מהירה ביותר – זה דווקא דבר אופטימי, אם הוא יודע לקרוא ולעכל את הדוח הזה במהירות כל כך גדולה זה בהחלט סיבה להיות מעודדים.

דב חנין: אבל משפט שמצער אותי במיוחד בתגובה שלו הוא האמירה שאנחנו כתבנו את ההמלצות שלנו מראש.

דב חנין: זה משפט מקומם ולא נכון ברמה העובדתית.

דב חנין: אני יכול לומר לכם: אנחנו חברי הכנסת עברנו כולנו יחד תהליך של לימוד, התלבטות, ויכוחים, הבנה, העמקה, ביחד עם היועצים המקצועיים שלנו, ביחד עם היועצת המשפטית לוועדה.

דב חנין: הדוח הזה הוא תולדה של תהליך עבודה.

דב חנין: מי שחושב שהדוח הזה היה יכול להתקיים בלי תהליך העבודה הזה חי בעולם דמיוני לחלוטין.

איתן כבל: אבל חשוב להדגיש שוב – ואני אומר את זה לציבור ולכם העיתונאים ולנו חברי הכנסת – את האופן הלא תקין שבאים לומר כלפינו, שעוד בטרם הוועדה התכנסה ואמרה את דבריה כבר הודעת הדובר הייתה מוכנה.

איתן כבל: לפחות בזה – קצת סבלנות להם.

איתן כבל: בהתנהלות שלהם הם באו לקלל ונמצאו אולי מברכים.

גד ליאור: אני שומע את מה שאומרים חברי הוועדה, שטוענים שתגובתו של הנגיד חצופה.

יואב קיש: אנחנו לא מדברים על חוצפה.

יואב קיש: אנחנו מעלים שאלה.

גד ליאור: אתה אומר שהוא לא קרא את הדוח.

יואב קיש: אמרנו שהתפלאנו איך כל כך מהר, כשהדוח פורסם רק לפני שעתיים, הוא הספיק להגיב.

איילת נחמיאס ורבין: הוא עוד לא פורסם.

איילת נחמיאס ורבין: גם מחר זה בסדר.

דב חנין: לי לפחות יש תחושה שהאמירה שהדברים נכתבו לפני התהליך נכונה לתגובתו של נגיד בנק ישראל.

איתן כבל: חבר'ה, אל תיפלו לפיו של גד ליאור.

איתן כבל: אדוני יעשה את הפרשנות שהוא רוצה.

איתן כבל: הייתי ממליץ לאנשי בנק ישראל: על מצה ומרורים יאכלוה.

איתן כבל: יישבו בהסבה, יקראו את הדוח בצורה מושכלת ומסודרת.

איתן כבל: נעשתה כאן עבודה מעמיקה מן השורה הראשונה וראוי שתצא תגובה מכובדת ועניינית.

איתן כבל: התגובה שלנו היא עניינית.

איילת נחמיאס ורבין: אני רוצה להציג לכם דוגמה להמלצה שהחלטנו בסיכום בינינו, משהו שחשבנו עליו בראשית הדרך, בנושא מבנה הרגולציה הפיננסית בישראל והפרדה בין נושא היציבות לבין נושא התחרות.

איילת נחמיאס ורבין: אמרתי לא אחת שאני חושבת שאנחנו צריכים לשקול את זה ברצינות רבה מאוד.

איילת נחמיאס ורבין: בעצה אחת עם היועצים הגענו למסקנה שלא דנו בעניין הזה מספיק, שיש יותר מדי דוגמאות בעולם שזה כשל והחזירו את זה בחזרה למבנה דומה לבנק ישראל, וזה לא נכנס.

איילת נחמיאס ורבין: זאת הייתה המלצה, שאפילו באיזו הדלפה יצאה החוצה, והנה אמרנו: לא, אין לנו סיבה להסיק מסקנה כזאת, שהמבנה של הפיקוח היום לא מתאים ולא ראוי.

איילת נחמיאס ורבין: אנחנו רק אומרים: צריך ללחוץ יותר על נושא התחרות, שזה הדבר שמטריד אותנו.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: אני רק רוצה להוסיף ולחדד, כי זאת נקודה מרכזית מאוד שעברה כחוט השני לאורך כל הדיון.

איתן כבל: עניין ההפרדה של הפיקוח מבנק ישראל – הוויכוח הזה מתקיים בכל העולם: האם יכולים לדור בכפיפה אחת פיקוח ויציבות.

איתן כבל: מצד אחד, עולמו של בנק ישראל, או בכלל בנק, הוא לשמור על היציבות, ומצד שני, הפיקוח נגרר לעסוק כל הזמן אחרי בנק ישראל כדי לעסוק בעיקר בשמירה על היציבות ולא עוסק בתחרות, שאמורה להיות זו שמשכללת ומנקה ומסדרת.

איתן כבל: בשורה התחתונה, החלטנו שזה נושא עמוק, והוא כמעט כמו נושא שיטת הבחירות, שאין שיטה שעליה אתה יכול לומר שהיא השיטה הטובה ביותר.

איתן כבל: אם תרצה המדינה ראוי שהנושא הזה ייבדק וייבחן ותינתנה ההחלטות אשר תינתנה.

איתן כבל: ירון שגיא, בבקשה.

ירון שגיא: אדוני, דבר ראשון אני רוצה להתחיל במשימה שלנו.

ירון שגיא: אנחנו נציגי הציבור – אני בטוח שיסכימו איתי – קודם כול אנחנו רוצים לחלק לכם קומפלימנטים, ואחת המשימות שלנו היא לספר לציבור – ואני מתחבר למשפט הידוע – שיש ח"כים בירושלים.

ירון שגיא: אתם עשיתם יופי של עבודה וזה ראוי להערכה לגמרי.

ירון שגיא: לפני שאני מתחיל, קודם כול אני מבקש לתת לך קומפלימנטים.

ירון שגיא: באמת למדנו – אתה אדם גדול.

ירון שגיא: לא נביך אותך יותר.

ירון שגיא: הרבה תודה על מה שעשית.

איתן כבל: דווקא בחלק הזה אתה יכול להביך אותי... תודה.

ירון שגיא: אני רוצה לומר שני דברים, בעיקר לחבר הכנסת קיש שנשאר פה ויש לו הרבה משימות עבור כולנו.

דבר ראשון: דבר שני שאני רוצה לומר לחבר הכנסת קיש, לשאול אותך:

דבר ראשון: האם חברי הכנסת יעשו עכשיו חשבון נפש אל מול השליטה הבלתי רגילה שיש לבנקים בבית הזה?

דבר ראשון: זה דבר שמטריד אותנו בציבור, זה דבר שתמיד מעמיד אתכם – אני עושה הכללה לחברי הכנסת – באיזה אור מסוים.

דבר ראשון: המשימה שלי כנציג ציבור היא להגיד: חבר'ה, זה לא כל כך ככה, הנה זה מסתדר, הנה יש חברי כנסת שלא.

דבר ראשון: אבל עדיין לתחושת הציבור יש כאן שליטה בלתי רגילה בבניין הזה ברגולטורים שאמורים לייצג אותנו.

דבר ראשון: תודה.

יואב קיש: אני חייב להגיד לך, לפחות ברמה האישית שלי, שאני רואה את המאמץ שהבנקים מנסים לעשות בשביל לשלוט בבית הזה אבל אני ממש לא מסכים עם השורה התחתונה שלך, כאילו הם שולטים בחברי הכנסת.

יואב קיש: ממש לא.

ירון שגיא: דיברתי על תחושה.

ירון שגיא: חבר הכנסת קיש, אנחנו מכירים.

ירון שגיא: אני מסכים איתך.

יואב קיש: אני חושב שלגיטימי מבחינתם לומר את דעתם ולנסות להשפיע, כמו כל סקטור אחר, ממש כך.

יואב קיש: בסוף, ממה שאני רואה, חברי הכנסת מפעילים שיקול דעת, לא מוּנעים על ידי הבנקים אלא מוּנעים על ידי טובת הציבור.

יואב קיש: אני לא יכול להגיד לך שלא היה מקרה קיצוני פה או שם, אבל ברמה העקרונית בוודאי, גם לאור מה שאתה רואה שנעשה פה היום ולאור התנהלות שאני מתנהל, ואני רואה את חבריי מתנהלים: הם משקיעים פה הרבה כסף, הם מבינים שזה מקום שחשוב שדעתם בו תישמע, אבל בסופו של דבר ההחלטות מתקבלות פה בבית הזה, לרוב על פי מה שאני מכיר – אציג דוגמה.

יואב קיש: איתן כבל, סלח לי שאני משתמש בוועדה בראשותך כדוגמה.

יואב קיש: היה לנו את עניין ביטול עמלות פירעון מוקדם, שאני נלחמתי על זה בכל הכוח.

יואב קיש: הוועדה הזאת הצליחה בסוף להצביע על ביטול עמלות פירעון מוקדם ולצערי זה לא הגיע למליאה.

יואב קיש: זה בכלל לא נחסם בוועדות אלא נחסם אולי דרך השרים, אולי שם נעוצה הבעיה, אני לא יודע.

יואב קיש: אבל בבית הזה, אני אומר לך, אם יש עוד משהו שיקרה בקדנציה הבאה, זה ביטול עמלות פירעון מוקדם של משכנתה.

יואב קיש: אנחנו הולכים לעשות את הדברים לטובת האזרחים.

יואב קיש: אף אחד לא מחפש להתנגח בכוונה בבנקים – נשמע את דעתם, נכבד אותם.

יואב קיש: בסוף מה שמעניין אותנו הוא האזרח.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: אחרונה אבקש מעו"ד נילי אבן-חן.

נילי אבן-חן: תודה רבה.

נילי אבן-חן: אני רוצה קודם כול לברך ולהודות לוועדה, שלא רק שהוקמה אלא גם שהיה לה אומץ לפעול ולעשות את הדברים בצורה נוקבת ואמיתית.

נילי אבן-חן: היא חקרה, לא ויתרה, היתה מאוד אמיתית ולא ברחה מן השאלות המרכזיות שעמדו בפניה.

נילי אבן-חן: בתחושה שלנו, של הציבור, סוף-סוף הייתה כתובת לְמה שאנחנו מעלים ומדברים עליו שנים רבות מאוד, החל מוועדת בכר, דרך ועדת הריכוזיות, ועדת שטרום, ועדת אנדורן – ועדות רבות.

נילי אבן-חן: הוועדה הזאת לתחושתנו היא איזשהו שיא במהלך רציף, כשהכנסת אומרת: אני מבינה שיש בעיות ורוצה להתמודד ולפתור אותן.

נילי אבן-חן: די ברור היום, התברר לנו שיש לנו פה רגולטור שבוי, רגולטור שתופס את התפקיד שלו יותר בהגנה על הבנקים מאשר בהגנה על הציבור.

נילי אבן-חן: אני חושבת שזה המסר המרכזי שעולה מן הדברים.

נילי אבן-חן: כמי שאמור להיות אמון על התחרות, הוא בסיכומו של דבר לצערנו בשלב הזה אמון על טובת הבנקים.

נילי אבן-חן: אני מקווה שהדוח הזה ינער קצת את המערכת לכיוון שאנחנו פועלים ורוצים לכוון אליו.

נילי אבן-חן: אני רוצה לסיים ולהגיד – עוד לא קראתי את הדוח אבל מהדברים שעלו פה ומן ההמלצות שכבר יצאו לתקשורת, אני שמחה שהמלצות רבות שהמלצנו כגוף אזרחי לאורך עבודת הוועדה נכנסו לדוח.

איתן כבל: אנחנו קשובים לציבור.

נילי אבן-חן: כן, זה באמת מבטא קשב לציבור והפנמה של הדברים.

נילי אבן-חן: אגיד כמשפט אחרון, אנחנו מדברים על היישום ומה יקרה מפה והלאה.

נילי אבן-חן: אנחנו לוקחים על עצמנו לנסות לדאוג שהדברים האלה באמת לא יישארו על הנייר אלא יבואו לידי ביטוי הלכה למעשה.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: אני רוצה לומר ממש משפט אחרון.

איתן כבל: קודם כול, לי זה היום האחרון בכנסת ישראל, הישיבה אחרונה שאני מנהל בכנסת ישראל, בוודאי בתקופה הזו.

איתן כבל: זו הזדמנות שוב להיפרד מדב ואיילת, חברים שלי, חברים קרובים.

איתן כבל: עבורי זה אירוע מרגש.

איתן כבל: אני אומר את זה בצורה מאוד מאוד משמעותית, אין כאן טיפת ציניות.

איתן כבל: גם בעבודה שלנו וגם באירוע המכונן הזה אין בי שום טיפת ציניות.

איתן כבל: כל אשר עשיתי היה תמיד למען אזרחי מדינת ישראל.

איתן כבל: אני רוצה להזכיר, גם לך גברתי מזכירת הכנסת, אני מסתובב במסדרונות הכנסת משנת 1987, אני מהוותיקים כאן.

איתן כבל: גד ליאור, אני זוכר אותך מתקופת המזוזואיקון התחתון.

גד ליאור: בשם הכתבים הכלכליים, אנחנו כולנו מצרים מאוד על כך שלא תהיה בכנסת הבאה.

גד ליאור: אתה אחד מחברי הכנסת הטובים ביותר, בעיקר בתחום הכלכלי.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: אני מאוד מעריך.

זאב קליין: אשמה בכך מפלגת העבודה.

זאב קליין: ..

איתן כבל: עזוב אשמים עכשיו.

איתן כבל: ..

איתן כבל: אני רוצה לומר, בלי טיפת ציניות, שתמיד עשיתי אך ורק למען הציבור.

איתן כבל: משנת 1987 הסתובבתי במסדרונות הכנסת, החל מתפקיד של עוזר והמשך כיועץ ועד הלום.

איתן כבל: אני רוצה לסיים דווקא לא בהקשר האישי שלי, לנצל את ההזדמנות ולומר לשתי נשים נפלאות, שלולא העבודה שלהן סביב השעון – וזאת לא לשון מליצה – לא היינו נמצאים כאן עכשיו, זו דקלה אברבנאל, מנהלת מערכת דברי הכנסת, וסגניתה מיכל קורץ.

איתן כבל: תודה, תודה מעומק הלב.

איתן כבל: אני אומר את זה באופן הכי עמוק שאפשר.

איתן כבל: והסיוע מיחידת כת"ף והכוונת הסטודנטים והדרכתם על ידי נטע משה וד"ר שירלי אברמי – תודה.

איתן כבל: ברגע האחרון זה מישהו שצריך לתת את הדחיפה האחרונה.

איתן כבל: גם כתבנו רשימת תודות ארוכה, גם את זה הכנסנו, עמוד של תודות, ודבר כזה לא נעשה עד כה.

איתן כבל: כל מי שהיה שותף בדרך כזו או אחרת הכנסנו אותו אל תוך הדוח.

איתן כבל: אני מודה לכם.

איתן כבל: תודה רבה לכם.

איתן כבל: הישיבה נעולה.