ועדת הכספים, כנסת 20, פרוטוקול מספר 1206, 2018-12-31 10:00

משה גפני: אנחנו עוברים לדיון על הצעת חוק להסדרת מתן שירותי פיקדון ואשראי בלא ריבית על ידי מוסדות לגמילות חסדים.

משה גפני: אני מבקש להקדים ולומר, אני ראיתי שיש כתבה בעיתון – לא שזה מעניין אותי בכלל – על הסחטנות.

משה גפני: אני רק רוצה שתדעו, חברי הוועדה, שהייתי יכול להימנע מהסחטנות והייתי יכול להימנע מהכול ולא להביא את החוק הזה.

משה גפני: למה אני צריך את הצרה הזאת?

משה גפני: הרי אני לא בטוח שזה יתקבל יפה בציבור החרדי.

משה גפני: בכל אופן, אני שם את נפשי בכפי ואני מביא את הדבר הזה בגלל שאני יודע שבסופו של דבר צריך להסדיר את זה.

משה גפני: אם זה לא יוסדר היום, זה יוסדר מחר.

משה גפני: ואם לא מחר אז מחרתיים.

משה גפני: עכשיו זאת הזדמנות לנסות להעביר את זה.

משה גפני: אין לי ספק שהכתבה הזאת יצאה ממשרד האוצר.

משה גפני: היא פשוט יצאה משם.

משה גפני: היה בלילה דיון והוא בכתבה.

עודד פורר: אני אגיד לך מה יפה בסיפור הזה?

עודד פורר: שאחרי עשרים שנה אתה מופתע.

מיקי לוי: אז לא נעביר את תיקון 74 שהוא מלא חורים.

מיקי לוי: מלא חורים.

מיקי לוי: לא נעביר אותו רק כדי שמישהו ינופף בדגל הזה.

משה גפני: על כל פנים, אני סבור שעם כל הקשיים שיש בעניין צריך להעביר.

משה גפני: אני חושב שצריך לעשות עוד כמה תיקונים, אבל זה מה שצריך.

משה גפני: זה שהדליף את זה לעיתון אמר לי שהוא סבור שלא צריך לחוקק חוק.

משה גפני: צריך רק על איסור הלבנת הון ולגבי שאר הדברים – בלאו הכי לא יודעים מה זה, אז בוא נחכה כמה שנים.

משה גפני: כך אמר לי זה שהדליף את זה.

מיקי לוי: זה פחות טוב או יותר טוב – זאת פעם ראשונה שמצליחים להכניס את זה לאיזו מסגרת, לעזאזל.

מיקי לוי: פעם ראשונה שזה הופך להיות חוקי.

מיקי לוי: יותר טוב שזה פרוץ?

משה גפני: נכון, נכון.

מיקי לוי: בעוד חמש-שש שנים יגידו שיש חוק.

משה גפני: ברור לחלוטין שאנחנו נכנסים פה למסגרת.

משה גפני: לפי דעתי, מסגרת מחמירה מדי אבל המצב הוא שאת זה היה אפשר להעביר.

משה גפני: אני גם התחייבתי לאופוזיציה, שברגע שזה עובר, עובר גם ה-CRS מכיוון שאנחנו צריכים להאריך את המועד של ה-CRS, אבל אם יש את חוק הגמ"חים, זה מסודר.

משה גפני: אמרתי את מה שאמרתי.

משה גפני: רבותיי, את מה שהקראנו הקראנו ואת מה שהצבענו הצבענו.

משה גפני: ואם אין ויכוח – אז אין ויכוח.

משה גפני: נביא רק את הסעיפים שיש לגביהם ויכוחים או דברים חדשים ונדבר עליהם.

משה גפני: בבקשה.

שגית אפיק: למעשה, הנוסח שמונח בפניכם הוא נוסח מעודכן.

שגית אפיק: על רובו הוועדה כבר הצביעה אבל יש כל מיני הסכמות חדשות שהתקבלו הלילה ואני אעבור אתכם על הנוסח.

שגית אפיק: אנחנו מדברים על הצעת חוק להסדרת מתן שירותי פיקדון ואשראי בלא ריבית על ידי מוסדות לגמילות חסדים, התשע"ט–2018.

שגית אפיק: אם זה יעבור מחר, זה יהיה 2019.

משה גפני: האמת היא שלא צריך להיות בלילה בישיבה עם משרד האוצר.

משה גפני: אפשר לקרוא את זה בעיתון.

שגית אפיק: זה היה גם וגם וגם.

שגית אפיק: גם עם הלבנת הון וגם עם משרד המשפטים.

משה גפני: עודד, הבנת?

משה גפני: יושבים בלילה ואתה קורא את זה בבוקר בעיתון.

עודד פורר: וזאת פעם ראשונה שזה קורה לך, בעיקר בקדנציה הזו.

עודד פורר: בקדנציה הזו זה לא קרה לך אף פעם.

עודד פורר: במשך כל הקדנציה הם לא התנהגו איתך בהגינות, גם בעניין הזה.

משה גפני: לא התנהגו בהגינות ממש.

משה גפני: בבקשה, שגית.

שגית אפיק: סעיף 1, סעיף ההגדרות שנמצא בין עמודים 1 עד 6, הוא סעיף שכבר הוצבע.

שגית אפיק: יש בו שלושה תיקונים שאני אעמוד עליהם עכשיו.

שגית אפיק: האחד, בעמ' 3, בהגדרת "נושא משרה" הייתה התלבטות בוועדה ביחס למנהל סניף.

שגית אפיק: אדוני יושב-ראש הוועדה, אתה התלבטת אם רוצים להכניס את זה.

שגית אפיק: אתמול בלילה הוסכם שיהיה מנהל סניף, אם קיים בגמ"חים וזה מה שנכנס כרגע לנושא משרה.

שגית אפיק: זה נמצא בעמ' 3.

משה גפני: אני צריך את ההקשבה שלכם.

משה גפני: כשאני אותקף אחרי שהחוק יעבור, אני אצטרך את ההגנה שלכם.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: האחריות היא שלנו.

משה גפני: לא, האחריות היא שלי.

משה גפני: בסוף זאת אחריות שלי.

משה גפני: שמעתם את ההערה לגבי מנהל סניף?

שגית אפיק: מנהל סניף – אם קיים.

שגית אפיק: בעמ' 4, בהגדרת "צבר אשראי" – יש פה הערה שהגמ"חים העלו מספר פעמים ואנחנו סברנו שאין צורך לנסח אותה כי היא ברורה מאליה.

שגית אפיק: הגמ"חים מבקשים בכל זאת שננסח אותה.

שגית אפיק: ההגדרה עוסקת בעניין של התחייבות עתידית שלא נקבע לגביה מועד ואנחנו מבהירים שהגדרת צבר אשראי היא למעט התחייבות מהסוג הזה.

שגית אפיק: אני מקריאה.

שגית אפיק: בסוף הגדרת "צבר אשראי" יבוא: "למעט התחייבות כאמור שלא נקבע לגביה מועד על ידי הלווה".

שגית אפיק: זה התיקון השני.

שגית אפיק: התיקון השלישי הוא תיקון טכני בהגדרת "רישיון בסיסי".

משה גפני: אתם עוקבים?

משה גפני: זה בסדר?

שגית אפיק: זה עניין ניסוחי בעמ' 5 למעלה.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: מה ההסבר לצבר אשראי?

שגית אפיק: שוחחנו על זה מספר פעמים בדיון בוועדה.

שגית אפיק: העלו הגמ"חים את ההערה שלא יכול להיות שהתחייבות עתידית שאין לגביה מועד, תיחשב להם בצבר האשראי.

שגית אפיק: ואנחנו סברנו ואמרנו – גם אני אמרתי וגם אמרה לימור ונדמה לי שגם ברוך – שאנחנו לא חושבים שצריך לנסח את זה מכיוון שהתחייבות עתידית אינה התחייבות להעמדת אשראי שאפשר לכמת אותה ולהתבונן בה.

שגית אפיק: עם זאת, זה כן מציק לגמ"חים וזה משהו שהם מבקשים שאנחנו בכל זאת נכתוב אותו בנוסח.

שגית אפיק: לא הבעתם לזה התנגדות כשדיברנו על זה בעבר ולכן זה הוכנס עכשיו לנוסח לבקשתם ולבקשת יושב-ראש הוועדה.

שגית אפיק: זה בסדר?

ברוך לוברט: רק כדי שאני אבין, זה אומר שזה לא נכנס להגדרה של מסגרת אשראי, אבל זה לא אומר שזה לא נכנס להגדרה של צבר אשראי.

שגית אפיק: נכון.

שגית אפיק: זה לא נכנס להתחייבות להעמדת אשראי בסכום מסוים, שזה נמצא בהגדרת מסגרת אשראי.

שגית אפיק: זה נמצא בתוך ההגדרה של מסגרת אשראי.

ברוך לוברט: את אומרת שההתחייבות הזאת נחשבת בצבר האשראי.

שגית אפיק: אבל היא לא נחשבת ב-10% מסך מסגרות האשראי שנתן.

שגית אפיק: זה בסדר?

שגית אפיק: מקובל עליכם?

שגית אפיק: כן.

שגית אפיק: למעשה על סעיף ההגדרות הצבעת.

שגית אפיק: המפקח על מוסדות לגמילות חסדים – אתה רוצה לדבר על זה או שאני אציג את זה?

משה גפני: רבותיי, דיברנו הרבה פעמים על הפרק של המפקח על מוסדות לגמילות חסדים.

משה גפני: אנחנו רצינו שיהיה מישהו שמכיר את העניין הזה, שיודע על מה מדובר.

משה גפני: צריך לקחת בחשבון – את זה אמרו לי כמה אנשים, רק הבעיה היא שהם אומרים לי את זה רק באוזן.

משה גפני: הם לא אומרים עת זה כאן בוועדה.

משה גפני: הם לא מכירים את העניין וגם לא יודעים בדיוק מה התפקיד של המפקח במקרה הזה.

משה גפני: ויכול להיות שיש חלקים שבמוסדות פיננסיים רגילים יש מפקח ויש קריטריונים ברורים, מה שאין כאן.

משה גפני: כאן לא מרוויחים כסף ולא לוקחים ריבית.

משה גפני: כל הדברים האלה הם דברים ייחודיים שעד היום המדינה לא התעסקה בהם בכלל.

משה גפני: הייתה הצעה שבמשך כמה שנים לא יהיה מפקח ובסופו של דבר, אחרי תקופה שנחליט עליה, ימנה שר האוצר באישור ועדת הכספים את המפקח על הגמ"חים.

משה גפני: אני מבין שהם לא הסכימו לזה בסוף.

משה גפני: אני לא אוהב את זה, אני חושב שזה לא נכון ואני חושב שזה כישלון.

משה גפני: זה סתם להתעקש על העניין והיה צריך לעשות את זה אחרת.

משה גפני: שגית, בבקשה, תגידי מה הם דרשו.

שגית אפיק: הבקשה של הממשלה, גם של משרד המשפטים וגם של משרד האוצר, הייתה שהפיקוח על הגמ"חים ייעשה בדומה לנש"מים ובדומה לצ'יינג'ים על ידי רשות שוק ההון.

שגית אפיק: אחרי שנתיים וחצי של דיונים היושב-ראש החליט לקבל את העמדה הזאת.

משה גפני: לא החליט.

משה גפני: נכנע.

שגית אפיק: נכנע.

שגית אפיק: כמו שאמרתי להם אתמול, התקפלנו בנושא הזה.

שגית אפיק: יהיה של רשות שוק ההון.

שגית אפיק: עם זאת, יש הוראות מעבר והוראות תחילה מאוחרות שהוצאו על ידי רשות שוק ההון עצמה, כי גם הם זקוקים להיערכות ואנחנו נגיד אותן בהמשך.

שגית אפיק: הסעיף הזה למעשה לא הוצבע ולכן אני אקרא אותו.

שגית אפיק: ברוך, תבדקו אותי כי אלה ניסוחים מהלילה.

שגית אפיק: "המפקח על מוסדות לגמילות חסדים – הממונה כהגדרתו בחוק פיקוח על קופות גמל יהיה המפקח על מוסדות לגמילות חסדים, ואולם, רשאי שר האוצר למנות במקומו עובד משרד האוצר למפקח על מוסדות לגמילות חסדים.

שגית אפיק: המפקח ייתן רישיונות והיתרים לפי חוק זה ויפקח על פעולתם של מוסדות לגמילות חסדים".

מיקי לוי: יש לי שאלה לרשות שוק ההון.

מיקי לוי: לממונה על רשות שוק ההון יש אפשרות לעשות כאן תיקון באפליה מתקנת ולהביא רואת חשבון או רואה חשבון מהקהילה החרדית, שמכירים את כל המהלכים האלה.

מיקי לוי: זאת גם הזדמנות לעשות אפליה מתקנת ואני מבקש בכל לשון של בקשה שהממונה שימונה על הנושא הזה – אפשר למצוא היום יותר מתמיד רואת חשבון ורואה חשבון ועורכי דין מהקהילה החרדית, שמבינים עניין.

מיקי לוי: זה יקל על שני הצדדים.

מיקי לוי: בסדר, הממשלה רצתה – מה נעשה?

מיקי לוי: אבל אפשר לעשות את זה עם תיקון.

מיקי לוי: כתוב "שר האוצר ימנה", נכון?

שגית אפיק: "רשאי שר האוצר למנות במקום הממונה עובד משרד האוצר למפקח" – זה נמצא בכל חוקי הפיקוח שלכם.

שגית אפיק: מציע לכם חבר הכנסת מיקי לוי לשקול את הרעיון של עובד משרד אוצר שיהיה כזה או אחר.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: חבר הכנסת לוי מלווה את הסיפור הזה מתחילתו באופן הדוק.

משה גפני: מה התשובה?

משה גפני: לא הבנתי.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: אין לי תשובה לשאלה הזאת.

שגית אפיק: תעביר את זה הלאה.

מיקי לוי: תאמצו למלא את בקשתי.

מיקי לוי: מה כל כך לא בסדר?

עמר בר-לב: הוא ביקש שתעבירו את הבקשה, זה הכול.

עמר בר-לב: שתתאמצו.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: אנחנו נעביר את הבקשה כלשונה.

משה גפני: מיקי, אני מודה לך.

משה גפני: הרעיון הוא רעיון נכון.

משה גפני: הרי אנחנו מדברים פה על עובד או עובדת המשרד.

מיקי לוי: או חיצוני אפילו.

יצחק וקנין: אולי אפילו אפליה מתקנת כלפי החרדים.

מיקי לוי: על זה מדברים.

מיקי לוי: זה מה שאמרתי.

שגית אפיק: זה היה סעיף 2.

שגית אפיק: סעיף 3 – הוצבע.

שגית אפיק: סעיפים 4 עד 6 עמ' 8 – הוצבעו.

שגית אפיק: סעיף 7 – סעיף זה עוסק בוועדה המייעצת.

שגית אפיק: אחת הבקשות של הוועדה הייתה שאף אם נתפשר ביחס לממונה, שלכל הפחות תהיה ועדה מייעצת שתהיה לה אוריינטציה והבנה ואיזשהו ניסיון או ידע במוסדות לגמילות חסדים, בשל המאפיינים הייחודיים שלהם.

שגית אפיק: מה שהוסכם ומופיע לכם כרגע בנוסח זה שתהיה ועדה מייעצת בת חמישה חברים, כפי שביקשו מרשות שוק ההון.

שגית אפיק: הוועדה המייעצת הזאת, מתוכה ימונו שניים עד שלושה נציגי ציבור, כאשר שניים מביניהם יהיו נציגי ציבור שיש להם הבנה או ידע או ניסיון בתחום של מוסדות לגמילות חסדים.

שגית אפיק: אני אקרא את הסעיף ותראו אם יש לכם הערות, ברוך ולימור.

שגית אפיק: "השר ימנה ועדה שתפקידה לייעץ למפקח בכל עניין כנדרש לפי חוק זה.

שגית אפיק: הוועדה תהיה בת חמישה חברים".

משה גפני: דרך אגב, בדיונים בעניין הזה ביקשתי ששר האוצר ימנה, באישור ועדת הכספים, את הוועדה המייעצת.

משה גפני: והם התעקשו על זה שהוועדה תהיה בחוק.

משה גפני: אני חשבתי שלא לעשות את זה עכשיו אלא לעשות את זה אחר כך.

שגית אפיק: נכון, והיה שלב שבו גם הם נטו לקבל אולי את הרעיון הזה, אבל אחת הבקשות שהם העלו אתמול בלילה כבקשה שהיא קריטית להם לקבלת הפיקוח על עצמם, הייתה שהם רוצים לדעת מראש את הרכב הוועדה המייעצת, הם רוצים להיות מסוגלים למנות אותה.

שגית אפיק: הם עמדו על החשיבות של הוועדה המייעצת ואנחנו גם הכנסנו את הוועדה המייעצת במספר מקומות לאורך החוק, שהיא תסייע בידו של הממונה על שוק ההון.

שגית אפיק: לכן היה חשוב לרשות שוק ההון לדעת את נציגיה מבעוד מועד ולא להותיר את זה להמשך הדרך.

שגית אפיק: גם בעניין הזה נכנעת.

משה גפני: נכנעתי.

שגית אפיק: "השר ימנה ועדה שתפקידה לייעץ למפקח בכל עניין כנדרש לפי חוק זה.

שגית אפיק: הוועדה תהיה בת חמישה חברים שימונו מקרב הציבור ומקרב עובדי המדינה ויחולו לעניין הרכב הוועדה הוראות אלה: 1.

שגית אפיק: מספר חברי הוועדה שימונו מקרב הציבור לא יפחת משניים ולא יעלה על שלושה.

שגית אפיק: חברי הוועדה, כאמור, לא יעסקו במתן שירותים פיננסיים.

שגית אפיק: 2.

שגית אפיק: אחד מחברי הוועדה יהיה משפטן שימונה בהסכמת היועץ המשפטי לממשלה ויכול שיהיה עובד המדינה או שימונה מקרב הציבור.

שגית אפיק: 3.

שגית אפיק: חברי הוועדה שימונו מקרב הציבור, למעט המשפטן אם מונה מקרב הציבור, יהיו בעלי ידע והבנה או ניסיון בתחום פעילותו של מוסד לגמילות חסדים".

ברוך לוברט: דיברנו על זה שיהיו שניים מתוך חמישה.

שגית אפיק: זה מה שכתבנו.

ברוך לוברט: לא שלושה.

ברוך לוברט: כלומר אחד יהיה כן מתחום המשק והכלכלה ושניים יהיו בעלי ידע או ניסיון בתחום.

שגית אפיק: ומה עם המשפטן?

שגית אפיק: אתם מוותרים עליו?

ברוך לוברט: לא.

ברוך לוברט: המשפטן הוא החמישי.

ברוך לוברט: יש משפטן, יש עוד אחד שהוא לא מקרב הציבור והשלושה שהם מקרב הציבור - - -

שגית אפיק: זאת אומרת שאתם לא מבקשים אופציה לשלישי.

שגית אפיק: אתם אומרים שהשלישי יהיה בתחום משק וכלכלה.

שגית אפיק: תקריא את ההוראה שהייתה לכם.

ברוך לוברט: "השלישי יהיה מתחום המשק והכלכלה או הצרכנות או חברי הסגל האקדמי הבכיר וכולי, ועוד שניים יהיו עם ידע והבנה או ניסיון בגמילות חסדים".

ברוך לוברט: דיברנו על שניים מתוך חמישה.

שגית אפיק: בסדר, הבנתי.

שגית אפיק: לגבי חברי הוועדה שימונו מקרב הציבור, המשפטן לא יוכל להיות ממונה מקרב הציבור.

שגית אפיק: אני רוצה רק שנהיה פה על אותו קו.

שגית אפיק: יש לך שלושה נציגי ציבור לכל היותר.

שגית אפיק: אם אתה מכרסם באחד מהם והוא יהיה משפטן, אני צריכה שיישארו שניים עם הבנה בגמ"חים ואז צריך להוריד את המשפטן כי אתה רוצה שיהיה פלוס אחד במשק וכלכלה מנציגי הציבור, נכון?

ברוך לוברט: בסדר, יש פה אופציה.

ברוך לוברט: זאת רק אופציה.

ברוך לוברט: צריך לכתוב שבסוף שניים מתוך החמישה יהיו בעלי ידע, הבנה או ניסיון בתחום פעילותו.

שגית אפיק: חברי הוועדה שימונו מקרב הציבור, שניים מהם יהיו בעלי ידע והבנה או ניסיון בתחום פעילותו של מוסד לגמילות חסדים, והשלישי יכול להיות או משפטן אם מונה מקרב הציבור, או מתחום המשק והכלכלה או הצרכנות או חבר הסגל האקדמי הבכיר במוסד מוכר כמשמעותו בחוק המועצה להשכלה גבוהה, התשי"ח-1959, או מי שהיה חבר סגל כאמור, שהוא בעל ניסיון או השכלה בתחום השירותים הפיננסיים".

שגית אפיק: בסדר?

ברוך לוברט: בסדר.

משה גפני: בבקשה, יהודה.

יצחק יהודה אנגלנדר: אנחנו מבקשים שבמקום שכתוב "בעלי ידע והבנה או ניסיון בתחום פעילותו של מוסד לגמילות חסדים", יהיה כתוב: בעלי ניסיון בתחום פעילותו.

יצחק יהודה אנגלנדר: ידע והבנה הם משהו אמורפי ולא תמיד זה ידע והבנה.

יצחק יהודה אנגלנדר: לכל אחד יש ידע והבנה.

שגית אפיק: מה זה משנה?

שגית אפיק: כתוב "או ניסיון".

שגית אפיק: הניסיון יכול לעמוד גם כקריטריון בפני עצמו.

יצחק יהודה אנגלנדר: "ידע והבנה" הם קריטריון שאנחנו לא מכירים אותו.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: מי שיש לו ניסיון, יש לו ידע והבנה.

יצחק יהודה אנגלנדר: נכון, אבל לא כל מי שיש לו ידע והבנה, יש לו ניסיון.

יצחק יהודה אנגלנדר: את זה אנחנו מבקשים לחדד.

שגית אפיק: אתם לא מסכימים לזה?

משה גפני: למה לא?

 << דובר_המשך >> יואב גפני: אנחנו הלכנו כברת דרך עצומה.

משה גפני: את זה שהלכתם כברת דרך עצומה אני יודע.

משה גפני: זה שאני כל הזמן נשרכתי אחריכם בהליכה העצומה הזאת, את זה גם אני יודע.

משה גפני: תגיד לי מה הבעיה בעניין הזה.

משה גפני: אני לא חושב שייהרג ובל יעבור, אבל למה זה נושא בכלל?

 << דובר_המשך >> יואב גפני: הבעיה היא שהקריטריון אומר בצורה מפורשת לשר הממנה לוועדה המייעצת על גוף מפוקח, מנה מישהו מהשוק.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: אי אפשר לקבל קריטריון כזה.

משה גפני: מנה מישהו מהשוק?

 << דובר_המשך >> יואב גפני: כן.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: מנה מישהו שיש לו ניסיון, שהוא בא מהשוק.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: צריך להיות נציג של השוק ולא נציג בעל ידע.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: פה זה ללכת מעבר ולהגיד: אני לא רוצה ידע, אני רוצה למנות מישהו מתוך השוק פנימה.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: מה הבעיה?

משה גפני: למה זה מתוך השוק?

משה גפני: לא הבנתי.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: כי זה ניסיון מתוך השוק פנימה.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: אגב, אנחנו לא מתנגדים דווקא.

שגית אפיק: זה מה שאני רוצה לומר.

שגית אפיק: יש לך פה גם את הקריטריון של ידע והבנה אבל גם את הקריטריון של ניסיון כקריטריון יחיד.

שגית אפיק: אתה אומר: אני לא מוכן למנות את שני נציגי הציבור בקריטריון היחיד הזה, ואני חושבת שזה סביר.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: לא.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: ברשותך, זה לא מה שאני אומר.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: לגבי כל אחד מהם יש תנאי "או", לא תנאי "וגם".

 << דובר_המשך >> יואב גפני: כלומר, תנאי כללי שאומר שהוא צריך לעמוד בקריטריון הזה או בקריטריון הזה.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: יכול ששניהם יהיו מהקריטריון הראשון, יכול ששניהם יהיו מהקריטריון השני ויכול ששניהם יהיו משניהם.

שגית אפיק: נכון, אני מבינה.

שגית אפיק: אני מנסה לומר שאתה לא תפסול את הקריטריון של ניסיון כי הוא נשאר כאן.

שגית אפיק: אתה עדיין תצטרך להשתמש בו בחלק מהמקרים.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: לא בהכרח.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: אני יכול להשתמש רק בקריטריון של ניסיון או רק בקריטריון של ידע, או בשניהם יחד.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: השר ימנה אנשים ראויים שמבינים בתחום.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: או שהם באים מתוך התחום פנימה, או שהם מבינים בתחום.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: מניחים שבמקרים רבים יש גם התאמה בין שני הדברים.

שגית אפיק: יש לי שאלה אליך ואל ברוך, איך הקריטריון של ניסיון מתיישב עם הוראת ניגוד עניינים?

 << דובר_המשך >> יואב גפני: חלילה וחס.

שגית אפיק: אתם מקשיבים?

שגית אפיק: נציגי הגמ"חים, התשובה הזאת חשובה לכם, בייחוד לאור זה שאתם מבקשים רק ניסיון.

שגית אפיק: תקשיבו למה שהוא אומר.

ברוך לוברט: אנחנו מדברים על ניסיון עבר.

שגית אפיק: כי יש הוראה של ניגוד עניינים.

צביקה זאבי: בסעיף 8 רשום ניגוד עניינים.

צביקה זאבי: זה ברור.

ברוך לוברט: שגית ביקשה שנבהיר מה זה ניסיון.

קריאה: ברור שבן אדם שמנהל גמ"ח לא יוכל להיות בוועדה המפקחת.

קריאה: זה ברור.

משה גפני: אז מה הסכמנו?

 << דובר_המשך >> יואב גפני: הסכמנו להותיר את ההגדרה על כנה.

שגית אפיק: לא, עוד לא הסכמנו לזה.

שגית אפיק: אתם הסכמתם.

יצחק יהודה אנגלנדר: הבקשה שלנו היא כזאת, שמטעם הציבור ימונו שני נציגים שהם בעלי ניסיון בפעילות של ניהול מוסד לגמילות חסדים.

יצחק יהודה אנגלנדר: אני לא יודע לנסח ברמה המשפטית, אבל כמובן שאותו אחד לא יהיה במצב שבו הוא מנהל כיום איזשהו מוסד כזה.

צביקה זאבי: זה רשום בסעיף 8 בצורה מפורשת.

יצחק יהודה אנגלנדר: אפשר לחדד את זה עוד יותר.

יצחק יהודה אנגלנדר: אפשר לחדד שהוא לא יהיה במצב שהוא מנהל כיום, כדי שהוא לא יהיה במצב של ניגוד עניינים בכלל והוא לא ינהל שום מוסד כזה.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: יהודה, אנחנו הסכמנו שמצב כזה הוא אפשרי.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: אדם שיש לו ניסיון עבר ואין לו ניגוד עניינים, ימונה.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: מה שלא הסכמנו עליו הוא שזה לא רק הקריטריון היחיד האפשרי.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: יכול להיות אדם שהוא בעל ידע בתחום ואנחנו סבורים שברוב המקרים יכול להיות שיש לו ידע בתחום, כנראה מתוך ניסיון.

מיכאל מלכיאלי: תן לי דוגמה לאדם שיש לו ידע והוא לא ניהל.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: היועץ של החברים בתחום המיסוי לא עסק בתחום, אבל הוא אדם שקרוב לעניין.

מיכאל מלכיאלי: איך הוא קרוב.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: צביקה זאבי, למשל, אני מניח שהוא לא עבד בתוך גמ"ח, אבל הוא היה רואה חשבון של גמ"חים.

מיכאל מלכיאלי: אני לא יודע מי זה צביקה, אבל אני מעדיף שהוא לא ינהל את זה.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: אתה מעדיף שלא אבל לי אין בעיה כי הוא אדם ראוי.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: הוא אדם שמבין בתחום.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: הוא מבין בתחום והוא לא פסול.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: עצם ההתעקשות לומר: לא, אני רוצה מישהו שעבד.

שגית אפיק: לשלומית יש שאלה.

שלומית ארליך: רציתי לדעת באופן קונקרטי האם בידע והבנה אני נכנסת.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: ייתכן, ייתכן.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: אני לא יודע.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: נראה לי שאת פחות מתאימה.

שלומית ארליך: קצת יותר עובדת מדינה.

שגית אפיק: לא, הוא לא הלך דווקא לכיוון הזה.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: אתם שואלים אותי שאלות קשות וזה לא מדע מדויק.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: אם עסקת בתחום הזה כמה שנים, שלומית, ואת עסקת כמה שנים ברמת אינטנסיביות שהיא כמו ח"י שנים, אז יכול להיות שהיית עולה.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: אני נוטה שלא.

משה גפני: אני אגיד לך מה החשש.

משה גפני: החשש הוא שיהיו שני אנשים, אחד עם ניסיון ומתאים יותר ואחד עם ידע והבנה ומתאים פחות.

משה גפני: יש חשש, כמו שאנחנו רואים היום בכלל במדינה, שיעדיפו את זה שיש לו את הידע ולא את הניסיון.

משה גפני: מזה הם חוששים.

שגית אפיק: יש לי שאלה, אתם תסכימו שאחד יהיה בעל ניסיון ואחד יהיה בעל ידע והבנה?

 << דובר_המשך >> יואב גפני: אנחנו לא היינו רוצים להגביל את שיקול הדעת, אבל אני כן מוכן לענות לפרוטוקול על החשש של היושב-ראש.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: היושב-ראש העלה חשש שתהיה לנו נטייה להגיד: לא מישהו מבפנים.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: ואני אומר שהבחירה תיעשה על בסיס מקצועי של התאמה.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: זאת אומרת שאדם שנבין שהוא מכיר את התחום, ככל הנראה עם ניסיון בתחום, יהיה יתרון.

משה גפני: זה לא עושה עליי רושם, האמירה הזאת שזה יהיה על בסיס מקצועי.

משה גפני: זה לא עושה עליי רושם.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: אני אומר לך, כבוד היושב-ראש, שניסיון בתחום הוא יתרון.

משה גפני: מונטג, בבקשה.

משה מונטג: אני מהגמ"ח המרכזי.

משה מונטג: בתחילת הדרך וגם עכשיו אנחנו מבקשים – לא נראה שזה הולך לכיוון הזה – שהוועדה הזאת תהיה לה סמכות חוקית והיא לא רק תהיה ועדה מייעצת.

משה מונטג: ולא קיבלנו את זה.

משה מונטג: הדבר שהסכימו לאשר הוא שתהיה ועדה מייעצת.

משה מונטג: ההתעקשות לקבוע בתוך הוועדה המייעצת מי האנשים שייבחרו, ההתעקשות כאן על נושא הניסיון קצת מחשידה האם הוועדה הזאת באמת אמורה לייעץ או שהיא לא אמורה לייעץ.

משה מונטג: בכל מצב, גם הניסוח כפי שהוא כתוב "בעלי ידע והבנה או ניסיון", ודאי חייב להיות הפוך.

משה מונטג: זה צריך להיות בעלי ניסיון ואם לא יימצא מישהו שהוא בעל ניסיון, אפשר יהיה אפשר למנות מישהו שהוא בעל ידע.

משה מונטג: אבל זה יהיה בהסתייגות מאוד משמעותית כך שכוונת המחוקק תהיה לחפש מישהו שהוא בעל ניסיון.

משה מונטג: הוא ודאי גם בעל ידע כי מי שהוא בעל ניסיון הוא גם בעל ידע.

משה מונטג: זה לא מישהו שמגיע בבחירות אלא מישהו שהשר צריך למנות.

משה מונטג: העיקר חייב להיות בעל ניסיון עם הסתייגות מסוימת אולי לבעל ידע.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: כבוד היושב-ראש, אנחנו מבינים שעברת כברת דרך ואני רוצה לציין שאנחנו גם עברנו כברת דרך.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: יש פה שינוי שאנחנו מוכנים לקבל.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: השינוי אומר שאם עד היום עמדנו על דרישות - - -

משה גפני: בסדר, לא חשוב.

משה גפני: זה סתם מרגיז אותי אז אל תגיד.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: אני אומר שאם עד היום עמדנו על הדרישות, אנחנו נסוגים מן הדרישות האלה.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: אבל אנחנו לא יכולים לסגת מן הדרישה הזאת.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: אין שום בעיה ואפילו יש יתרון לאדם בעל ניסיון שמכיר את התחום.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: אין שום מניעה.

מיכאל מלכיאלי: אז בוא נכתוב את זה, שזה יהיה עדיף.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: לא, אני לא יכול לכתוב את זה.

מיכאל מלכיאלי: למה לא? הרי אתה הולך מחר והם נשארים עם הבוץ הזה.

מיכאל מלכיאלי: וכשימנו להם מישהו שלא מכיר את הגמ"חים ובלי ניסיון, זאת בעיה.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: אם נכתוב את המילה "עדיף", המשמעות המעשית תהיה שאין אפשרות אחרת.

מיכאל מלכיאלי: יתרון, יתרון.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: תמיד יהיו לך אנשים בתחום.

מיכאל מלכיאלי: הוא אומר לך שעל שר האוצר הנוכחי הוא מאוד סומך.

מיכאל מלכיאלי: הוא אוהב אותו מאוד.

מיכאל מלכיאלי: הוא אדם מיוחד וברור שהוא יבחר בבעל ניסיון.

מיכאל מלכיאלי: הוא חושש משר האוצר הבא שיגיד: בעל הניסיון הוא לא מהצבע הנכון.

מיכאל מלכיאלי: ניקח מישהו שאין לו ניסיון אבל יש לו ידע.

מיכאל מלכיאלי: זה החשש.

משה גפני: יהודה, זה קריטי אצלכם?

משה גפני: נחזור לזה.

משה גפני: נמשיך הלאה.

שלומית ארליך: סעיף (ג) "לא ימונה לחבר הוועדה מי שהורשע בעבירה שמפאת מהותה, חומרתה או נסיבותיה אין הוא ראוי לכהן כחבר הוועדה או ימי שהוגש נגדו כתב אישום בעבירה כאמור וטרם ניתן בעניינו פסק דין סופי.

שלומית ארליך: (ד) השר ימנה אחד מחברי הוועדה ליושב-ראש הוועדה ואחד מהם לסגן היושב-ראש.

שלומית ארליך: היושב-ראש וסגנו לא יהיו מקרב עובדי המדינה.

שלומית ארליך: (ה) הוועדה תתכנס לבקשת יושב-ראש הוועדה או לבקשת המפקח, ותכלול בסדר-יומה כל נושא שבסמכותה על פי בקשת היושב-ראש או המפקח.

שלומית ארליך: (ו) שלושה חברי הוועדה ובהם היושב-ראש או סגן היושב-ראש והמשפטן יהיו מניין חוקי בישיבותיה.

שלומית ארליך: (ז) בסעיף זה, "עובד המדינה", לרבות עובד בתאגיד שהוקם לפי חוק".

שלומית ארליך: אלה ההסדרים המשלימים.

שלומית ארליך: סעיף 8.

שלומית ארליך: (א) "לא ימונה ולא יכהן כחבר הוועדה מי שעלול להימצא, במישרין או בעקיפין, באופן תדיר, במצב של ניגוד עניינים בין תפקידו כחבר הוועדה לבין עניין אישיר שלו או תפקיד אחר שלו.

שלומית ארליך: (ב) חבר הוועדה יימנע מהשתתפות בדיון והמצבעה בישיבות הוועדה, אם הנושא עלול לגרום לו להימצא, במישרין או בעקיפין, במצב של ניגוד עניינים בין תפקידו כחבר הוועדה לבין עניין אישי שלו או תפקיד אחר שלו.

שלומית ארליך: חבר הוועדה לא יטפל במסגרת תפקידו בוועדה בנושא כאמור גם מחוץ לישיבות הוועדה.

שלומית ארליך: (ג) התברר לחבר הוועדה כי הנושא הנדון עלול לגרום לו להימצא במצב של ניגוד עניינים, כאמור בסעיפים קטנים (א) ו-(ב), יודיע על כך בהקדם האפשרי ליושב-ראש הוועדה.

שלומית ארליך: היה חבר הוועדה כאמור יושב-ראש הוועדה, יודיע על כך בהקדם האפשרי לשר.

שלומית ארליך: (ד) בסעיף זה, "עניין אישי של חבר הוועדה", לרבות עניין אישי של קרובו או עניין של גוף שהוא או קרובו הם בעל עניין או נושא משרה בו כהגדרתם בחוק ניירות ערך".

שגית אפיק: אתם יכולים להסביר את הסעיף של ניגוד עניינים ואיך הוא מתיישב עם נציג ציבור שיתמנה מכוח הקריטריון של ניסיון?

שגית אפיק: אנחנו לא רוצים שיימצא מצב שבסוף, לא משנה מה נחליט ביחס לקריטריונים, אתם תגידו שלא נמצא בעולם אדם שיש לו ניסיון בגמ"חים בגלל שכולם בניגודי עניינים.

שגית אפיק: אני רוצה שתסבירו לנו איך זה ייושם הלכה למעשה.

ברוך לוברט: הסעיף מדבר על המצב הנוכחי שבו נמצא חבר הוועדה במקביל לתפקיד שלו כחבר ועדה.

ברוך לוברט: האמירה קודם כל היא שלא יכהן מי שעלול להימצא באופן תדיר.

ברוך לוברט: ההנחה היא שאדם שיש לו ניסיון בתחום – אגב, יכול להיות שיש לו ניסיון בתחום הביטוח והוא ימונה כחבר הוועדה המייעצת בתחום הביטוח, או שיש לו ניסיון באשראי והוא מתמנה להיות חבר ועדה - - -

שגית אפיק: אבל הניסיון שאנחנו מדברים עליו הוא ניסיון במוסדות לגמילות חסדים, לא בביטוח.

ברוך לוברט: אני אומר שכפי שיש לנו אנשים שהיום משמשים בוועדה המייעצת, למרות שהיה להם ניסיון עבר, דווקא ניסיון העבר הוא זה שהכשיר אותם היום להיות בוועדות המייעצות האחרות שלנו.

משה גפני: זאת אומרת שאם מישהו היה בגמ"ח, לפי מה שאתה אומר, זה נקרא ניסיון ולא פוסל אותו בגלל ניגוד עניינים.

משה גפני: כמו שאמרת על הביטוח.

ברוך לוברט: היו לנו מקרים בעבר שבהם דווקא הניסיון נתן את הידע ואת ההכשרה ואת הנכונות או את הרצון שלנו שאנשים כאלה יישבו בוועדה המייעצת.

משה גפני: אתה יכול להגיד את זה בקולך כך שזה יהיה כתוב בפרוטוקול.

שגית אפיק: מנהל גמ"ח לשעבר הוא בעל ניסיון.

משה מונטג: לאו דווקא מנהל, כל עובד.

משה גפני: עובד גמ"ח לשעבר.

משה מונטג: אין מנהלים.

ברוך לוברט: חוץ ממך.

משה מונטג: סגרנו את העניין הזה כבר.

שגית אפיק: מסתבר שלא.

משה גפני: ברוך, תגיד בקולך.

משה גפני: זה מאוד חשוב אחרת החוק הופך להיות פלסתר.

משה גפני: תגיד שזה כמו בביטוח.

ברוך לוברט: מנהל גמ"ח לשעבר או עובד גמ"ח לשעבר, להבנתנו, לא תהיה מניעה למנות אותו כחבר ועדה מייעצת רק בגלל הסיבה שהוא היה בעבר.

משה גפני: וזה לא ניגוד עניינים.

ברוך לוברט: ניגוד העניינים ייבחן לעת המינוי שלו כחבר ועדה מייעצת.

ברוך לוברט: ההנחה היא שזה שהוא ניהל בעבר גמ"ח או מוסד לגמילות חסדים, לא בגלל זה יהיה לו בהכרח ניגוד עניינים בהקשר הזה והוא ייבדק לעצם העניין.

משה גפני: נמשיך הלאה.

שלומית ארליך: 9.

שלומית ארליך: תקופת כהונה (א) "תקופת כהונתו של חבר ועדה תהיה שלוש שנים מיום מינויו.

שלומית ארליך: )ב) חבר הוועדה שתמה תקופת כהונתו יכול שיתמנה מחדש לתקופת כהונה נוספת, ובלבד שלא יכהן יותר משתי תקופות כהונה רצופות.

שלומית ארליך: 10.

שלומית ארליך: פקיעת כהונה (א) חבר הוועדה יחדל לכהן לפני תום תקופת כהונתו באחת מאלה: (1) הוא התפטר במסירת כתב התפטרות לשר; (2) נבצר ממנו דרך קבע, לדעת השר, למלא את תפקידו; (3) הוא הורשע בעבירה שמפאת מהותה, חומרתה או נסיבותיה אין הוא ראוי לכהן כחבר הוועדה, או שהוגש נגדו כתב אישום בשל עבירה כאמור וטרם ניתן בעניינו פסק דין סופי.

שלומית ארליך: (ב) עובד המדינה שהתמנה להיות חבר הוועדה תפקע כהונתו כאשר יחדל להיות עובד המדינה.

שלומית ארליך: 11.

שלומית ארליך: סדרי עבודת הוועדה.

שלומית ארליך: (א) הוועדה תקבע את דרכי עבודתה וסדרי דיוניה ככל שלא נקבעו לפי חוק זה.

שלומית ארליך: (ב) החלטותיה של הוועדה יתקבלו ברוב דעות החברים הנוכחים והמצביעים בישיבה; היו הדעות שקולות, תכריע דעתו של יושב-ראש הוועדה.

שלומית ארליך: 12.

שלומית ארליך: שמירת תוקף.

שלומית ארליך: קיום הוועדה, סמכויותיה ותוקף החלטותיה לא ייפגעו מחמת שהתפנה מקומו של חבר בה או מחמת ליקוי במינויו או בהמשך כהונתו.

שלומית ארליך: "

משה גפני: ברוך, יואב, רבותיי, יש להוציא מקרה אחד שבו אם חסר חבר ועדה, אי אפשר לקבל החלטה.

משה גפני: הכוונה למי שחבר בוועדה ויש לו ניסיון.

משה גפני: אם הוא חסר, אי אפשר לקבל החלטה בגלל שהוא היחיד שנמצא שם.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: כלומר, הפורום של השלושה לא יהיה בבחינת קוורום.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: זה מה שהיושב-ראש אומר?

משה גפני: כן, רק במקרה הזה.

שגית אפיק: כשחסר נציג הציבור שיש לו ניסיון בגמ"חים.

שגית אפיק: אם יישאר ידע, הבנה או ניסיון, אז ידע הבנה או ניסיון.

שגית אפיק: ידע, הבנה או ניסיון חייב להיות בקוורום.

לימור תוסיה כהן: אולי אפשר לעשות את זה בישיבה הראשונה, אבל אם הוא נמנע מלהגיע - - -

משה גפני: אם הוא נמנע מלהגיע, שיחליפו אותו.

מיכאל מלכיאלי: אם השר רואה שהוא לא משתתף, השר יכול להדיח אותו.

לימור תוסיה כהן: זה לא אותו הדבר, כי הוא רוצה להימנע מלקבל החלטה ספציפית שהוא יודע שכרגע היא על השולחן.

לימור תוסיה כהן: הוא פשוט יגיע ואין קוורום.

לימור תוסיה כהן: הוא לא יגיע בפעם הבאה וגם אז לא יהיה קוורום.

לימור תוסיה כהן: אני מדברת מניסיון שיש לי בדברים מהסוג הזה ואז, גם אם קובעים שהוא הכרחי לקוורום, נותנים את זה לפגישה ראשונה.

שגית אפיק: אבל יש לך שניים ואנחנו מבקשים שאחד מהם לכל הפחות יהיה בקוורום.

לימור תוסיה כהן: הם יכולים להחליט ביניהם.

מיכאל מלכיאלי: אז השר ידיח אותם.

מיכאל מלכיאלי: הרי לשר יש בסעיף 5 אפשרות להדיח אותם.

ברוך לוברט: אדוני, גם הדחה וגם מינוי הם תהליכים שאורכים מספר חודשים לא קטן כי אנחנו צריכים לאתר את המועמדים, צריך לבדוק להם הסדרי ניגודי עניינים, להביא אותם לחתימה בפני השר.

ברוך לוברט: זה משהו שיכול לקחת.

לימור תוסיה כהן: ומה אתה רוצה?

לימור תוסיה כהן: הוא היה חולה.

לימור תוסיה כהן: זה לא שהוא תקע לך את המגל בגלגלים בכוונה.

לימור תוסיה כהן: הוא היה חולה.

מיכאל מלכיאלי: כולם חולים?

מיכאל מלכיאלי: זה לא יכול להיות.

מיכאל מלכיאלי: אם שניהם חולים, הם יכולים למנות אדם שלישי לקוורום מתוך מי שהשר כבר בחר.

משה גפני: אני חושב שאת צודקת, אבל זאת לא ישיבה ראשונה של הוועדה המייעצת.

לימור תוסיה כהן: לא, בנושא ספציפי.

משה גפני: זאת אומרת שאם שמים נושא על סדר-היום ואין אחד מבין בעלי הניסיון, אי אפשר לקבל החלטה אלא רק בישיבה שאחרי זה.

משה גפני: אם גם לישיבה הבאה הוא לא מגיע, זה כבר סיפור אחר ואפשר לקבל.

משה גפני: בסדר, הלאה.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: כבוד היושב-ראש, הישיבות של הוועדה המייעצת, דרך כלל, אינן דומות לישיבות של ועדת הכספים.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: אין ישיבה ראשונה, שנייה ושלישית.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: בדרך כלל יש ישיבה אחת כי עולה איזשהו נושא לדיון.

שגית אפיק: זה מה שלימור הציעה עכשיו.

משה גפני: לא לימור הציעה, אני מציע.

משה גפני: אני מציע.

משה גפני: ריבונו של עולם.

משה גפני: יש פורום ובפורום הזה יש אחד שהגמ"חים מאוד סומכים עליו.

משה גפני: הוא בעל ניסיון.

משה גפני: הוא היה, הוא מכיר.

משה גפני: הוא לא למד באוניברסיטה שזה מה שמכשיר אותו להיות בוועדה.

משה גפני: לישיבה לא הגיעו שני החברים בעלי הניסיון.

משה גפני: היושב-ראש דוחה את הישיבה לעוד שבוע ואומר: הישיבה הזאת תתקיים בעוד שבוע.

משה גפני: זה הכול.

משה גפני: אם הם לא מגיעים גם בעוד שבוע – הישיבה מתקיימת בלעדיהם.

משה גפני: זה נורא פשוט.

משה גפני: למה אתה מסתכל עליי ככה?

משה גפני: אני נראה לך שונה?

 << דובר_המשך >> יואב גפני: לא, אני מנסה להבין את מה שאתה אומר.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: כבוד היושב-ראש, אולי לא נסכים אבל תבין רק מה שאני אומר.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: הישיבות אינן ישיבות שנקבעות לנושא מסוים.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: הישיבה הזאת של הוועדה המייעצת עוסקת בחוזר א'.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: זה לא העניין.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: הישיבות מתקיימות באופן תכוף ועוסקות בכמה חוזרים.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: מה ההצעה?

משה גפני: קרה פתאום שבאותה ישיבה שקבעו אותה לא באופן מי-יודע-מה, אלה שהם בעלי הניסיון לא הגיעו.

משה גפני: אמרנו, נדחה את הישיבה.

משה גפני: אמרה לימור שאם יהיה איזה נושא על סדר-היום הם לא יבואו ואם הם לא יבואו אי אפשר יהיה לקבל החלטה.

משה גפני: אמרתי, היא צודקת.

משה גפני: אם הם לא באו, שזה דבר נדיר, המציאות היא שדוחים את זה בכמה ימים.

משה גפני: ואז אם הם שוב לא באים כדי להימנע מהעניין הזה, הישיבה מתקיימת בלעדיהם.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: ומה קורה חודש אחרי זה בעניין אחר?

משה גפני: אותו דבר.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: אבל הישיבות הן בלתי מסוימות.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: זאת לא ישיבה שנקבעת על חוזר מסוים.

משה גפני: הם יבואו.

משה גפני: אני אומר לך.

משה גפני: איך אתם עושים לי את זה כל הזמן?

משה גפני: אני אומר לך מקצועית שהם יבואו.

משה גפני: מה הדבר הזה?

 << דובר_המשך >> יואב גפני: אבל זאת לא ישיבה על נושא.

מיכאל מלכיאלי: הם יודעים שאם הם לא יגיעו, יקבלו החלטה בלעדיהם.

משה מונטג: זאת לא ישיבה סטטוטורית, זאת ועדה מייעצת.

משה גפני: לא משנה.

משה גפני: הלאה, הלאה.

משה גפני: צריך לנסח את זה.

משה גפני: מספיק כבר עם הוויכוחים האלה.

משה גפני: זה סתם.

משה גפני: אני מקצועית אומר לך שהם יבואו לישיבה.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: אני רק אומר שהישיבה היא לא ישיבה מסוימת.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: מעלים חוזרים.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: נניח שאת חוזר ב' לא העלית.

משה גפני: נכון.

משה גפני: וזה עם הניסיון לא נמצא, אי אפשר לקבל החלטה.

משה גפני: אלא אם כן בישיבה הבאה הוא גם לא יגיע.

קריאה: לכן צריך שניים עם ניסיון.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: זה אומר שתמיד הוא חייב להיות בישיבות.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: בכל פעם שהוועדה מתכנסת היא מקבלת החלטות לגבי נושא מסוים.

משה גפני: ואם שניהם לא נמצאים, דוחים את זה בכמה ימים.

משה גפני: בסדר, החלטתי.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: כבוד היושב-ראש, זה אומר שהמעמד שלו הוא כמו המעמד של היושב-ראש.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: בלעדיו אי אפשר.

משה גפני: לא אמרתי את זה.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: אבל זאת המשמעות המעשית.

משה גפני: זאת לא המשמעות המעשית.

מיכאל מלכיאלי: היושב-ראש – אתה לא יכול לקבוע ישיבה בלעדיו.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: אתה כן מכיוון שכבוד היושב-ראש מניח שהישיבה היא על חוזר על אימות הון, או שהישיבה היא על חוזר – שלט.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: לא תהיה ישיבה כזאת, אני מבטיח לך.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: אבל זאת לא הישיבה.

שגית אפיק: החשש שהעליתם הוא שאותו נציג שיש לו ניסיון בגמ"חים יעדיף להיעדר מהישיבה כי הוא יחשוש לקבל החלטה שעלולה להיות בעייתית ביחס לגמ"חים.

שגית אפיק: זאת הבעיה שבעצם העליתם ושבגינה אמרתם שהוא לא יכול להיות תמיד בקוורום.

שגית אפיק: כנראה שאם תהיה ישיבה על שלט הוא לא ייעדר ממנה.

שגית אפיק: אנחנו מדברים באמת על מצבים שהם החלטות קשות יותר.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: אם הוא רוצה להיות, הוא צריך להיות תמיד בדיון.

שגית אפיק: אם הוא יהיה בדיון, יהיה קוורום ואין לך בעיה.

שגית אפיק: במקרה הזה הבעיה שאתה מעלה לא קיימת.

שגית אפיק: אם הוא תמיד יהיה בדיון, יהיה קוורום.

משה גפני: הוויכוח הסתיים.

שגית אפיק: עמ' 12 – זהו תיקון שהוא למעשה טכני.

משה גפני: יואב, יש לי רושם שאתה לא רוצה את החוק.

שגית אפיק: בעמ' 12 יש תיקונים טכניים.

שגית אפיק: שלומית, תקריאי, בבקשה.

שלומית ארליך: הייתה הפניה לסעיף 15(א)(3)(א) לחוק השירותים המוסדרים והעתקנו את העבירות משם לכאן.

שלומית ארליך: (1) עבירה לפי סעיף 3 או 4 לחוק איסור הלבנת הון; (2) עבירה לפי סעיף 220 לפקודת מס הכנסה; (3) עבירה לפי סעיף 117(ב) או (ב1) לחוק מס ערך מוסף, התשל"ו-1975; (4) עבירה לפי סעיף 98(ג2) לחוק מיסוי מקרקעין (שבח ורכישה), התשכ"ג-1963; (5) עבירה לפי סעיף 211(א1) לפקודת המכס; (6) עבירה לפי סעיפים 415, 418 עד 420, 422, 423 ו-425 עד 428 לחוק העונשין;

משה גפני: יש הערות?

שגית אפיק: אנחנו מדלגים לעמ' 21, סעיף 31 – הון עצמי מזערי.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: ברשותך, הערה על אחזקת אמצעי שליטה.

שגית אפיק: עמ' 18, סעיף 24.

ברוך לוברט: ההערה היא גם על הגדרת בעל עניין.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: ביקשנו שהשיעור ייוותר כמות שהוא בהוראות, דהיינו 10% ולא 15%.

שגית אפיק: אני רוצה לעזור לכם למרות שלא הסכמתי לזה.

שגית אפיק: אני אסביר ליושב-ראש, אחר כך תסביר אתה ונראה.

משה גפני: אני לא מסכים.

ברוך לוברט: אבל יש פתרון.

שגית אפיק: הייתה הסכמה במהלך הדיונים שה-10% שהיו בכחול הממשלתי יעלו ל-15%.

שגית אפיק: זה דבר שהגמ"חים ביקשו ובאחד השלבים גם הממשלה הסכימה.

שגית אפיק: זה מה שבעצם הצבעת עליו.

שגית אפיק: עכשיו מבקשת הממשלה לחזור לנוסח של 10% גם בהגדרת בעל עניין וגם לעניין דיווח על אחזקת אמצעי שליטה.

שגית אפיק: אבל מנגד הם אומרים – מה החשש של אחזקת אמצעי שליטה ושל בעלי עניין?

שגית אפיק: החשש הוא שלא יתקבל היתר שליטה שעל המפקח להעניק לגמ"חים.

שגית אפיק: הם באים ואומרים שהם יכניסו הוראת מעבר שקיימת היום בחקיקה גם ביחס לנש"מים וביחס לאחרים והיא הייתה גם בהצעת החוק הממשלתית.

שגית אפיק: ההוראה הזאת מופיעה בהמשך ואפשר לעבור עליה.

שגית אפיק: הם בעצם אומרים שלגבי כל הגמ"חים הקיימים יינתן היתר אחזקה.

שגית אפיק: לא ניכנס לבדוק כמה אחוזים יש להם או אין להם.

שגית אפיק: זאת אומרת שההוראה של 10%, ככל שתחליט לקבל אותה, תחול ביחס לגמ"חים חדשים.

משה גפני: כן, בבקשה, ותגידו את האמת.

מאיד דמן: האמת היא שבכל הדיונים עם יואל בריס ופה בוועדה, כולם הסכימו לדבר הזה.

מאיד דמן: אני חושב שהדבר הזה אפילו עלה על ידי יואל בריס ועכשיו סתם מחזירים את זה.

משה גפני: אני לא מסכים לזה.

צביקה זאבי: אני רוצה להבהיר את הנקודה.

צביקה זאבי: חבר עמותה – זה נכון לכל העמותות בארץ וזה נכון לגבי התנהלות של עמותה.

צביקה זאבי: חברי עמותה הם אנשים שבדרך כלל לא מעורים בפעילות השוטפת של העמותה.

צביקה זאבי: הרבה פעמים אלה כל מיני דמויות ציבוריות; לפעמים אלה רבנים בהקשר של עמותות חרדיות; אנשים בעלי דעה, בין אם זה בעמותות אחרות.

צביקה זאבי: חברי העמותה הם אנשים שלא מעורים בפעילות השוטפת.

צביקה זאבי: הם באים לאסיפה הכללית פעם בשנה.

צביקה זאבי: במקרה הייתי רואה חשבון גם של עמותת מזון, אגב לא דתית בכלל.

צביקה זאבי: שם היו כל מיני דירקטורים ואנשים מאוד מפורסמים, גם חברי כנסת לשעבר.

צביקה זאבי: הם לא הולכים להיות מעורים בעמותה.

צביקה זאבי: הם באים פעם בשנה לאשר את הדוח הכספי ואין שום סיבה שבעולם שנטיל עליהם אחריות של נושא משרה כי מחר הם פשוט לא יסכימו להיות שם.

צביקה זאבי: זאת לא המטרה.

צביקה זאבי: המטרה היא שבסוף חבר עמותה יהיה סוג של דמות ציבורית והוא יידע בגדול מה קורה, אבל הוא לא יהיה מעורב בכל דבר ודבר.

צביקה זאבי: אם מכניסים 10%, משמעות הדבר שכל אחד שהוא חבר עמותה יהיה חייב לדעת בכל יום מה קורה בעמותה הזאת.

צביקה זאבי: זה משהו שבשום עמותה, אפילו בעמותות מתוקצבות ואפילו בעמותות בסדרי גודל, שמקבלות כספים מהמדינה, אין אחריות לחבר עמותה על מה שקורה בעמותה.

צביקה זאבי: אני לא מצליח להבין איך אנחנו מגיעים כאן למצב שבו אחד שהוא ראש ישיבה, שבסך הכול הוא חותם כנציג ציבור כדי שהוא יהיה הפנים היפות של אותו גמ"ח, ייהפך מחר לבעל עניין בעמותה.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: יש לנו פתרון לזה.

משה גפני: מה הפתרון?

משה גפני: השיגעונות נפלו עליכם, אני לא יודע מאיפה.

משה גפני: מהשמיים.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: כבוד היושב-ראש, הפתרון המוצע אומר את הדבר הבא.

משה גפני: הבנתי, שמעתי.

משה גפני: נמשיך הלאה, נראה הלאה.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: הקושי שמעורר צביקה הוא קושי שלא התעורר כי אנחנו לא באמת דורשים מעורבות.

משה גפני: לא היה מדובר על זה בכלל ופתאום חדשים מקרוב באו.

משה גפני: נמשיך הלאה ונראה.

שגית אפיק: עמ' 21, סעיף 31.

שגית אפיק: הסעיף הזה מפנה להון העצמי המזערי שבתוספת.

שגית אפיק: אני אקריא את הסעיף ואתם תסבירו את המחלוקות לעניין התוספת.

שגית אפיק: "למוסד לגמילות חסדים יהיה הון עצמי מזערי בסכום כמפורט בתוספת הראשונה, לפי העניין, כשהוא חופשי מכל שעבוד או עיקול".

שגית אפיק: נעבור לתוספת, שנמצאת בעמ' 52.

שגית אפיק: סעיף 97 בתוספת, עמ' 49, קובע כך: "השר, באישור ועדת הכספים של הכנסת, רשאי בצו לשנות את התוספת הראשונה".

שגית אפיק: זאת אומרת שאם רוצים לערוך שינויים בתוספת לאחר מכן, אין צורך בשלוש קריאות ובתיקון חקיקה ראשית אלא מדובר בתקנות בצו שמביא שר האוצר לוועדת הכספים.

שגית אפיק: ההון העצמי המזערי שנדרש ממוסד לגמילות חסדים, כפי שהיה במקור, בכחול, מופיע לכם כאן כמחוק.

שגית אפיק: הסף הגבוה ביותר שהיה הוא לגבי גמ"ח שיש לו צבר אשראי או צבר פיקדונות מעל 100 מיליון ולפי הכחול הוא היה צריך להחזיק 2.5 מיליון שקלים חדשים – זה ההון העצמי המזערי שדרשה הממשלה בהצעת החוק המקורית.

שגית אפיק: לאורך כל הדיונים אמרו הגמ"חים שהם מתקשים עם החזקת הון עצמי גבוה מדי בצד שכן, אחד העקרונות והתכליות של גמ"ח הוא שהכסף שלו יהיה בחוץ, שהוא ייתן כמה שיותר לאנשים.

שגית אפיק: השיטה שהוצעה אתמול בלילה היא שיטה אחרת.

שגית אפיק: יואב, אתה רוצה להסביר את השיטה?

שגית אפיק: אני מבינה שעדיין יש לנו מחלוקת בנושא.

שגית אפיק: תציג את השיטה וננסה לראות איפה המחלוקת ומה אפשר לעשות איתה.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: אנחנו הצענו שהשיעור יהיה מאוד פשוט, יהיה 5% מצבר הפיקדונות עם איזשהו שילוב של האשראי.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: אנחנו יכולים בהחלט לחיות עם ההגדרה שהוועדה הכניסה, בתנאי שמדובר ב-5%.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: להותיר את זה כ-5% כדרישת הון כי זה אולי הדבר העיקרי מבחינתנו, שעליו סובבנו את כל הדיונים שלנו.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: זה הדבר שהכי מטריד אותנו כמפקח.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: אני באמת אומר כך ואני לא אגיד את זה על שום סעיף אחר.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: זאת הנקודה העיקרית ולכן אנחנו מוכנים לקבל את ההגדרה הזאת, אבל ההגדרה הזאת תהיה בצורה של 5%.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: ואם המצב יהיה של 5%, עם כל הקשיים שיש לנו והיו לוועדה והתכנסנו, נוכל לחיות עם זה.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: אבל עם הגדרה שקוטמת ב-4 מיליון שקלים, אנחנו לא נוכל לחיות.

שגית אפיק: אתם הבאתם סף של 2.5 מיליון שקלים.

שגית אפיק: עם שינוי השיטה אנחנו מוכנים, ואני רוצה להגיד לך שזה כואב מאוד לגמ"חים.

שגית אפיק: כמו שאתם מציגים את ההון העצמי כדבר שהוא מאוד חשוב לכם, לאורך כל הדיונים הגמ"חים גם הציגו את זה כדבר שהוא מאוד מאוד חשוב ועקרוני להם.

שגית אפיק: עם זאת, בגלל שכולנו פה רצינו להתקדם לכיוונים של הסכמות, הסכמנו להגדיל את הסכום של ההון העצמי מ-2.5 מיליון ל-4 מיליון ולשנות את השיטה – לתת לכם גם את אותם 5% שתוכלו לקחת ביחס לצבר הפיקדונות.

שגית אפיק: אני חושבת שיש פה התקדמות מאוד משמעותית מצד הגמ"חים.

שגית אפיק: בשיטה שלכם, לכאורה, יכול להיות מצב שבו גמ"ח יצטרך להחזיק מאות מיליונים כהון עצמי.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: לא מאות מיליונים.

שגית אפיק: אז איפה יהיה הסף?

שגית אפיק: אולי תסביר.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: את צודקת בהשוואה להצעת החוק הממשלתית ואנחנו נאמר את עמדתנו בהקשר הזה.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: 2.5 מיליון שקלים לגוף שמקבל פיקדונות ונותן אשראי – אנחנו סבורים שזה נכון.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: אנחנו לא יכולים להכחיד שזה מה שמובא בהצעת החוק הממשלתית כפי שפירטת, שגית.

משה גפני: אני לא מסכים לזה.

משה גפני: הדיון הוא דיון עקר.

משה גפני: גמ"ח בנוי מטבע בריאתו על כך שכסף לא נשאר בחברה או באגודה או בעמותה.

משה גפני: גמ"ח נברא כתוצאה מזה שהוא את הכסף משחרר.

משה גפני: הרי הוא לא מקבל ריבית.

משה גפני: הוא לא מקבל רווחים מהכסף הזה.

משה גפני: פתאום אתם באים, מה שלא היה גם בכחול, ואתם אומרים: גמ"חים שהם גמ"חים גדולים יחזיקו מאות מיליונים, בזמן שהם יכולים לעשות עם זה טובות לאנשים.

משה גפני: על זה הם בנויים.

משה גפני: לא בא בחשבון.

משה גפני: זה הכול.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: אנחנו חייבים לנהוג פה - -

משה גפני: תנהגו איך שאתם רוצים, רק תנהגו על פי החוק.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: - - על פי הכלל שלפני עיוור לא תיתן מכשול.

יצחק וקנין: כל המהות של הגמ"ח היא שהכסף לא יישאר אצלו.

יצחק וקנין: אם הוא יישאר אצלו זה כאבן שאין לה הופכין.

יצחק וקנין: מה עשית בזה?

משה גפני: זאת ההצעה הממשלתית.

יצחק וקנין: מה אתה רוצה?

יצחק וקנין: קופת גמל?

שגית אפיק: הממשלתית עומדת על סף של 2.5 מיליון.

שגית אפיק: אנחנו הסכמנו להגדיל את זה ל-4 מיליון.

משה גפני: לא הייתם צריכים גם להסכים לזה.

משה גפני: תאמיני לי, את רואה לאן זה מגיע.

משה גפני: ההצעה הממשלתית הייתה 2.5 מיליון.

משה גפני: אנחנו לא מדברים על גוף פיננסי.

משה גפני: אנחנו מדברים על גוף שכל מה שהוא עושה וכל מה שהוא אומר לאנשים שתורמים לו הוא: אני לא נוגע בכסף, אני מוציא אותו כדי לתת אותו הלוואות לאנשים שמתמוטטים כלכלית.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: כבוד היושב-ראש, אנחנו כן מדברים על גוף פיננסי והכירו בכך היועצים של הגמ"חים, שהם צריכים הון עצמי כנגד הפעילות שלהם.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: הם עושים את זה היום.

יצחק וקנין: בגוף פיננסי שמחזיק כסף של ציבור ולוקח ריביות ועושה את כל זה – אני יכול להבין את זה.

יצחק וקנין: אולי אתה מודאג שהוא לא יוכל להחזיר את הכסף של הציבור.

משה גפני: רב יצחק, אנחנו נסיים פה את החקיקה ופתאום אנחנו נותנים הוראה לגמ"חים – יש כסף שלא תוציאו אותו.

משה גפני: אבל הוא אומר: יש לי פה אלמנה שאני צריך להלוות לה, אחרת היא מתמוטטת.

מיכאל מלכיאלי: אל תלווה לה, תשאיר אותה ככה.

משה גפני: מה זה?

משה גפני: באמת.

יצחק וקנין: גם השיטה שנוקטים באחוזים – תאר לעצמך שלגמ"ח יש חצי מיליארד שקל.

משה גפני: זה לא היה בממשלתי.

משה גפני: לא היה.

משה גפני: זה לא שאנחנו אמרנו.

משה גפני: זה לא היה.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: במהלך הדיון טענו הגמ"חים, ובצדק, שכאשר מנהלים פיקדונות ואשראי מצד אחד, צריך להחזיק הון.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: יש לנו פה שיקולים של יציבות.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: אנחנו לא יכולים להרשות לעצמנו – תסתכל על המספרים הגדולים.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: כשגמ"ח, במועד שהחוק ייכנס לתוקפו, מנהל מיליארד שקלים, יחזיק לפי הוראה 2.5 מיליון שקלים, שני פרומיל וחצי מהשיעור של הפיקדונות שהוא מחזיק.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: אנחנו לא נוכל לקחת אחריות על היציבות של גוף כזה.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: יאמר היושב-ראש: בסדר, אתה לא צריך לקחת אחריות.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: גמ"ח נפל שאתה בא לבלבל לי את המוח עם היציבות?

 << דובר_המשך >> יואב גפני: אבל זאת ההבנה שלנו של התפקיד שלנו בהקשר של היציבות.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: זאת האחריות שאנחנו לוקחים.

שגית אפיק: וכשהבאתם את הכחול לא הייתה ההבנה הזאת?

שגית אפיק: בכחול דובר על 2.5 מיליון.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: כשהבאנו את הכחול הייתה כבר ההבנה הזאת ואני חייב להתייחס לנקודה הזאת.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: הייתה ההבנה הזאת והיא באה בד בבד עם סעיף נוסף.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: קודם כל עם מכלול של הוראות, אבל עם סעיף נוסף שאומר את הדבר הבא: הלימות הון – יש לך זכות שקבועה עדיין בהוראות לתת הלימות הון.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: אנחנו חוזרים להצעת החוק הממשלתית כי אין הבדל בין 2.5 ל-4 מיליון שקלים לגבי מיליארד שקלים.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: אין הבדל.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: אז גם אם אנחנו חוזרים להצעת החוק הממשלתית, אנחנו נגיד: חברים, צריך לשים כל אגורה כשהחוק נכנס לתוקפו - - -

משה גפני: יואב, הבנו, די.

משה גפני: הבנו.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: כבוד היושב-ראש, אני חייב לומר את המשפט הזה בבחינת בפני עיוור לא תיתן מכשול.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: כשייכנס החוק לתוקף ותהיה לנו הצעת החוק הממשלתית, שם זה רק 2.5 מיליון שקל, אנחנו נהיה מוכרחים – ונעשה את זה – להטיל הוראות הלימות הון שדומות להוראות הלימות ההון שיש במערכת הבנקאית מכוח סעיף אחר שיש לנו בעניין הזה.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: אני חייב לומר את הנקודה הזאת.

שגית אפיק: למה בנש"מים 4 מיליון מספיקים ובגמ"חים אתם דורשים סכום גבוה הרבה יותר?

 << דובר_המשך >> יואב גפני: כי זה שמיים וארץ.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: אם האגודות האלה היו נותנות רק אשראי, בלי להחזיק פיקדונות, באמת השיקול היציבותי היה זניח יחסית, מכיוון שיש רק שיקול תפעולי.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: אבל אם בסוגיות של יציבות עסקינן, אנחנו חייבים שיהיה הון כנגד הפעילות.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: אגב, בסוגיה הזאת אני חייב לומר שלגמ"חים ולנציגים שלהם לא היה ויכוח.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: הרי היה ברור שיש פה כמה סוגיות, אבל אנחנו אומרים שאנחנו לא רוצים - - -

צביקה זאבי: לא, לא, זה לא נכון.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: לגבי סוגיית ההון והנזילות.

משה גפני: לא פותחים עכשיו דיון מחדש.

משה גפני: יואב, מספיק.

משה גפני: לא פותחים דיון מחדש.

משה גפני: אפשר למשוך את החוק.

משה גפני: אני לא אסכים לזה.

משה גפני: הלאה.

שגית אפיק: אני מקריאה את מה שניסחנו, את התוספת למעשה, בעמ' 52.

שגית אפיק: "הון עצמי מזערי הנדרש ממוסד לגמילות חסדים – לעניין מוסד לגמילות חסדים, שהיקף הפעילות שלו אינו עולה על מיליון שקלים חדשים, ההון העצמי יהיה אפס שקלים".

שגית אפיק: גם פה התפשרנו כי במקור רצינו שזה יהיה ביחס לגמ"ח קטן של עד 8 מיליון שקלים חדשים.

שגית אפיק: גם פה התפשרנו ואמרנו שרק גמ"ח שהיקף הפעילות שלו יהיה של מיליון שקלים, כפי שהיה בכחול, יהיה לו אפס שקלים חדשים.

שגית אפיק: "לעניין מוסד לגמילות חסדים שהיקף הפעילות שלו עולה על מיליון שקלים חדשים – 5% מצבר הפיקדונות, אך לא יותר מ-4 מיליון שקלים חדשים, ובלבד שאם צבר האשראי שלו עולה על פי 2 מצבר הפיקדונות, יחושבו ה-5% מהממוצע של צבר האשראי וצבר הפיקדונות של המוסד לגמילות חסדים, אך לא יותר מ-4 מיליון שקלים חדשים".

שגית אפיק: זה העיקרון שעליו דובר אתמול בלילה.

משה גפני: מה עוד נשאר?

שגית אפיק: עמ' 22, סעיף 35 – דוחות והודעות.

שגית אפיק: לאורך כל הדיונים הייתה בקשה של הוועדה להבין בדיוק איזו ביורוקרטיה תהיה מוטלת על הגמ"חים.

שגית אפיק: אדוני היושב-ראש, ביקשת מספר פעמים שיסקרו בפניך את הדוחות שהגמ"חים יצטרכו להגיש ולדווח עליהם.

שגית אפיק: אמרו מרשות שוק ההון לאורך הדיונים שהם לא יודעים לייצר רשימה כזאת, הם לא יודעים לעדכן מראש איזה דוחות, איזה הודעות הם יצטרכו לדרוש מהגמ"חים.

שגית אפיק: זה דבר שתלוי בהרבה נסיבות ותלוי באופן הפיקוח כפי שיתפתח.

שגית אפיק: ולכן אתה ביקשת, וזה גם הסעיף שהצבעת עליו, שלכל הפחות יובאו הדוחות בתקנות באישור ועדת הכספים.

שגית אפיק: במסגרת ההסכמות שניסינו להשיג אתמול בלילה, ביקשו מרשות שוק ההון שנחזור לסעיף המקורי שלהם, שהדוחות הכספיים יוגשו על ידי המפקח לאחר התייעצות בוועדה המייעצת.

שגית אפיק: דוחות מיידיים והודעות יהיו כפי שיורה המפקח לאחר התייעצות עם הוועדה המייעצת, בהתרחש אירוע כפי שיורה, ותהיה לו גם האופציה להגיש דוחות והודעות נוספים שעליהם הוא יורה.

שגית אפיק: זאת הייתה אחת הבקשות של רשות שוק ההון והיא נכנסה לנוסח.

משה גפני: אתם מסכימים לזה?

משה מונטג: דיברנו על זה כל הזמן.

משה מונטג: גמ"חים זה מוסד התנדבותי והפירוש של זה הוא להביא סוללה של רואי חשבון, עורכי דין ויועצים משפטיים ומפקח על המפקח.

משה מונטג: זה להפוך אותנו לבנקים, רק שבבנקים יש משכורות ובגמ"חים אין.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: אני מבקש להרגיע.

משה גפני: כן, תרגיע.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: אני מבקש להרגיע את מר מונטג ולומר את הדבר הבא.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: באמת, מניסיון שיש לנו לגבי שוק שאנחנו כן רוצים דיווחים לגביו וזה חשוב לנו מאוד, אפילו לגבי השוק הזה של שירותים פיננסיים מוסדרים, אותם אלפיים גופים שהם יותר מהגמ"חים ולגביהם אנחנו רוצים פיקוח, אנחנו לא ממהרים לקבל דיווחים.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: החוק נכנס לתוקפו ביוני 2017 ועד היום לא הטלנו הוראת דיווח אחת.

משה גפני: איזה חוק נכנס ב-2017?

 << דובר_המשך >> יואב גפני: חוק שירותים פיננסיים מוסדרים לגבי נותני שירותי אשראי.

שגית אפיק: הנש"מים.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: כל אותם נש"מים.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: ביקשנו כמה דיווחים למשל לצרכי תקנות אשראי הוגן כדי להבין את השוק הזה ולדעת את מהם צרכיו וכולי.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: הטלנו כמה הוראות דיווח.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: כאשר אנחנו נטיל הוראות דיווח, זה מה שאנחנו עושים וזה מה שאנחנו נעשה.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: אם נטיל הוראת דיווח, זה יהיה כטיוטה, קודם כל.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: אחרי הטיוטה אנחנו נשמע את הגמ"חים והם יגידו לנו שני דברים.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: קודם כל, בתוכן הם יגידו לנו: אתם מבקשים פה משהו שלא צריך או שאין לנו.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: אחר כך הם יגידו לנו: אתם גם מעמיסים עלינו.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: אנחנו נקשיב גם לזה וגם לזה בתום לב ובנפש חפצה ואנחנו לא נמהר להטיל.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: אבל אני רק אומר שדיווח הוא הבסיס של הבסיס של עבודת הפיקוח.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: אנחנו נרצה לדעת.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: אם נחשוב שיש איזשהו קושי, שיש משהו שאנחנו נרצה להבין, נבקש דיווחים.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: איננו ממהרים לדיווחים ואנחנו לא מבקשים להטיל עומס רגולטורי, בוודאי לא על ענף שאנחנו מלכתחילה יודעים שהוא לא ענף שנועד למטרת רווח מיסודו.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: לכן לא צריך להיות חשש מצידכם.

מיכאל מלכיאלי: הם רואים כמה מקשים עליהם עכשיו.

מיכאל מלכיאלי: הם מאוד חוששים ממה שיהיה אחר כך.

מיכאל מלכיאלי: אני מכיר את זה.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: אבל לא מקשים עליהם.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: לא מקשים עליהם בכלל.

משה מונטג: חבר הכנסת מלכיאלי, סליחה, ראית איזה ויכוח היה פתאום על הניסיון.

משה מונטג: לפני כן בוועדות הקודמות אמרו לנו על הוועדה המייעצת, שאין דבר כזה שהמדינה לא תתייעץ עם האנשים אם היא רוצה לשמוע ושזכות הציבור.

משה מונטג: ופתאום תראה כמה ויכוח היה פה על הניסיון.

משה מונטג: אז מה יהיה מחר עם הסעיף הזה?

משה מונטג: וזה סעיף שאנחנו דיברנו עליו מתחילת הדרך עם בריס, על כל הנושא.

משה מונטג: תעשו חקיקה אבל אל תעמיסו עלינו ביורוקרטיה מיותרת.

משה גפני: מה יש עוד?

 << דובר_המשך >> יואב גפני: חלק מהדיווחים הם בהתייעצות עם הוועדה המייעצת, עם אותו גורם.

מיכאל מלכיאלי: שלא בטוח שיש להם שם נציג.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: יהיה.

מיכאל מלכיאלי: לא אמרנו חובת ניסיון.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: יש ניסיון.

מיכאל מלכיאלי: אולי.

מיכאל מלכיאלי: או ניסיון או ידע.

משה גפני: אני רוצה לראות את התמונה הכוללת.

משה גפני: מה יש עוד?

שגית אפיק: עמ' 31, פרק י"א – סמכויות פיקוח, אכיפה ובירור מינהלי.

שגית אפיק: אנחנו הקראנו את הפרק הזה, אדוני היושב-ראש.

שגית אפיק: אתה נרתעת ממנו מאוד לאור ההוראות הלא פשוטות שיש בו ביחס למסירת ידיעות ומסמכים וסמכויות פיקוח ואכיפה, כולל חובת הזדהות.

משה גפני: איזה סעיף?

שגית אפיק: כל הפרק.

שגית אפיק: סעיפים 57 עד 63.

שגית אפיק: אתה ביקשת שהפרק הזה יותקן בתקנות ולא יהיה כחלק מהחוק אלא יובא בפנינו בהמשך.

שגית אפיק: אחת הבקשות אתמול של משרד המשפטים ושל רשות שוק ההון הייתה שבכל זאת הפרק הזה ישולב.

שגית אפיק: זה פרק שקיים בכל חוקי האכיפה וחוקי הההסדרים של שירותים פיננסיים.

שגית אפיק: זה פרק שחשוב להם לצורך עבודתם והם לא רוצים להגיע למצב שבו תהיה תחילה לחוק ועדיין אין להם סמכויות אכיפה, ושהם תלויים באישור של זה.

שגית אפיק: אני הקראנו את זה.

משה גפני: מה את אומרת?

שגית אפיק: אני חושבת שנכון יותר שזה יהיה בחוק כפי שזה קיים בחקיקה אחרת, עם כל הקושי שיש לך עם זה.

משה גפני: ויש לי.

שגית אפיק: ויש לך.

שגית אפיק: אני יודעת.

שגית אפיק: 57 עד 63.

שגית אפיק: ביחס לפרק י"ב עמ' 34 – עיצום כספי.

שגית אפיק: בפרק הזה הגענו להסכמות ביחס לסכומים על הסכום הבסיסי עם רשות שוק ההון.

שגית אפיק: נדמה לי שבאחת הישיבות אמרנו, ורשות שוק ההון עצמה הקריאה את הסכומים.

שגית אפיק: אנחנו כיבדנו וקיבלנו אותם.

שגית אפיק: רשות שוק ההון ביקשה שנעשה חשיבה נוספת וננסה להגדיל את הסכומים.

משה גפני: תעברי לסעיף הבא.

משה גפני: אני חושב שצריך להגיד לרשות שוק ההון איך אני נראה ברחוב אחרי החוק הזה.

שגית אפיק: הסעיף הבא הוא בעמ' 38.

שגית אפיק: בעמוד זה מופיע אחד ההישגים הגדולים שלך לעניין עיצומים כספיים.

שגית אפיק: כמו שאתה רואה, הוא מחוק כרגע.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: לצד הישגים נוספים בחקיקה.

משה גפני: אני אצטרך אותך בחודשים הבאים.

שגית אפיק: ההישג הזה החזיק מעמד למשך כמה ימים ולפיו, במקום הטלת עיצום כספי על המפר בשל הפרה ראשונה, הייתה אמורה להיות התראה בכתב בלבד.

שגית אפיק: רשות שוק ההון טענה אתמול בפנינו שאחת הסמכויות החזקות ביותר שיש לה היא הטלת עיצומים.

שגית אפיק: ברגע שיש התראה בלבד הם לא מסוגלים להפעיל את סמכויות הפיקוח שלהם.

שגית אפיק: הם יתקשו בכך מכיוון שהם חוששים שהגוף המפוקח, מוסרי, אחראי וישר ככל שיהיה, אם הוא יידע שלא עומד להיות מוטל עליו עיצום כספי, הוא ירשה לעצמו לבצע את ההפרה.

שגית אפיק: רשות שוק ההון הציעה מודל אחר ששיפצנו אותו ביחד והגענו בסוף להצעה הבאה.

שגית אפיק: תחילת החוק תהיה תחילה מאוחרת של שלוש שנים.

שגית אפיק: זאת אומרת, רק שלוש שנים מיום הפרסום ייכנס כל החוק הזה לתוקף, כאשר בשנתיים הראשונות שלאחר אותן שלוש שנים יחול המנגנון שאתה ביקשת, שתהיה אך ורק התראה.

שגית אפיק: זה מה שדובר אתמול, נכון?

שגית אפיק: אתם רוצים משהו אחר?

משה גפני: מה את מבקשת?

משה גפני: מה, הם משגיחי הכשרות?

שגית אפיק: ראיתי שאולי הם רוצים להציע חמש שנים.

שגית אפיק: אני לא יודעת.

משה גפני: אבל אנחנו דיברנו על שש שנים.

שגית אפיק: התרגשתי פתאום.

שגית אפיק: אנחנו דיברנו על שש.

משה גפני: יואב, עם כל הכבוד, אתה מקבל את כל מה שאתה רוצה ואתה עוד בא בטענות.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: אני לא בטענות, רק רוצה לראות - - -

משה גפני: אנחנו מדברים על חוק שקיים בכל המקומות, אבל פה על אחת כמה וכמה.

משה גפני: מדובר על דבר שאתם לא מכירים.

משה גפני: יגיעו דברים, שאתם לא יודעים על מה מדובר.

משה גפני: אנשים יכולים לעשות כרצונם וכולי וכולי.

משה גפני: פרק הזמן ניתן כדי שאתם תיכנסו לעניין.

משה גפני: אני לא רוצה לצטט דברים בשם אומרם, אבל אחד הבכירים ביותר אצלכם אמר לי את זה.

משה גפני: צריך כמה שנים כדי ללמוד את העניין.

ברוך לוברט: ההצעה היא לחמש שנים.

משה גפני: בסדר, הלאה.

משה גפני: למה לא נשארת בשש שנים?

משה גפני: הלאה.

משה גפני: זה מה שאמר לי אחד הבכירים ביותר אצלכם, שאני כמובן לא אומר את שמו.

משה גפני: אמר: אנחנו צריכים ללמוד את העניין הזה.

שגית אפיק: יש לי הרגשה שאתה פטר אותי בסוף החוק הזה.

משה גפני: אני לא אפטר אותך.

שגית אפיק: כי אתה לא יכול.

משה גפני: זה היה טוב.

יצחק וקנין: כמעט אמרתי שהיא יכולה לפטר אותך.

שגית אפיק: סעיף 82 עוסק בערעור.

שגית אפיק: אתה ביקשת, אדוני היושב-ראש, להוסיף לכם ארכה מינהלית של ערר.

משה גפני: אתם צריכים את הערעור בפני בית המשפט?

משה גפני: יהודה, מונטג.

משה גפני: גמ"ח לא ילך לבית משפט.

משה גפני: הוא גוף מתנדב, על מה הוא ילך?

משה גפני: תשאירי, בסדר.

משה גפני: זה לא יקרה, דרך אגב.

משה גפני: אני אומר לכם, לא יהיה דבר כזה.

משה גפני: זה גוף התנדבותי.

משה גפני: הוא ישמע את המפקח שאומר שצריך לעשות כך או אחרת, הוא יעשה.

ברוך לוברט: אבל גם אי אפשר למנוע - - - לערער על ההחלטה שלנו.

משה גפני: אני לא מונע.

משה גפני: אתה צודק.

משה גפני: תרשום שבדבר אחד הסכמתי איתך.

שגית אפיק: אתה גם הסכמת להשמיט את ועדת הערר שביקשת לכתחילה והממשלה הייתה אמורה לחזור אלינו עם אופציות להרכב.

שגית אפיק: התשובה שהם חזרו אלינו איתה היא שהם לא יכולים לאפשר ועדת ערר מקצועית כזאת, והם מבקשים להשאיר את הנוסח כמו שהוא.

שגית אפיק: זה למעשה סעיף 82.

משה גפני: למה הם לא יכולים להגיש ערעור?

שגית אפיק: הם יכולים להסביר לך.

שגית אפיק: ברוך, אתה יכול להסביר למה החלטתם שלא לאפשר ועדת ערר כפי שהיושב-ראש ביקש?

משה גפני: אני מבקש שלא יירשם בפרוטוקול לגבי הנושא של הפיטורים של שגית.

משה גפני: אין דבר כזה שעומד על הפרק.

משה גפני: אז לא לרשום את זה בפרוטוקול, אלא אם כן אתם יכולים לרשום עם חיוך, אבל את זה אי אפשר.

משה גפני: (אחרי כן תפ)

ברוך לוברט: יש פה למעשה שני חלקים של ההחלטה.

משה גפני: קודם כל רק שתדע את המציאות – אני מכיר את הגמ"חים, החרדים שנמצאים בוועדה מכירים את הגמ"חים.

משה גפני: הגמ"חים לא ילכו לבית המשפט.

משה גפני: הם לא ילכו, הם יקבלו את זה וזהו.

משה גפני: למה הם כן ילכו?

משה גפני: אם תהיה הערה של המפקח, הם יבקשו ללכת לוועדת ערר.

משה גפני: לוועדת ערר הם ילכו.

משה גפני: אז אתם לא נותנים ועדת ערר, אתם נותנים רק בית משפט.

משה גפני: תשאירו את בית המשפט, אבל שתהיה איזה ועדת ערר.

ברוך לוברט: שוב, איך שאנחנו רואים את זה, יש פה שני חלקים של ההחלטה: יש חלק מנהלי ויש חלק שיפוטי.

ברוך לוברט: בהיבט המנהלי, חשוב ונכון מבחינתנו שההחלטה של הממונה תהיה סופית.

ברוך לוברט: העובדה שההחלטה של הממונה על שוק ההון בהקשר הזה היא סופית ברמה המנהלית, זה דבר שהוא חשוב ואנחנו לא יכולים לחרוג ממנו.

ברוך לוברט: מן הצד השני, אנחנו לא יכולים לאפשר את ההצעה של אדוני מקודם, שלא תהיה אפשרות לערער עליה, ולכן האפשרות לערער עליה – אנחנו עוברים לחלק השיפוטי.

ברוך לוברט: הווי אומר שהם יוכלו לערער על ההחלטה של הממונה על שוק ההון בבית המשפט, ולכן שני החלקים שלנו חשובים.

משה גפני: נו טוב, מה יש עוד?

קריאה: אולי אפשר לערור בפני הוועדה המייעצת?

משה גפני: השאלה הזאת גם נשאלה בפעם הקודמת.

שגית אפיק: לימור, את יכולה גם להסביר ליושב ראש למה אי אפשר להסמיך ועדת ערר - -

משה גפני: למה אי אפשר לוועדת ערר?

משה גפני: לוועדה המייעצת?

לימור תוסיה כהן: מבחינתנו, זה צריך להיות במסלול הרגיל.

לימור תוסיה כהן: יש לנו פה רגולטור עם סמכויות רגולטוריות.

לימור תוסיה כהן: ההחלטות שלו במצב דברים רגיל – כך זה לגבי כל הרגולטורים, בעיקר לגבי כאלה שעוסקים ברגולציה פיננסית – נתקפות בבתי משפט לעניינים מנהליים, זה המסלול מבחינתנו.

משה גפני: אבל זה לא לעניין פה, זה פשוט לא מתאים, בגלל שהגמ"חים לא ילכו לבית משפט; לערר – כן ילכו.

משה גפני: אנחנו רוצים לדאוג להם, או שאנחנו רוצים לדאוג לרגולטור?

לימור תוסיה כהן: דבר ראשון, אנחנו חושבים שהרגולטור מקבל את ההחלטות כמו רשות מנהלית סבירה, ובמידת הצורך - - -

משה גפני: אז לא יכולים לשבת שני אנשים, שלושה - - -?

לימור תוסיה כהן: אבל זה בדיוק בית משפט לעניינים מנהליים.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: אתם לא נעתרים לבקשה הזאת, בגלל שאתם לא מבינים על מה מדובר.

משה גפני: את יכולה להגיד להם מה שאת רוצה, לבית משפט הם לא ילכו; לוועדת ערר הם ילכו.

משה גפני: למה זה לא סופי?

משה גפני: הוא מושיב שני אנשים, שישמעו אותם.

לימור תוסיה כהן: למה הם לא ילכו לבית משפט?

משה גפני: הם לא ילכו לבית משפט.

לימור תוסיה כהן: אבל למה לגבי רגולציות אחרות אין ועדת ערר ושולחים אותם לבית משפט לעניינים מנהליים?

לימור תוסיה כהן: בעבר הדברים היו מול בג"צ.

מיכאל מלכיאלי: הוא מתנדב - - -

לימור תוסיה כהן: זו מערכת המשפט הישראלית.

מיקי לוי: אז אולי תשים את שתי האופציות.

משה גפני: כן, אני גם חושב ככה, אני הסכמתי לבית משפט.

מיקי לוי: אפשר לשים את שתי האופציות?

לימור תוסיה כהן: לא, בוודאי שלא.

מיקי לוי: למה?

לימור תוסיה כהן: כי זה לא הגיוני.

לימור תוסיה כהן: אנחנו קובעים מסלול אחד, שבו תוקפים את החלטות הרגולטור.

לימור תוסיה כהן: אני אומרת שזה הכיוון המקובל במערכת המשפט הישראלית, לשם כך קיימים בתי המשפט.

לימור תוסיה כהן: החלטות של הרגולטור נתקפות לא בבג"צ אלא בבתי המשפט לעניינים מנהליים.

מיקי לוי: צריכה להיות אופציה כזו.

מיקי לוי: לא ילכו – לא ילכו, אבל צריכה להיות אופציה כזו.

יצחק וקנין: אנחנו ביקשנו שתהיה אפשרות לערר.

שגית אפיק: עוברים לסעיף 88, עמוד 47, אחריות נושא משרה בתאגיד.

שגית אפיק: זה סעיף שדילגנו עליו.

שגית אפיק: ברוך, זה סעיף שדילגנו עליו ואתה יכול לחבר אותו, לבקשתכם, למנכ"ל שכרגע לא מופיע בנוסח.

ברוך לוברט: אני אסביר את ההוראה.

ברוך לוברט: ההוראה מדברת על האחריות שיש לכל נושא משרה במוסד לגמילות חסדים לפקח – אנחנו בחלק הפלילי – שלא תיעשה עבירה על ידי התאגיד; ואם נעברה עבירה, יש פה חזקה בתוך הסעיף, שנושא משרה הפר את החובה שלו, אלא אם כן הוא הוכיח שהוא עשה את כל מה שהוא יכול לעשות כדי למנוע את העבירה.

שגית אפיק: בסדר לגבי הסעיף הזה.

שגית אפיק: אתה רוצה להעלות את העניין של המנכ"ל?

משה גפני: לא, אל תעלה, תמשיך הלאה.

ברוך לוברט: לא, יש הצעה אחרת.

משה גפני: אין הצעה.

משה גפני: קבענו אז בוועדה, שמדובר על מישהו שהוא נושא באחריות, לא קוראים לו מנכ"ל.

משה גפני: אם יש מנכ"ל – אז המנכ"ל, קבענו את זה כבר.

ברוך לוברט: ההצעה היתה לקרוא לו מרכז הפעילות.

משה גפני: בסדר, מה שקבענו בוועדה, עזבו, לא צריך.

שגית אפיק: ואיפה אתם רוצים להכניס את זה?

משה גפני: שגית, לא צריך.

ברוך לוברט: גם בהגדרה של נושא משרה וגם - - -

שגית אפיק: במקום סעיף 30, והכוונה שלכם רק לבעל רישיון מורחב; וכל יתר ההשמטות וכל יתר הניסוחים יישארו כפי שהם?

שגית אפיק: התיקון שאתם מבקשים הוא אך ורק לעניין ההגדרה ולעניין סעיף 30, וזה יחול רק לבעל רישיון מורחב?

שגית אפיק: אני רק רוצה לדעת את גדר המחלוקת.

ברוך לוברט: כן, אפשר לקרוא גם את הסעיף.

שגית אפיק: אז בואו נחזור רגע לסעיף 30.

שגית אפיק: אני מתנצלת, אני יודעת שאתה מתנגד לזה, אבל אני רק רוצה שזה יהיה לפרוטוקול, שנבין מה הבקשה.

שגית אפיק: עמוד 21 סעיף 30 – סעיף 30 קובע ש"נושא משרה בבעל רישיון מורחב שבעל הרישיון הודיע לגביו בעת הגשת הבקשה לרישיון שהוא האחראי", יהיה "חייב לפקח ולנקוט את כל האמצעים" וכו'.

שגית אפיק: אתם מציעים ש- -

יגיע סעיף: לקבוע כללים ונהלים למניעת הפרה של ההוראות לפי חוק זה;

יגיע סעיף: בפרק העיצומים אנחנו צריכים להוסיף סעיפי עיצום מתאימים, ובהגדרה של נושאי משרה - - -

שגית אפיק: זה משהו שהוא התנגד לו.

שגית אפיק: אתם רוצים סעיפי עיצומים שלמעשה מחקנו, שיחולו ביחס לאותו מרכז פעילות?

ברוך לוברט: ובהגדרה של נושאי משרה - - -

שגית אפיק: תכוון אותנו בדיוק לאן, אני רוצה להבין את כל התמונה.

אייל בן ישעיה: ההגדרה של נושאי משרה מפנה לחוק החברות.

שגית אפיק: מה אתם רוצים להוסיף ביחס לנוסח שיחול לגבי אותו מרכז פעילות עסקית?

שגית אפיק: אני לא רוצה אחר כך לשבת אתכם בניסוחים ולריב על זה.

שגית אפיק: תגידו לי מה אתם רוצים, שנדע, ואז הוא יחליט אם הוא מקבל את זה או לא.

ברוך לוברט: אנחנו מחפשים את הסעיפים, וגם להכניס הגדרה של "נושא משרה", שבמוסד לגמילות חסדים שהוא תאגיד, נושא משרה הוא כל אחד מאלה: (1) דירקטור, מרכז פעילות וכן כל מנהל הכפוף במישרין לרכז הפעילות; (2) חבר ועדת ביקורת שאינו דירקטור, מנהל סניף ככל שקיים, או מורשה חתימה של תאגיד, וכל - - -

שגית אפיק: אתה מגדיר הגדרת "נושא משרה" שאתה מוסיף אליה - - -

ברוך לוברט: מחוק החברות, אותו דבר מילה במילה, רק במקום מנכ"ל אני כותב מרכז פעילות.

שגית אפיק: לא משנה, יש לנו כבר הגדרה של "נושא משרה", אתה מוסיף בה מרכז פעילות עסקית, למרות שבחוק החברות כתוב מנהל כללי.

אייל בן ישעיה: זה מנהל שכפוף במישרין.

אייל בן ישעיה: ההגדרה שלנו כיום מפנה לחוק החברות, וחוק החברות קובע שנושאי משרה זה מנכ"ל ומנהל משנה למנכ"ל וכל מנהל שכפוף אליו ישירות.

אייל בן ישעיה: צריך לעשות את ההתאמה, כיוון שאם אין לנו פה מנכ"ל אלא מרכז פעילות, לבוא ולומר מרכז הפעילות, ולכן כל מנהל שכפוף אליו במישרין.

שגית אפיק: ואז מה יחול עליהם?

אייל בן ישעיה: לא, זאת ההגדרה של נושא משרה.

שגית אפיק: את ההגדרה הבנתי.

שגית אפיק: מה יחול עליהם?

שגית אפיק: תגידו לי מה אתם מבקשים להוסיף, כי נכון לעכשיו, אין לנו בנוסח דברים שחלים על מנכ"ל.

שגית אפיק: מה אתם רוצים שיחול עליו, אם בכלל?

שגית אפיק: אם לא, אולי יהיה לנו יותר קל לחיות עם הגדרה בלבד.

אייל בן ישעיה: קודם כל, יש לנו בנוסח דברים שחלים על נושאי משרה, כמו: אישור של נושאי משרה.

שגית אפיק: זה קיים בנוסח.

שגית אפיק: יש דברים חדשים שאתם רוצים להוסיף לנוסח?

ברוך לוברט: לא.

משה גפני: כן, זה מה שהם אומרים.

שלומית ארליך: יש חובה למנות אחד כזה ויש סעיף עיצום.

שגית אפיק: ועיצום על מי שלא מינה, מה יקבע העיצום?

שגית אפיק: איזה עיצומים יחולו על אותו מנכ"ל, אם הוא לא היה אחראי ופיקח?

שגית אפיק: שזה היום מופיע בנוסח שלנו על מי שאמור להיות אחראי ומפקח.

שגית אפיק: למעשה, אתם מחזירים את העיצום שנמצא בעמוד 35 למטה – זה מה שאתם מבקשים, אתם לא מחזירים, כי היושב-ראש לא מסכים לזה, אז אתם לא עושים את זה.

שגית אפיק: אתם מבקשים להחזיר את העיצום לגמ"ח, שלא מינה מנהל כללי או מרכז פעילות עסקית, זאת בעצם הבקשה שלכם, כן?

משה גפני: אפשר לעבור הלאה, חבל להשחית מילים לריק.

משה גפני: הגמ"ח לא ימנה, אתם לא תעשו פה סדרים חדשים – להתחיל להוציא כספים.

משה גפני: עם כל הכבוד, זה לא בנק וזה לא גוף פיננסי.

משה גפני: עכשיו יצטרכו למנות מישהו, ומי שלא ימנה יקבל עיצום.

משה גפני: לא רוצים למנות, אז מה?

ברוך לוברט: אבל אין חובה לתת לו שכר.

משה גפני: שגית, תעברי הלאה, הסיבולת שלי – מדברים על גמ"ח, מה אתם רוצים שימנו עכשיו?

משה גפני: מי שממונה, אם הוא ממונה זה בסדר גמור, הוא צריך לעמוד בכל התנאים.

משה גפני: כל אחד כזה צריך לעמוד בכל התנאים.

שלומית ארליך: אנחנו בעצם בעמוד 47, סעיף 92, סעיף שדילגנו עליו:

שגית אפיק: הגמח"ים, אתם ראיתם את הסעיף הזה?

שגית אפיק: זה סעיף שהופיע גם בכחול, תראו את פסקה (2), תראו שאין לכם הערות, כי לא התקיים על זה דיון בעבר.

קריאה: מה זה סעיפים 21 ו-22א?

ברוך לוברט: סעיף 92 הוא המשך לסעיף 89.

ברוך לוברט: סעיף 89 מדבר על חובת סודיות, שיש לכל עובד של רשות שוק ההון וגם לחבר הוועדה המייעצת, שאסור להם כמובן לגלות שום ידיעה או מסמך שהגיעו אליהם אגב מילוי תפקידם, אלא אם כן מדובר בהליך פלילי או לפי צו של בית משפט, ואז בא סעיף 92 ומחריג את חובת הסודיות ואומר שלמעשה המפקח כן רשאי לתת מידעים לרשויות פיננסיות אחרות, אבל רק בתנאי שהוא נוכח שהידיעה או המסמך שהוא מעביר להן דרושים לאותו גוף נעבר בשביל למלא את התפקיד שלו; פסקה (2) – אם המפקח מצא שמוסד לגמילות חסדים עבר לדוגמה את השלושה מיליארד שקלים, הוא הופך להיות תאגיד בנקאי, ואז לכאורה הוא מפר את חוק הבנקאות (רישוי), הוא יכול להודיע על כך למפקח על הבנקים, כדי שיתחיל לטפל בו; פסקה (3) היא על היקף פעילות.

ברוך לוברט: פסקה (2) היא על ההוראות שיש בתוך חוק הבנקאות, שמדברות על גיוס.

משה גפני: פסקה (2) מיותרת, אין בה צורך, יש פסקה (3).

אייל בן ישעיה: אדוני היושב-ראש, חוק הבנקאות (רישוי) מדבר על פעילויות נוספות שבנקים עושים, כמו: גיוס אג"ח ודברים כאלה.

אייל בן ישעיה: להבנתנו, הפעילות שמדובר בה בעניין של גמ"חים היא פיקדונות ואשראי בלבד, ולכן צריך לראות שאין פה מעבר על הוראות אחרות של חוק הבנקאות (רישוי).

ברוך לוברט: אלה סעיפים 21 ו-22א.

שגית אפיק: רונן ניסים מבנק ישראל נמצא כאן, יש לך איזה התייחסות לסעיף הזה?

שגית אפיק: אולי אתה יכול לומר לנו איך הוא מתנהל בפועל ביחס לגופים אחרים.

רונן ניסים: אנחנו מבקשים שזה יישאר בנוסח הקיים.

רונן ניסים: ברגע שגופים אחרים מזהים שבאמת יש עבירות או חשד לעבירות על חוק הבנקאות (רישוי), הם מעבירים אלינו את המידע ואנחנו בוחנים את זה, כי המומחיות היא בבנק ישראל ועושים איזשהו הליך של בירור.

רונן ניסים: אם באמת יש חשד לעבירה, אנחנו מעבירים את זה למשטרה.

משה גפני: אתם מסכימים?

קריאה: אם כך, אין בעיה.

שגית אפיק: הסעיף של מסירת מידע לרשות פיקוח במדינת חוץ נמחק.

שגית אפיק: הסעיף של הפעלת סמכות הרשות לא הוקרא, או שהוקרא וברוך אמר שתביאו לזה איזה שהן התאמות, שתהיו בשיח עם רשם העמותות, כדי שלא יהיו כפילויות בהפעלת הסמכויות כלפי הגמ"חים.

שגית אפיק: יש לכם תיקונים לנוסח הזה שאתם רוצים להביא בפנינו?

 << דובר_המשך >> יואב גפני: כבוד היושב-ראש, לגבי העניין של מסירת מידע למדינת חוץ, זה לא שעולה על דעתנו איזשהו צורך מסוים למסירה, אנחנו רק חוששים שזה לא עולה בקנה אחד עם ההסכמים.

משה גפני: יואב תודה, הלאה.

שגית אפיק: למישהו יש איזה תיקון לנוסח?

שגית אפיק: אתם הבטחתם לפני מספר ישיבות, שתביאו תיקון לסעיף 93, כדי שלא יהיה כפל.

לימור תוסיה כהן: אדוני, אני פחות מכירה את הנושא הזה, אבל כנראה שמסירת מידע לרשות פיקוח במדינת חוץ זה סטנדרט שמקובל בין המדינות וזה מאוד-מאוד בעייתי למחוק את הסעיף הזה.

משה גפני: מחקנו אותו.

לימור תוסיה כהן: מחקנו אותו?

שגית אפיק: לימור, מחקנו אותו כבר בדיונים קודמים.

שגית אפיק: אתם רוצים להביא נוסח על סמכויות הרשם?

שגית אפיק: הבטחתם נוסח לפני מספר ישיבות, יש לכם משהו?

ברוך לוברט: אנחנו רק רוצים להוסיף שהסעיף יישאר כפי שהוא, ואנחנו בסיפה נכתוב: בהתאם לנהלים שייקבעו בין המפקחים, או בהתאם לנוהל שייקבע בין המפקחים.

ברוך לוברט: בשים לב ל- - -

שגית אפיק: בסדר, מקובל.

שגית אפיק: לעניין הארכת מועדים, סעיף 96, עמוד 49 – אנחנו דילגנו עליו, אני אקרא אותו: "המפקח רשאי להאריך, לסוג מקרים או למקרה מסוים, כל מועד שנקבע בחוק זה או בתקנות לפיו, למעט מועד שנקבע בסעיפים 63(ד) ו-82(א).

שגית אפיק: הגמ"חים, יש לכם הערות לסעיף 96 בעמוד 49?

שגית אפיק: כי דילגנו עליו בעבר.

יצחק יהודה אנגלנדר: אין לנו.

שגית אפיק: אין לכם הערות.

שגית אפיק: הקראתי את סעיף 96 – הארכת מועדים, סעיף שהיה בנוסח הכחול.

ברוך לוברט: ומה עם סעיף 95?

שגית אפיק: הוא כבר אושר ב"הודעה", כפי שמופיע בנוסח.

משה גפני: אתם לא מרוכזים.

ברוך לוברט: כי אנחנו בכמה חזיתות.

משה גפני: לא, מישהו תכנת אתכם להגיד "לא" למה שאני אומר, אז אתם לא מרוכזים.

משה גפני: אישרנו את זה.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: הסעיף של האגרות.

שגית אפיק: הסעיף של האגרות ירד באחד הדיונים הקודמים.

קריאה: וכל השאר?

משה גפני: לא יודע, מחר לא יהיה הדיון שקבענו מראש, אנחנו דוחים אותו.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: איזה?

 << דובר_המשך >> יואב גפני: יש כמה...

משה גפני: אחד, ראינו בעיתונות שכבר נדחה, אז זה בסדר, אחד מיותר.

משה גפני: אגרות – אתם גם לא צריכים...

 << דובר_המשך >> יואב גפני: אתה שולט בחדשות.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: ..

שגית אפיק: היום בבוקר גילינו שלא...

משה גפני: היום בבוקר גילינו את זה?

משה גפני: עם כל הכבוד...

משה גפני: אני לא מתקרב לקרסוליהם של אנשי משרד האוצר על השליטה בתקשורת.

משה גפני: ..

שגית אפיק: פרק ט"ו זה פרק של תיקונים עקיפים.

שגית אפיק: סעיף 95 אושר, כפי שהוא מופיע בנוסח, כלומר: המיזוג ייעשה בהודעה למפקח.

שגית אפיק: ברוך, זה לא משהו שהעליתם אתמול, זה משהו שאושר והוצבע.

ברוך לוברט: כי אני לא ראיתי את הנוסח הזה.

שגית אפיק: חברים, זה הוצבע באחת הישיבות האחרונות כאן בנוכחותכם.

ברוך לוברט: בניגוד לדעתנו.

משה גפני: אני חושב שאתה צריך לעשות על זה מחאה, אבל הצבענו על זה.

משה גפני: ריבונו של עולם, מה אתם רוצים עוד?

משה גפני: חדשים מקרוב באו.

ברוך לוברט: התנגדנו לסעיף הזה.

משה גפני: אז התנגדתם, מה לעשות, אני לא התנגדתי.

משה גפני: למה להתנגד?

משה גפני: כל דבר להיות מתנגד?

משה גפני: תהיה חסיד...

משה גפני: לרשות ההון אין בכלל חוש הומור...

שגית אפיק: יש לנו עכשיו מספר תיקונים עקיפים, שהם חדשים ואנחנו נקרא את כולם; הראשון שבהם זה תיקון של פקודת מס הכנסה, שעוסק למעשה ביישום ההסכמים הבין-לאומיים – הסכם לחילופי מידע, הסכם יישום או הסכם הפטקא, או כפי שזה נקרא בתקשורת ה-CRS והפטקא.

שגית אפיק: בסעיף הזה למעשה יש תיקון להארכת התקופות, שבהן הפטקא וה-CRS לא יחולו ביחס לגמ"חים לפי התיקון שמופיע כאן.

שגית אפיק: כפי שהסברתי, הסעיף כפי שהוא מופיע כאן יוצר ארכה עד ה-31 ביולי 2023.

שגית אפיק: קוסאי, תקרא, יש לך את זה בנוסח.

קוסאי עאסי: אני נלחם.

שגית אפיק: ראיתם את הנוסח הזה כבר מספר פעמים במספר חוקים קודמים, אותו נוסח, לא שינינו.

אני ממשיכה לקרוא: "(2) לא נקבעה חובת רישוי בדין – הישות הציגה לפני מוסד פיננסי ישראלי מדווח שבו מוחזק חשבונה תעודת התאגדות ואישור של רואה חשבון על הגשת דוח שנתי לרשות המסים כמוסד ציבורי לפי סעיף 9(2)(ב).

אני ממשיכה לקרוא: "

קוסאי עאסי: לצערי, במקום שהסעיף הזה יתייחס לגמ"חים, הוא מתייחס לכל ישות פיננסית, ולכן לכאורה גם הבנקים פטורים עכשיו.

שגית אפיק: איך אתה מציע לתקן?

קוסאי עאסי: פשוט להגיד גמ"חים.

שגית אפיק: במקום להגיד "ישות" – להגיד "מוסד לגמילות חסדים".

לימור תוסיה כהן: שגית, כמו שאנחנו מבינים את מסגרת ההסדרה, לפחות של הפטקא כרגע, כי ה-CRS זה עדיין תקנות והן עוד לא בתוקף, ה-CRS אומרות: יש מסלול פטור למוסד ציבורי.

לימור תוסיה כהן: לצד מסלול הפטור למוסד ציבורי, נאמר שהגמ"חים יוכלו להיכנס למסלול הזה עד ליום אחד באוגוסט 18' או עד להסדרתן.

לימור תוסיה כהן: כלומר, ככל שלא נקבע מתווה הסדרה עד לאחד באוגוסט 18', הם לא יכולים להיכנס למסלול הזה.

לימור תוסיה כהן: לכן להבנתנו, לא צריך עכשיו תיקון לחוק הפטקא, אלא מספיק שיש הסדרה של הגמ"חים, והם ממילא יכולים להיכנס למסלול הפטור של מוסד ציבורי שנקבע בתקנות.

לימור תוסיה כהן: קשה לי להבין מה נועד להשיג בסעיף הזה או איך הוא משנה את הנוסח של החוק, אני גם לא כל כך מכירה את החוק, אבל להבנתי הוא פשוט אינו נדרש.

שגית אפיק: אלישבע?

קריאה: אני מצטרפת לשאלה של לימוד.

שגית אפיק: לא לשאלה, ככל שאנחנו נסביר את חוק הגמ"חים, עם התחילה המאוחרת שלו, וכפי שקבוע בחוק הזה, האם לפי פרשנות

שגית אפיק: כם מחר בבוקר הפטקא לא תחול על הגמח"ים?

שגית אפיק: אם תגידו שכן ותעמדו מאחורי הפרשנות הזאת, למרות שהתחילה שקבועה פה היא תחילה מאוחרת, אנחנו לא צריכים את הסעיף הזה.

שגית אפיק: אבל אנחנו שבעי מלחמות בנושא הפטקא, ולכן אנחנו מעדיפים לשים שלייקס, וזה השלייקס שאנחנו יודעים להציע בשלב הזה.

משה גפני: תודה.

לימור תוסיה כהן: אנחנו יכולים רגע לבדוק את זה?

משה גפני: אתם יכולים.

שגית אפיק: כן, תבדקו את זה.

שגית אפיק: בכל מקרה נוסיף שבמקום "ישות", יבוא "מוסד לגמילות חסדים".

שגית אפיק: תבדקו את זה ותחזרו אלינו.

לימור תוסיה כהן: הבנתי את הכוונה שלכם, אתם בעצם חוששים - -

שגית אפיק: - - אנחנו חוששים שיהיה מי שיאמר, שלא באמת הגדרתם.

משה גפני: מי שנכווה ברותחין, נזהר בפושרין.

משה גפני: אני מציע שתהיו במקומנו מה שהיה עם הפטקא.

משה גפני: יושבים אנשים על כסאות מרופדים ונותנים הוראות לפקידים שבאים לכאן.

לימור תוסיה כהן: אנחנו נבחן את הדברים.

משה גפני: בסדר, אבל אני רוצה לגמור את זה.

לימור תוסיה כהן: אנחנו מבינים, זו לא הנקודה היחידה שכרגע דורשת בחינה.

משה גפני: דמן אומר שכתוב מי שקיבל רישוי, אבל מה עם אלה שלא קיבלו?

<< אורח >> מאיר דמן: עדיין, שבוע הבא.

שגית אפיק: לימור, תוסיפי גם את השאלה של מאיר דמן לבדיקה שלך.

שגית אפיק: השאלה של מאיר דמן קשורה לאותו עניין.

שגית אפיק: ייקבע החוק הזה כפי שהוא, נגיע עליו להסכמה והוא יפורסם, אבל יהיו כאלה שעדיין לא יקבלו רישוי, גם בשל התחילה המאוחרת וגם בגלל שבכלל אין עליהם רישוי - - -

לימור תוסיה כהן: הקטנים.

שגית אפיק: בדיוק, מה יחול לגביהם?

קוסאי עאסי: אבל הקטנים פטורים בכל מקרה.

שגית אפיק: אנחנו יודעים.

שגית אפיק: גם לגבי השאלה הזאת, אנחנו צריכים תשובה באותה מסגרת.

שגית אפיק: תיקון חוק הבנקאות (רישוי) – את הדרך הזאת התחלנו להסדרת הגמ"חים לפני כשמונה או 10 שנים, כאשר היה מי שגילה את סעיף 21 לחוק הבנקאות (רישוי) וסבר שהגמ"חים עוברים אליו.

משה גפני: שיצר את כל הבעיות.

שגית אפיק: הסעיף הזה קובע שכיוון שאנחנו מייצרים כאן הסדרה, סעיף 21 לחוק הבנקאות (רישוי) לא יחול עוד על הגמ"חים, בזה ייסגר המעגל שהחל, כיוון שתהיה הסדרה אחרת ביחס לגמ"חים.

שלומית ארליך: "בחוק הבנקאות (רישוי), התשמ"א–1981‏, בסעיף 21, אחרי סעיף קטן (א) יבוא: "(א1) על אף הוראות סעיף קטן (א), יחיד, עמותה או חברה לתועלת הציבור רשאים לעסוק במתן שירותי פיקדון ואשראי בלא ריבית אף אם אינם תאגיד בנקאי.

שלומית ארליך: "

רונן ניסים: אנחנו מבקשים להוסיף לאחר "עמותה או חברה לתועלת הציבור", שהם כמובן יהיו בעלי רישיון לפי החוק.

שגית אפיק: עמותה או עמותה לתועלת הציבור?

שגית אפיק: כי יש לך עמותה או חברה לתועלת הציבור כרגע.

שגית אפיק: חברה לתועלת הציבור לא מכסה?

רונן ניסים: לא לא, "יחיד, עמותה או חברה לתועלת הציבור" יהיו בעלי רישיון או שיהיה להם פטור.

רונן ניסים: אנחנו מבקשים שיהיה כתוב בסיפה לסעיף: ובלבד שפעילותם אינה עולה על היקף פעילות בנקאית, כדי שזה יתיישב עם סעיף חובת הרישוי.

שלומית ארליך: בעצם הכוונה היא שזה יהיה "יחיד, עמותה או חברה לתועלת הציבור בעלי רישיון לפי החוק או פטורים מחובת הרישוי"?

רונן ניסים: כן, ובסיפה "ובלבד שלא יעלו על היקף פעילות בנקאית".

לימור תוסיה כהן: אני יכולה להגיד "ובלבד שהם פועלים בהתאם להוראות חוק זה", ואז זה מכניס הכול, גם את אלה שפטורים, אלה שבפנים.

רונן ניסים: נבדוק את זה.

שגית אפיק: שוב, התחילה של זה היא מידית כמובן, זאת אומרת: על אף שלחוק הגמ"חים ולהסדרה יש תחילה מאוחרת, התחילה של ההוראה הזאת לצורך העניין, כמו גם הפטקא, כפי שאנחנו לפחות רואים את זה, אמורה להיות תחילה מידית, כי אחרת יהיה מי שיאמר שבשלוש השנים האלה לכאורה הגמ"חים עוברים על סעיף 21 לחוק הבנקאות (רישוי), וכמובן שאין לאף אחד כוונה כזאת.

שגית אפיק: תיקון חוק לצמצום השימוש במזומן – אנחנו למעשה מבינים, שאין צורך בתיקון עקיף.

שגית אפיק: כרגע יש החרגה של הגמ"חים מחוק לצמצום השימוש במזומן, אבל מרגע שאנחנו עושים הסדרה, אני אבקש מכם לימור, לתת לנו הסבר מה יחול ביחס לגמ"חים מהרגע שיש לנו הסדרה, כדי שנראה אם אנחנו צריכים פה תיקון עקיף, או שאנחנו יכולים להסתדר לפי מה שתגידו שייושם לגביהם.

לימור תוסיה כהן: לפי מה שאני בדקתי אתמול, חוק צמצום השימוש במזומן חל על גמ"חים בעת שהם פועלים לא על הפעילות הגמ"חית שלהם, כלומר: אם הם קונים ציוד, משלמים משכורות, כן חל עליהם חוק צמצום השימוש במזומן.

לימור תוסיה כהן: לעומת זאת, בפעילות הגמ"חים, מתן הלוואות, קבלת פיקדונות – זה לא חל עליהם, כלומר: הם יכולים לקבל את - - -

שגית אפיק: וגם אם לא תהיה פה הוראת החרגה, כפי שלמעשה יש היום בחוק לצמצום השימוש במזומן, מרגע שאתם רואים את הגמ"חים ככאלה שמוסדרים, אפילו שיש לנו פה תחילה מאוחרת, אתם אומרים לפרוטוקול שהחוק לצמצום השימוש במזומן לא יחול עליהם, אלא בפעילויותיהם כעוסק לצורך העניין, למשכורות ולרכישת ציוד, כן?

לימור תוסיה כהן: בדיוק, כך אני מבינה כעת את הדברים, אבל אנחנו נבדוק את השאלה הזו לגבי הפטקא ואז אנחנו נחזיר תשובה סופית גם בהקשר הזה.

שגית אפיק: גם בהקשר הזה, כי אם לא, אנחנו היינו רוצים לתת פה הבהרה, כי זה אחד הנושאים הקריטיים ביותר לגמ"חים.

משה גפני: אני רוצה שזה יהיה בחוק.

שגית אפיק: בסדר גמור.

משה גפני: אני כל הזמן חושב על הרחוב.

משה גפני: אפילו אם היא צודקת ואפילו אם זה לא חל על הגמ"חים, אני רוצה את זה בחוק.

שגית אפיק: עם תחילה מידית.

משה מונטג: גם בחוק הבנקאות שזה יהיה בחוק.

שגית אפיק: סעיף 98 בחוק, אתה רואה אותו.

משה מונטג: לא, שזה חל מידי.

משה גפני: היא אמרה את זה, אתה לא הקשבת.

משה מונטג: שמעתי, רק שזה יהיה כתוב.

שגית אפיק: בחוק איסור הלבנת הון, למעשה, אחד הדברים שאמרה הממשלה לאורך כל הדרך שלצד ההסדרה של הגמ"חים בחוק הזה, היא עומדת על כך שתהיה הסדרה בתחומי הלבנת ההון ביחס לגמ"חים.

שגית אפיק: גם הוועדה וגם הגמ"חים קיבלו את העמדה הזאת.

שגית אפיק: הוועדה ביקשה לראות את התמונה הכוללת, לכן היא ביקשה מהרשות לאיסור הלבנת הון לשבת עם הגמ"חים ולהגיע להסכמות ביחס לצו, שבמקור תכננו להכניס אותו לתוך החוק הזה.

שגית אפיק: התקיימו פגישות מהסוג הזה בין הרשות לאיסור הלבנת הון לבין הגמ"חים והגיעו להסכמות ב-95% מהדברים, ויש טיוטת צו איסור הלבנת הון, שהיא קיימת, שהיא מוסכמת בין הגמ"חים לבין הרשות לאיסור הלבנת הון, למעט מספר נושאים קטנים שאני לא אעמוד עליהם כרגע.

שגית אפיק: אנחנו לא נספיק להכניס את זה לחוק כאן, ולכן אחת ההסכמות שהתקבלה היא שתיכנס לכאן הוראת הסמכה.

שגית אפיק: הוראת ההסמכה תאפשר לממשלה להביא את צו איסור להלבנת הון, להתקין אותו ולהמשיך את ההתקדמות לגביו.

שגית אפיק: אבל הוראת ההסמכה פה מבהירה שני נושאים, שהם עקרוניים לוועדה ולגמ"חים, והנושאים האלה הם הנושא של התחילה המאוחרת, שתחול ביחס אליהם, וכן קביעת תקופה נוספת לאחר התחילה, שהיא תהיה תקופה של הוראת מעבר, שתחול ביחס לגמ"חים קיימים ותעניק להם הקלות ביחס לפיקדונות קיימים.

שגית אפיק: התקופות שמדובר עליהן ומופיעות כאן בהסמכה הן שנתיים לתחילה ושלוש שנים וחצי נוספות להוראת מעבר לאחר מכן.

משה גפני: היות ואנחנו דיברנו על העניין הזה, כפי ששגית אמרה, אנחנו ביקשנו להכניס את זה בחוק.

משה גפני: אתם לא רציתם, אתם אמרתם שזאת לא דרך המלך, או שאמרתם את זה באיזושהי הגדרה אחרת.

משה גפני: לא אהבתי את זה, אבל קיבלתי את זה – תרשמי גם כניעה חמישית – קיבלתי את הדרך שלכם.

משה גפני: אני רק מבקש, שמה שקבענו בפרוטוקול, עם העקרונות האלה ששגית אמרה, שברגע שאתם תביאו את הצו ואתם תרצו שזה יחול במקום הזה, שזה יהיה בהתאם לעקרונות שסיכמנו עליהם ומופיעים בפרוטוקול של הישיבה, גם לגבי הזמנים וגם לגבי הנושאים עצמם עם הדברים המיוחדים שיש בעניין של הגמ"חים, אתם מסכימים לזה?

לימור תוסיה כהן: כמו שאמרנו, טיוטת הצו שגובשה – ואנחנו עומדים מאחוריה בשלב הזה – היא המלצת הגורמים המקצועיים ויש עוד כל מיני שלבים, אני לא יודעת מה הערות הציבור.

משה גפני: בסדר, אני לא מדבר על התהליך הרגיל.

שגית אפיק: לימור, גם אתמול אנחנו דיברנו על זה שתהיה התחייבות מצד מאיר לוין בתור הגורם הבכיר ביותר, שניהל אתנו את המשא ומתן על החוק הזה בנושא הזה, והבקשה שלו היתה לעניין איסור הלבנת הון.

שגית אפיק: אנחנו ביקשנו שתהיה התחייבות שלו, שלא תהיה סטייה לרעה מההסכמות שהושגו עד כה, כי התכנית המקורית שלנו היתה להכניס את זה בעצם במסגרת החוק.

שגית אפיק: אני הבנתי שאתם מסכימים לזה.

לימור תוסיה כהן: זה נכון, אבל מכיוון שהצו הוא צו של שר האוצר, ההתחייבות של מאיר לוין היא לחלוטין לא רלוונטית בהקשר הזה.

משה גפני: אבל דיברנו, אנחנו לא מדברים פה עכשיו באופן הזה.

משה גפני: אבל שר האוצר, כל שר, יעשה בדבר הזה כפי שאתם תציעו לו, זה מה שאנחנו דורשים.

לימור תוסיה כהן: זה בדיוק מה שאמרתי, המלצת הגורמים המקצועיים תהיה בכיוון הזה.

לימור תוסיה כהן: זו האמירה, אין פה התחייבות של מאיר לוין לכך שהצו ייראה כפי - - -

משה גפני: אז היינו צריכים לדבר מלכתחילה עם שר האוצר.

לימור תוסיה כהן: דבר נוסף שרצינו להבין לגבי תחילתו של הצו, מכיוון שאנחנו מדברים פה על תחילה נדחית של החוק לתקופה מאוד ארוכה, שזה שלוש שנים, אנחנו רוצים לבקש שסעיף ההסמכה לקביעת הצו – תחילתו תהיה מוקדמת יותר, כך שניתן יהיה לעבוד על הצו כבר טרם תחילתו של החוק, והסדר צו הלבנת הון כפי שייקבע, תחילתו תהיה במועד תחילתו של החוק.

שגית אפיק: לא הבנתי.

לימור תוסיה כהן: בגלל שאנחנו מדברים פה על תקופת תחילה נדחית מאוד-מאוד ארוכה של שלוש שנים, אנחנו מבקשים שההסמכה לקביעת הצו, תחילתה תהיה מוקדמת יותר, באופן שניתן יהיה לקבוע או להתחיל לתאם את הצו עוד טרם תחילתו של החוק, ולקבוע – ככל שלוח הזמנים יאפשר זאת כמובן – שתחילתו של צו הלבנת הון תהיה במועד תחילתו של החוק.

שגית אפיק: לא, זה נוגד את ההסכמות של אתמול, אתמול דובר על שנתיים מיום ההתקנה.

שגית אפיק: לא דובר על כך שזה ייכנס באופן כזה או באופן אחר.

שגית אפיק: תיקחו לכם את הזמן שאתם צריכים.

שגית אפיק: אם אתם יודעים לעשות את זה ביומיים, תתקינו את הצו ביומיים.

שגית אפיק: הבקשה להתקין את הצו בדרך הזאת היתה שלכם, לא שלנו, כזכור לכם.

שגית אפיק: דובר על זה שהתקופה תהיה שנתיים, אנחנו לא יכולים להסכים לבקשה הזאת.

לימור תוסיה כהן: לא, אנחנו בעצם מדברים פה על תקופה של חמש שנים לתחילתם של הסדרים של הלבנת הון.

שגית אפיק: לא, זה לא מה שאני אומרת.

שגית אפיק: אני אמרתי שאני מאפשרת לכם - -

לימור תוסיה כהן: - - אנחנו יודעים לעשות את זה ב-day one, כלומר אם אנחנו יודעים יום אחרי תחילתו של החוק להביא צו בשל, מה שברור שהוא לא אפשרי, יהיו לנו חמש שנים עד תחילת ההסדרים של הלבנת הון, זה מה שאת כותבת פה.

שגית אפיק: לימור, זה ממש לא מה שדיברת אתמול.

שגית אפיק: יש הבדל בין זה שאת אומרת שאין לכם הסמכה בחוק, אם לא ניתן לכם תחילה קצרה יותר משלוש שנים כדי שתתחילו להתקין את הצו, לבין הסיפה של הדברים שלך, שאת אומרת שצו איסור הלבנת הון יצטרך להיכנס לכל הפחות יחד עם – אני לא יודעת מה יהיה הסוף, יכול להיות שזה יהיה לפני, יכול להיות שזה יהיה אחרי.

לימור תוסיה כהן: לא, זה לא יכול להיות לפני, זה יהיה בהכרח אחרי, אבל זה לא יהיה שנתיים אחרי תחילתו של החוק, כלומר: זה לא הגיוני - - -

שגית אפיק: כל השיח שהיה מול מאיה היה - - -

לימור תוסיה כהן: בסדר, אבל ההנחה היתה שתחילתו של החוק באיזשהו טווח זמנים יותר קרוב.

שגית אפיק: ההצעה לשלוש שנים תחילה מאוחרת היתה שלכם.

לימור תוסיה כהן: מה שאנחנו רוצים פה בעצם זה שהתקופות יהיו חופפות.

לימור תוסיה כהן: אנחנו מבינים שנדרשת תקופת היערכות להסדרים של הלבנת הון.

לימור תוסיה כהן: אנחנו אומרים: ממילא יש פה תחילה, שהיא כל כך כל כך מאוחרת, אז בואו תיערכו גם - - -

שגית אפיק: ואם לא תספיקו להביא את הצו?

שגית אפיק: ואם לא תצליחו להסדיר אותו, אז מה יקרה?

לימור תוסיה כהן: אז לא נספיק.

שגית אפיק: אבל למה שאנחנו נכבול את הדבר הזה מלכתחילה בחוק?

לימור תוסיה כהן: את לא כובלת, את נותנת אפשרות לממשלה לנסות - - -

שגית אפיק: יש הבדל בין אפשרות לבין זה שאת אומרת שאת רוצה שכך תהיה התחילה, זה משהו אחר לגמרי.

לימור תוסיה כהן: לזה אני אשאף.

לימור תוסיה כהן: את זה לא נקבע, אנחנו רק נאמר שההסמכה לקבוע צו הלבנת הון – תחילתה מוקדמת מתחילתו של החוק.

לימור תוסיה כהן: ניתן יהיה להתחיל לעשות את כל העבודה לקראת קביעתו של הצו ולקבוע את הצו.

לימור תוסיה כהן: אם נספיק – נספיק, לא נספיק – לא נספיק.

שגית אפיק: כמה זמן תחילה מוקדמת את מבקשת?

לימור תוסיה כהן: שנה וחצי לפני.

שגית אפיק: כלומר, בעוד שנה וחצי תוכלו להתחיל לעבוד על הצו?

שגית אפיק: זאת אומרת, את מכרסמת בשנתיים שדובר עליהן.

מאיה לדרמן: שגית, מה שאנחנו חושבים שנכון שיהיה – ואפשר לחשוב על הדרך החקיקתית איך עושים את זה – שחוק המסגרת ייכנס לתוקף, יהיה צו איסור הלבנת הון, כדי שלא יהיה מצב שחלות חובות רישוי, ואז שנתיים הם עוד עובדים בלי צו, כמו שלמשל החוק נותני שירותי מטבע נכנס לתוקף באוקטובר ואין צו.

מאיה לדרמן: הרעיון הוא שיש צו, כשמתחילים להיות תחת רישיון, זה הרעיון.

שגית אפיק: אני מבינה את הבקשה.

מאיה לדרמן: מבחינת הנוסח עצמו, יש לי הערה קלה לנוסח הוראת התחילה.

מאיה לדרמן: בסיפה של פסקה (ג1) כתוב "תקופה נוספת שלא תפחת משלוש שנים וחצי לאחר יום התחילה שיחולו בה הוראות מעבר" להמשך פעילותם.

מאיה לדרמן: אני פשוט אגיד את העיקרון, אחרי זה אני אומר לשלומית את הנוסח.

מאיה לדרמן: הרעיון הוא שלא מדובר על המשכיות של גמ"חים, אלא הוראות מעבר בנוגע ללקוחות קיימים של גמ"חים.

מאיה לדרמן: זאת אומרת, הוראות מעבר מתייחסות ללקוחות קיימים ולא לגמ"חים.

שגית אפיק: בנוגע למפקידים קיימים למעשה.

מאיה לדרמן: ללקוחות קיימים של גמ"חים.

שגית אפיק: לימור, גם נשקול את העניין הזה וגם נראה.

שלומית ארליך: זה באמת נדרש, כי זה מה שראינו – מאיה, מבחינת

שלומית ארליך: כם הנוסח הוא - - -

מאיה לדרמן: כן.

שלומית ארליך: "(ג1) על אף האמור בסעיפים קטנים (ב) ו-(ג)" – שבעצם קובעים את תהליך הסדרת הצו – "נקבעו בצו כאמור באותם סעיפים קטנים הוראות לעניין מוסד לגמילות חסדים, יחול ההסדר שנקבע כאמור החל מתום שנתיים לפחות מיום פרסומו של צו (להלן – יום התחילה), ותיקבע תקופה נוספת שלא תפחת משלוש שנים וחצי לאחר יום התחילה שיחולו בה הוראות מעבר" – מאיה, בהתאם למה שביקשת, בנוגע ללקוחות קיימים של גמ"חים.

שגית אפיק: לימור, למעשה, בסעיף הקטן הזה את מסכימה להוראת מעבר של שלוש שנים וחצי; את רק מבקשת, שבמקום שאנחנו נאמר "שנתיים מיום פרסומו של צו", שתהיה תחילה מוקדמת – אני מבינה נכון את הבקשה שלך?

לימור תוסיה כהן: אני חושבת שכן, שזה מה שאמרת – שתהיה אפשרות שהתחילה תהיה תחילה גם של היציבות וגם של הלבנת הון באותה עת.

שגית אפיק: לא, מה שביקשת זה משהו אחר לפי מה שאני הבנתי.

שגית אפיק: מה שביקשת קודם זה משהו שאני אולי כן יודעת לחיות אתו, ביקשת שתוכלו להתחיל לעבוד על הצו שנה וחצי קודם.

שגית אפיק: אני לא אומרת מתי תגמרי לעבוד על הצו, זאת בעיה שלך, את יכולה להאיץ את ההליך שלך ואת יכולה לעשות אותו לאט.

לימור תוסיה כהן: אוקי, את אומרת שאני אצטרך לתת תקופת היערכות בכל מקרה.

שגית אפיק: בדיוק, ואז מה?

שגית אפיק: תתנו שנתיים?

שגית אפיק: כי זה מה שאנחנו מבקשים להכניס לכאן.

שגית אפיק: אם את מכניסה להכניס לכאן את השנתיים, אני יודעת לתת לך את מה שאת מבקשת.

לימור תוסיה כהן: אז אנחנו מבקשים על זה תחילה של סעיף ההסמכה לפני שנה וחצי, כלומר לא שנה וחצי, עוד נגיד חצי שנה, ואז אני אתן שנתיים מתחילתו של הצו.

לימור תוסיה כהן: השאיפה שלנו שההסדר יהיה הסדר מלא כבר מ-day one - -

שגית אפיק: זה לא.

לימור תוסיה כהן: - - בגלל שמדובר פה בתחילה שנדחית לתקופה מאוד ארוכה.

ברוך לוברט: אבל שגית, אם נותנים שנה על הלבנת הון ועוד שנתיים, זה יוצא בדיוק שלוש השנים של הכניסה של החוק עצמו לתוקף וזה ביחד.

שגית אפיק: אני לא מתערבת לכם מתי אתם עושים את הצו ואיך אתם עושים את הצו, אני פשוט לא מוכנה לקבוע שיהיה deadline, כי deadline מלחיץ כאן את המערכת.

לימור תוסיה כהן: לא, לא יהיה deadline, deadline הוא בגזרה שלנו.

לימור תוסיה כהן: אם אנחנו מצליחים – מצליחים, לא מצליחים – לא מצליחים, אבל אנחנו תוך שנה נתחיל לעבוד על הצו הזה, מתוך כוונה שאם אנחנו צריכים לתת לו הוראת מעבר, לקבוע בתוכו הוראת מעבר של שנתיים, אז השנתיים האלה יהיו בתוך התקופה של ההיערכות הכללית לתחילתו של החוק.

ברוך לוברט: שגית, את יכולה להגן על ההצעה שלך מהצד השני, ולהגיד: ובלבד שזה לא ייכנס לתוקף לפני תום שלוש השנים.

לימור תוסיה כהן: לפני תחילתו של החוק.

שגית אפיק: זה לא מה שאני רוצה.

שגית אפיק: אני מוכנה לתת לכם שנה וחצי תחילה מוקדמת לעבוד על הצו.

שגית אפיק: תסיימו אותו כמה שיותר מהר ותעשו שנתיים תחילה מאוחרת לאיסור הלבנת הון.

ברוך לוברט: את רוצה שבכל מקרה יהיו שנתיים להיערכות - - -

שגית אפיק: כן, זה גם מה שסוכם אתמול.

שגית אפיק: זה דבר חדש, כי מה שסוכם אתמול היה שנתיים, ואנחנו רצינו דברים אחרים שהיו מאוד קריטיים לגמ"חים, ובלב כבד נאלצתי להגיד להם שלא השגנו את זה.

שגית אפיק: הפשרה שעשיתי, לפחות אני חייבת לעמוד מאחוריה.

שגית אפיק: אני אומרת שוב שאני מסכימה לשנה וחצי תחילה מוקדמת.

שלומית ארליך: השאלה אם ההתייחסות למפקח נדרשת גם פה בהסמכה שלכם.

לימור תוסיה כהן: נאמר פה שבאמת אפשר להתחיל לעבוד על הצו, כלומר להתחיל לגבש את המתווה; מה גם שהוא גובש ברובו עוד לפני סעיף ההסמכה, אז ההצעה שלך היא בסדר – שנה וחצי לפני, כשיוצא איזשהו פער אפשרי של חצי שנה.

שגית אפיק: תלוי בזריזות העבודה שלכם.

לימור תוסיה כהן: ברגע שהדברים תלויים בנו, אנחנו נעשה כמיטב יכולתנו.

שגית אפיק: נעבור להוראות תחילה והוראות מעבר.

שגית אפיק: לפני שנקריא, אני אסביר שוב, התחילה תהיה תחילה מאוחרת של שלוש שנים.

שגית אפיק: תוך שנתיים תהיה אופציה להגשת בקשה לרישיונות.

שגית אפיק: בתקופה הזאת, גם בתקופה של השנתיים, לא יוטלו עיצומים על מפירים, אלא תישלח התראה בכתב בלבד.

שגית אפיק: לגבי מוסדות גמ"חים קיימים, הם יקבלו היתר אחזקה.

שגית אפיק: תקראי בבקשה.

לימור תוסיה כהן: אז פה אולי נצטרך איזה שהן תחילות מוקדמות להיבטים מסוימים – אז כשנחזור אליכם עם התשובות.

שגית אפיק: לא מחר, אנחנו רוצים לגמור את ההצבעה היום.

לימור תוסיה כהן: אני מבינה, אבל לגבי הפטקא.

שלומית ארליך: "לא יאוחר מתום שנתיים מיום תחילתו של חוק זה, יגיש מוסד לגמילות חסדים בקשה לקבלת רישיון למתן שירותי פיקדון ואשראי בלא ריבית, והוא יהיה רשאי להמשיך בעיסוקו אף שאין בידו רישיון כאמור, כל עוד לא ניתנה החלטת המפקח בבקשתו".

 << דובר_המשך >> יואב גפני: הצבעה - - -

שגית אפיק: אמרתי שהיום תהיה הצבעה, עבדנו כל הלילה כדי שתהיה הצבעה.

שלומית ארליך: "בתקופה של שנתיים מיום התחילה, לא יוטל עיצום כספי על מפר, אלא תישלח לו התראה בכתב על ההפרה".

לימור תוסיה כהן: לגבי (ב), "בתקופה של שנתיים מיום התחילה", אנחנו מבקשים שבמקום "התראה" תיכתב פה "הודעה" כדי להבדיל מהמסגרות שלנו שמדברות על עיצומים.

שגית אפיק: בסדר, אין בעיה.

לימור תוסיה כהן: הודעה ולא התראה, שלא יתפרש שזאת התראה כמו שאנחנו מכוונים אליה.

שגית אפיק: בסדר גמור, התראה לפני עיצום.

ברוך לוברט: הערה לגבי סעיף (א), הצורך להגיש בקשה הוא לא מתום שנתיים מיום התחילה.

ברוך לוברט: הוא לא אחרי חמש שנים, הוא מידי אחרי שלוש שנים.

ברוך לוברט: מה זה התוספת של "לא יאוחר מתום שנתיים מיום תחילתו"?

ברוך לוברט: זה גם לא בחוק המקורי.

ברוך לוברט: אחרי שלוש שנים - - -

שגית אפיק: זה היה בשירותים פיננסיים.

אייל בן ישעיה: לא, בשירותים פיננסיים הוראת המעבר מדברת על זה שבקשה תוגש ערב יום התחילה, ואז יש אפשרות להמשיך ולעסוק עד שניתנת החלטה בבקשה.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: אבל גם אין שום בעיה, מכיוון שאם החוק נדחה בשלוש שנים, יש שלוש שנים רק להגיש בקשה – להגיש בקשה, זה הכול, לא צריכה להיות בעיה בהקשר הזה.

שגית אפיק: הגמ"חים, יש לכם התייחסות לזה, הגשת בקשה לרישיון?

 << דובר_המשך >> יואב גפני: חברים, אנחנו מכירים את המטריה הזאת.

משה גפני: לא, לא מסכימים.

שגית אפיק: תגידו מה אתם רוצים.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: שזה יהיה כמו בשירותים פיננסיים מוסדרים.

משה גפני: אני לא מסכים.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: כבוד היושב-ראש, זה פשוט לא תואם וגם אין בזה צורך.

משה גפני: יש בזה צורך.

ברוך לוברט: יש הגדרה למי שהוא גמ"ח שהוא ותיק, והוא צריך להגיש בקשה לפני יום התחילה.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: יש לו שלוש שנים.

משה גפני: אני לא מסכים, מספיק.

משה גפני: הלאה, מה נשאר?

ברוך לוברט: רק לשים לב לסעיפים (ג) ו-(ד) שהקראתם עכשיו – הם לא יכולים להתחבר עם סעיף (א).

ברוך לוברט: התנאי ב-(ג) ו-(ד) שהוא קיבל רישיון.

ברוך לוברט: אם הוא קיבל רישיון רק אחרי חמש שנים - - -

שגית אפיק: הבנתי את הבעיה שלכם, אבל ערב יום התחילה הם לא יהיו ערוכים כבר עם רישיון.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: לא, הגשת בקשה.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: כל הגופים שהיו נותני שירותים פיננסיים, לפני שהם היו צריכים – בעניין הזה, עד יום התחילה, הם הגישו בקשה - - -

שגית אפיק: רק הגשת בקשה.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: הגשת בקשה.

שגית אפיק: ואז הם רשאים להמשיך לפעול עד קבלת החלטה שלכם.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: נכון, אישור הגשת בקשה.

שגית אפיק: אבל אז המפקח יכול לפסול אותם לפני יום התחילה?

 << דובר_המשך >> יואב גפני: אין משמעות לפסול אותם לפני יום התחילה, כי הם לא צריכים רישיון לפני יום התחילה.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: הוא יכול אחרי יום התחילה להגיד: אתה לא תקבל רישיון, את זה הוא יכול.

משה גפני: אז להאריך את זה לשלוש וחצי, לא שלוש שנים.

משה גפני: בסדר, חצי השנה הזאת בגלל מה שאתם מבקשים.

שגית אפיק: את כל התחילה שלוש וחצי ומקבלים את הבקשה, בסדר?

שגית אפיק: בתום שלוש שנים וחצי, יום לפני, אתם תצטרכו להגיש.

לימור תוסיה כהן: אני צריכה לבדוק את זה בבית.

לימור תוסיה כהן: אצלי בקושי הצליחו לעכל את השלוש שנים.

משה גפני: אז שיורידו את הבקשה הזאת.

שגית אפיק: השלוש שנים וחצי יתיישב לך טוב גם עם איסור הלבנת הון, ויכול להיות שזה יסגור לך את כל התמונה.

משה גפני: אז אם לא, אני לא מקבל את הבקשה הזאת.

שגית אפיק: אני מסבירה לגמ"חים, שיום לפני שלוש שנים וחצי מיום הפרסום של החוק הזה, אתם תצטרכו להגיש בקשה לממונה על רשות השוק ההון לרישיון או לרואת חשבון החרדית, שהמליץ עליה חבר הכנסת מיקי לוי.

שגית אפיק: עם הגשת הבקשה, אתם תהיו רשאים להמשיך ולעסוק בעיסוק

שגית אפיק: כם כגמ"חים עד לקבלת החלטה של המפקח.

שגית אפיק: ההחלטה יכולה להינתן תוך שבועיים או תוך שנתיים.

שגית אפיק: בתקופה הזאת, אתם יכולים להמשיך להתנהל כרגיל.

שגית אפיק: כל יתר ההוראות אותו דבר, בסדר?

שגית אפיק: זה הסיכום כרגע.

<< אורח >> מאיר דמן: הייתי רוצה להוסיף כמו בחוק של שירותים פיננסיים מוסדרים בסעיף התחילה, שהשר באישור ועדת הכספים רשאי לדחות בצו את המועדים לתחילה.

<< אורח >> מאיר דמן: אם רשות שוק ההון לא תהיה מוכנה, כמו שהיה בפטקא, שרשות המסים לא היתה מוכנה עם כל הניירת, שיוכלו לדחות את התחילה, שלא ניתקע.

חיים ילין: אני אגיד לך מה הוא אמר במילים פשוטות, את מה שתלוי בהם הם יעשו.

חיים ילין: מה שתלוי בכם, לא בטוח שזה יקרה.

חיים ילין: יואב, עם כל הלב, לפני שלוש שנים הצבענו על כל הרפורמה הבנקאית וכמעט שום דבר לא קרה.

חיים ילין: לכן הוא אומר: אנחנו נעשה הכול, מה קורה אם אתם נתקעים?

חיים ילין: אתה יודע שאני צודק וגם הוא צודק, אז תן פתרון, יש חוק, איך עושים את זה?

 << דובר_המשך >> יואב גפני: אני חושב שאם אנחנו לא נהיה ערוכים, חובת ההוכחה עלינו.

חיים ילין: יש לנו ניסיון.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: חבר הכנסת ילין, תבין על מה הוא מדבר – הוא אומר: עוד שלוש שנים וחצי, אם אנחנו לא נהיה ערוכים רק לקבל בקשה - - -

חיים ילין: לא, אבל כרגע הוא דיבר על שנתיים.

משה גפני: יואב, מה זה משנה?

שגית אפיק: אני אסביר לך.

שגית אפיק: קבענו פה הוראות תחילה והוראות מעבר.

שגית אפיק: יש סעיף למפקח.

ברוך לוברט: לא, ב-114(ג) לחוק המוסדרים הרגיל שלנו יש חלק שהשר - - -

שגית אפיק: אבל זה לא חל על זה, כי אנחנו לא בחוק המוסדרים הרגיל, ולכן הוא מבקש - - -

ברוך לוברט: לא, אז אני אומר שניקח את הסעיף - - -

שגית אפיק: בדיוק, אז אתם מסכימים.

שגית אפיק: נהדר, נגמר הסיפור, נכנס.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: עם קצת רצון טוב, אין שום סיבה - - -

קריאה: ואם לא - - -

חיים ילין: אני יכול, תאמין לי, אתה יודע שאני יכול.

חיים ילין: אני רוצה את זה, אם אני צריך היום לעשות משהו לגבי כל הרגולציה, פרויקטור מטעם הכנסת שיבדוק - - -

משה גפני: אני מבקש להגיש הסתייגות לחוק הזה, אני גם אגיד בשם מי, אבל ההסתייגות היא בחוק הטבות במס וייעוץ במס (תיקוני חקיקה), התשע"ו-2015 בסעיף 3, בסופו יבוא: תושב של יישוב שהיה זכאי לזיכוי ממס בשנת 2018 לפי הוראות סעיפים קטנים (ב) עד (ד) ימשיך להיות זכאי לזיכוי ממס לפי הוראות אותם סעיפים קטנים עד יום כ"ז בסיוון התשע"ט (30 ביוני 2019), אם היה תושב היישוב האמור בשנת 2019 עד למועד האמור.

משה גפני: שניים – בחוק הטבות במס וייעוץ במס (תיקוני חקיקה) (תיקון והוראת שעה), התשע"ז-2017, בסעיף 2, במקום "לגבי שנות המס 2017 ו-2018", יבוא "עד יום כ"ז בסיוון התשע"ט ( 30 ביוני 2019)".

משה גפני: אני מקריא את ההסתייגות הזאת בשמי, בשם חבר הכנסת איתן ברושי, דודי אמסלם, מיקי זוהר, רועי פולקמן, חיים ילין, איילת ורבין, יצחק וקנין, דוד ביטן, מיקי לוי, בצלאל סמוטריץ, מיקי רוזנטל – למעשה, יש הסכמה של כולם, שאנחנו מבקשים להאריך את ההטבות במס שעומדות לפקוע – מחר אין הטבות אלה.

משה גפני: אנחנו גם הנחנו הצעת חוק על ההטבות במס – פתאום מישהו החליט ללכת לבחירות, ואז הרבה יישובים ייפגעו ממש.

משה גפני: לנו היתה תכנית לשבת על העניין הזה, להכין מחדש תכנית על נושא הטבות המס.

משה גפני: אנחנו מבקשים עכשיו להאריך את המועד עד אחרי הבחירות.

משה גפני: תבוא הממשלה הבאה, והיא תטפל בעניין של ההטבות.

משה גפני: לכן אני מכניס את זה בהסתייגות בחוק הזה, והחוק הזה מאפשר להוסיף לעוד כמה חודשים את כל המקומות שבהם יש הוראות שעה שעלולות לפקוע או שיפקעו מחר.

איליה כץ: אדוני היושב-ראש, למען הסר ספק, זו הסתייגות תקציבית.

שגית אפיק: אדוני היושב-ראש, משמעותה של הסתייגות תקציבית, ככל שהממשלה מתנגדת – או אגף תקציבים בשם הממשלה - - -

משה גפני: רגע, אתם נגד?

איליה כץ: היא עוד לא הביעה את הסכמתה.

שגית אפיק: לא הביעה את הסכמתה לכך, ואתה סברת שיש לך הסכמה.

משה גפני: איליה, אתם מתנגדים?

משה גפני: תגיד.

איליה כץ: יש תהליך של קבלת הסכמה.

משה גפני: יש תהליך, בסדר – תהליך.

משה גפני: תפילו את זה במליאה.

משה גפני: הכול בסדר, רק אם אפשר לקבל את הטלפון של שר האוצר.

חיים ילין: אני אגיד לך מה המשמעות, הייתי בסרט הזה.

חיים ילין: מתוך ניסיון, אני אגיד לך מה יקרה – בינואר, בפברואר, במרץ, באפריל, כולם ישלמו מס, גם אם הם נמצאים בקריית שמונה, גם אם הם נמצאים במטולה כרגיל, כמו בתל אביב.

חיים ילין: אחרי זה, לך חפש את החברים שלך ורשות המס תוציא אותם בכלל מההטבות.

חיים ילין: זה מה שיקרה, אתה מחליש את החלשים.

מיכאל מלכיאלי: אין ספק, שר האוצר - - -

איליה כץ: מה אפשר - - -

חיים ילין: איליה, אנחנו לא באים אליך בטענות, אתה לא קובע.

משה גפני: מי אמר?

חיים ילין: אני לא בא אליו בטענות, יש מעליו בוסים.

חיים ילין: בסוף יש שרים, לא יעזור דבר, הפקידות לא אשמה, למרות שהיא חושבת שהיא מנהלת את המדינה.

משה גפני: אני עושה 10 דקות הפסקה.

משה גפני: בינתיים אני רוצה שמשרד הרווחה ייכנס, כי האופוזיציה הסכימה להעביר את זה.

משה גפני: אני מבקש שתשבו עם הגמ"חים כדי לפתור את שתי הבעיות שנשארו – גם הנושא של הון עצמי וגם הנושא של בעל הניסיון.

מיקי לוי: יש לי עוד משהו לגבי בתי משפט והנגשתם לבעלי מוגבלויות – תביא את זה.

משה גפני: לא לא, בטוח?

מיקי לוי: טמיר, בטוח, זה חשוב.

משה גפני: בסדר.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: כבוד היושב-ראש, אני רוצה להבין, הון עצמי, בעל ניסיון, ומה לגבי סוגיית ה-10%?

 << דובר_המשך >> יואב גפני: דחית אותה, אמרת להתקדם, לא הבנתי.

משה גפני: אנחנו הולכים על 15%.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: והמנכ"ל?

משה גפני: אתה רוצה לפתוח עכשיו דיון?

משה גפני: נפתח.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: לא, אחרון.

משה גפני: המנכ"ל זה מה שקבענו.

ברוך לוברט: מה, מרכז פעילות?

משה גפני: כן.

שגית אפיק: התיקון שהם מציעים?

שגית אפיק: לשנות רק את הנוסח, ואם הוא לא ימנה, יהיה לו עיצום - - -

משה גפני: לא, זה לא יהיה.

שגית אפיק: בסדר, אמרת שכן.

משה גפני: התשובה היא לא.

משה גפני: האם אתה אומר שחייבים למנות מישהו?

משה גפני: לא, הורדנו את זה.

ברוך לוברט: מרכז פעילות, לא מנכ"ל.

משה גפני: לא חייבים למנות.

ברוך לוברט: גם לא בשכר.

משה גפני: לא, הסעיף הזה כבר ירד מזמן.

משה גפני: אוקי, תסיימו את זה, אני הולך להצביע.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: בוא נדבר איתם.

משה גפני: אנחנו לא עושים הפסקה.

מיקי לוי: אפשר לברך על המוגמר?

מיקי לוי: זה יהיה על הנשמה שלכם, אני אומר לכם.

משה גפני: איפה משרד הרווחה?

משה גפני: ברוך, תשבו איתם, אין לנו זמן.

משה גפני: איפה משרד הרווחה?

משה גפני: פנייה של משרד הרווחה, עד שהם מסיימים ביניהם.

משה גפני: פנייה של משרד הרווחה – פנייה מספר 427.

משה גפני: פריצקי, תסביר.

משה גפני: רבותי, לשבת.

מיקי לוי: רועי, אני לא רוצה את החוק הזה, אני מתנגד.

מיקי לוי: אני לא רוצה את החוק הזה.

מיקי לוי: אתם עושים מחטף של הדקה ה-90, אני לא מוכן, לא יהיה החוק הזה.

רועי פולקמן: זה רוב.

מיקי לוי: אין רוב.

מיקי לוי: ברגע שיש חילוקי דעות, אין רוב.

רועי פולקמן: הסעיף הזה היה בהסכמה.

משה גפני: רועי, צריך הסכמה.

רועי פולקמן: לא נכון - - -

מיקי לוי: לא יהיה חוק.

מיקי לוי: אתם רוצים בכוח?

מיקי לוי: בבקשה, אין בעיה.

רועי פולקמן: אני מבקש שיהיה ברור שאתה - - -

מיקי לוי: אין בעיה, תוציא לתקשורת.

מיקי לוי: אני מטיב עם האזרחים, אתם מנסים לעשות מחטף.

רועי פולקמן: איזה מטיב עם האזרחים?

רועי פולקמן: יש עתיד קנאים.

משה גפני: מיקי, לא ילך שום דבר בכוח, אני רק מבקש – אתם הסכמתם - - -

מיקי לוי: אתה צודק, עשיתם עלא כיפאק עשיתם, הרגתם את המשקיעים ב-15%.

מיקי לוי: 15% עלייה במחירי הדיור, אחלה.

רועי פולקמן: זאת השנה של הקדנציה שלכם, על מה אתה מדבר?

רועי פולקמן: בקדנציה שלנו זה ירד.

מיקי לוי: אחרי ארבע שנים, עם כל הכבוד.

רועי פולקמן: מה אתה משווה?

רועי פולקמן: את השנה הראשונה?

משה גפני: רבותי, האופוזיציה הסכימה.

רועי פולקמן: אבל מה זאת הכוחנות הזאת?

רועי פולקמן: אתה אמרת שגורמים אחרים מתנגדים – זה שקר, כולם רוצים את זה.

מיקי לוי: החוק הזה הוא חוק של מחטף בדקה ה-90, והוא לא יהיה.

רועי פולקמן: לא, אנחנו עובדים עליו שנה וחצי, על מה אתה מדבר?

מיקי לוי: הוא לא יקרה בדקה ה-90 של הכנסת.

מיקי לוי: תוציא לתקשורת שאני עשיתי כוחנות – אין לי בעיה עם זה.

מיקי לוי: אני לא מוכן שהחוק הזה יעבור.

רועי פולקמן: אתה יכול להסביר לי למה?

משה גפני: רועי, תן לי רגע להעביר את העניין הזה.

משה גפני: פריצקי, בבקשה, מספר פנייה לוועדה 427.

משה גפני: אני רק מבקש להגיד לכולם - - -

מיקי לוי: אתה חושב שחוק הגמ"חים זה מחטף?

מיקי לוי: תגיד לו.

רועי פולקמן: לא, אני שואל אותך, הכול עושים ברגע האחרון.

משה גפני: שנתיים וחצי.

רועי פולקמן: הגיעו להסכמות על הגמ"חים, במה זה שונה?

רועי פולקמן: חוץ מנקמנות, במה זה שונה?

משה גפני: חנן, בבקשה.

חנן פריצקי: הפנייה נועדה לבצע התאמה של הכנסות שהתקבלו בפועל לספר התקציב.

חנן פריצקי: מדובר בסך הכול בהכנסות משרדיות של קרוב לשני מיליארד שקל, שאנחנו חייבים להתאים אותן לספר התקציב.

חנן פריצקי: בעיקרון מדובר על התאמת מספרים ועל התאמת הספר לביצוע בפועל.

משה גפני: שאלות?

משה גפני: מי בעד אישור הפנייה של משרד הרווחה?

משה גפני: מי נגד?

משה גפני: בעד – 4

משה גפני: נמנעים – אין פנייה 427 נתקבלה.

משה גפני: הפנייה אושרה.

משה גפני: אני רק רוצה להגיד לך, לי לא נעים מכל המצב הזה.

משה גפני: משרד האוצר היה צריך להביא את הפניות, הוא היה צריך להביאן מזמן.

משה גפני: אני אמרתי עד ה-16, עד ה-17 בחודש, מאחרים יום, אבל להביא את כל הפניות האלה בצורה הזאת, שברגע האחרון אנחנו צריכים לאשר אותן?

חנן פריצקי: אל"ף – למדנו לקח; בי"ת – זאת היתה תקלה.

משה גפני: לא, זה לא אתם למדתם לקח, אתם רציתם את זה כבר לפני ארבעה חודשים.

חנן פריצקי: אנחנו עשינו את זה לפני למעלה מחודש, היתה תקלה בשרשרת.

רועי פולקמן: גפני, יש פה עודפים של הדיור הממשלתי, למה שלא נמשיך?

משה גפני: בסדר, רגע, אני לא הולך לשום מקום.

רועי פולקמן: נו, אז בוא נאשר את זה.

משה גפני: בנושא של הדיור הממשלתי היה מדובר שהם יבואו עם תכנית.

משה גפני: הם לא באו עם תכנית.

משה גפני: אני מניח שאני בסוף אדון על זה, אני לא רוצה בצורה הזאת.

מיקי לוי: החוק הזה בדקה ה-90, אני לא מוכן לו.

מיקי לוי: אני לא מוכן לו, שהוא ביום האחרון.

משה גפני: אנחנו ממשיכים הלאה.

משה גפני: הצעת חוק לתיקון פקודת מסי העירייה (סמכות רשות מקומית לתת פטור מארנונה למוסד מתנדב לשירות הציבור), חבר הכנסת מלכיאלי, בבקשה.

מיכאל מלכיאלי: האמת היא שכבר דנו בהצעת החוק בשבוע שעבר.

מיכאל מלכיאלי: היא בעצם אמורה להקל על עמותות שזכאיות לפטור מארנונה.

מיכאל מלכיאלי: במקום ללכת לשרוף עוד חמישה חודשים במחוזית במשרד הפנים, שלרשות המקומית תהיה האפשרות לאשר את ההנחה בארנונה.

שגית אפיק: מאז הישיבה הקודמת ועד היום העלה משרד הפנים שלוש הערות לנוסח – הנוסח שתיאמתי מולך, חבר הכנסת מלכיאלי במקור – ההערה הראשונה, אני הוספתי הגדרת "מוסד מתנדב".

שגית אפיק: אחת הטענות של המוסדות המתנדבים היתה שבמצב הקיים כיום, לא אחת הרשות המקומית שאמורה לתת המלצה למעשה לממונה על המחוז, לא פועלת על פי חוזרי מנכ"ל, לא יודעת בדיוק מה הגדרת מוסד מתנדב, וההמלצה שלה אולי חוטאת לכוונת שר הפנים המקורית.

שגית אפיק: אני סברתי שאם נכניס הגדרת "מוסד מתנדב" שהיא ברורה, זה יקל על הרשות המקומית, כי ההגדרה תהיה כתובה בחוק, והרשות המקומית לא תסטה ממנה.

מיכאל מלכיאלי: שזה בעצם גם בחוזר מנכ"ל היום, רק הוא - - -

שגית אפיק: נכון, העתקתי את חוזר המנכ"ל.

שגית אפיק: ביקשו ממשרד הפנים שנוותר על ההגדרה, והם ציינו שיש להם עדיין את חוזר המנכ"ל, הם מתחייבים לעמוד לפיו.

שגית אפיק: אני סברתי שאפשר לקבל את הבקשה הזאת.

שגית אפיק: זאת היתה הבקשה הראשונה שלהם.

מיכאל מלכיאלי: בוא נדון על הבקשה הזאת.

שגית אפיק: אני אגיד את שלוש הבקשות, כי אחת מהן אני לא יודעת לאשר, אני חושבת שהיא הורסת את הצעת החוק, ואני לא יודעת לקבל אותה.

שגית אפיק: אני כן ניסיתי כמה שיותר לבוא לקראתם.

שגית אפיק: מתוך שלוש ההערות שלהם, אני מוכנה לקבל שתיים, שגם אותן אני לא חושבת שצריך לקבל.

שגית אפיק: אני חושבת שצריך להישאר בנוסח שהצעתי מלכתחילה, אבל עדיין לצורך סגירה של ההצעה הזאת ובלחץ שיש לנו כאן, אני חושבת שאפשר לקבל שתי הערות – את השלישית לא.

שגית אפיק: ההערה השנייה היתה שהם מבקשים שיהיה ברור, שהכול יהיה לפי הוראות מנכ"ל משרד הפנים.

שגית אפיק: גם זאת הערה, שאני חושבת שאפשר לקבל אותה.

שגית אפיק: בסך הכול זאת הערה, שגם מצלמת מצב קיים בסופו של דבר, ולא תפגע בגופים, כי כל ההסדרה, כל ההנחיות נמצאות כרגע בהנחיות - - -

נתן בביוף: תיקון, זאת לא היתה הערת משרד הפנים.

שגית אפיק: לא יודעת, אני קיבלתי את זה משחר פרלמוטר, הוא לא ממשרד הפנים?

שגית אפיק: הוא ממקום אחר?

שחר פרלמוטר: הנוסח שאתמול הועבר אליכם נעשה על גבי הנוסח שהיה בדיון הקודם.

שחר פרלמוטר: אני ציינתי בדיון הקודם, שבכל הנוגע לשאלה, האם זה יהיה בחוזר מנכ"ל או בתקנות, ועדת השרים החליטה כפי שהחליטה.

שחר פרלמוטר: ההצעה שזה ימשיך לחול לפי חוזר מנכ"ל הגיעה מצד הוועדה, ורק הוספתי שככל שהוועדה תחליט כך, אז הנוסח המבוקש הוא מה שהצעתי, אבל זה לא הגיע - - -

שגית אפיק: תציגו אתם את הנקודה השלישית, שלא אסביר אותה אולי לא נכון.

נתן בביוף: אני מניח שהיועצת המשפטית מתכוונת לסעיף בפסקה (5) בנוסח של הוועדה: לא אישרה מועצת הרשות המקומית למוסד מתנדב, יאשר שר הפנים את מתן הפטור למוסד אם התקיימו הכללים כאמור בפסקה (4).

נתן בביוף: כפי שנאמר בישיבה הקודמת, אנחנו חושבים שלא נכון ללכת בדרך הזאת.

נתן בביוף: אם אנחנו מעבירים מרגולציה שלטון מרכזי את ההחלטה למועצת הרשות המקומית לפי חוות דעת ועדת ההנחות, כי אז נכון להשאיר את זה בשלטון המקומי ולא לעשות את ההבחנה הזאת, שאם מועצת הרשות מאשרת – מה טוב, ואם היא לא מאשרת – יש עוד מן אפשרות ללכת לשר הפנים, כי בעצם אפשר לשאול באותה מידה של הגיון, שאם הרשות המקומית מאשרת למה לא ללכת אז לשר הפנים שיבדוק את האישור שלה.

נתן בביוף: אנחנו לא רואים הגיון אמיתי, רק במקרה שהרשות המקומית לא מאשרת ללכת לשר הפנים.

נתן בביוף: אנחנו חושבים שאם סומכים פה על השלטון המקומי שייקח לעצמו את שיקול הדעת וכל הצעת החוק הזאת מעבירה וסומכת על השלטון המקומי, לא צריך לחזור לריבון ולהגיד לו: תשמע, במקרה מסוים בוא תבדוק אותם.

נתן בביוף: אדוני היושב-ראש, לכן הצענו הצעה חלופית לאותו סעיף, שיש לה שתי פנים: אחת, ששר הפנים יהיה רשאי לקבוע סוגי רשויות מקומיות וסוגי מוסדות, שלגביהם תועבר הסמכות של מועצת הרשות המקומית למתן הפטור לשר הפנים ומי שהוסמך לכך; ובנוסף, שר הפנים יהיה רשאי לקבוע סוגי מוסדות או רשויות מקומיות, שלגביהם - - -

שגית אפיק: אתם תעשו את זה בתקנות באישור ועדת כספים?

שגית אפיק: זה יישאר בידי הרשות המקומית בסופו של דבר – זה מה שיוצא מההצעה שלכם.

נתן בביוף: ככלל הרשויות המקומיות יקבעו את זה.

נתן בביוף: יהיו סוגים של רשויות מקומיות, כמו למשל רשויות בהבראה, רשויות עם חשב מלווה, מוסדות שהם מוסדות ארציים.

נתן בביוף: יש סוגי מוסדות ורשויות, שנכון יהיה ששר הפנים יקבע את הסוגים שלהם ככאלה שזה יהיה בידי שר הפנים, וגם תהיה אפשרות לפנות בערר או בדיון נוסף לשר הפנים, אם מועצת הרשות לא אישרה.

מיכאל מלכיאלי: אתה מסכים עם זה שעמותה שנכשלה תוכל לגשת למשרד הפנים?

שגית אפיק: לא, הוא לא מסכים לזה.

שגית אפיק: הוא לא מסכים לזה.

שגית אפיק: אני אסביר לך מה הוא מציע.

נתן בביוף: לא, לא פרטנית.

מיכאל מלכיאלי: מה זה לא פרטנית?

מיכאל מלכיאלי: זה עקרוני.

מיכאל מלכיאלי: יש לי עמותה, אותי הכשילו, אני לא אוכל לגשת למשרד הפנים?

נתן בביוף: לפי דעתנו, אין שום הצדקה שתיגש למשרד הפנים.

משה גפני: אני לא מסכים לזה.

נתן בביוף: אתה יכול לגשת לערכאות, כפי שנעשה היום - - -

מירה סלומון: אנחנו מסכימים עם הערת משרד הפנים בקשר להגדרת מוסד מתנדב.

מירה סלומון: אנחנו מסכימים עם הערת משרד הפנים בקשר לסמכות לעשות overruling על רשות מקומית ועל החלטת הרשות המקומית רק אם היא החליטה לא לאשר פטור למוסד מתנדב.

משה גפני: בסדר, אבל הם ייפגעו מזה.

משה גפני: את יודעת שייפגעו מזה.

משה גפני: המטרה של חבר הכנסת מלכיאלי זה להקל.

מירה סלומון: אמרנו את זה בדיון הקודם, שאין היגיון להסמיך את הרשות המקומית ולתת לה שיקול דעת רק לאשר, והיה והיא מסרבת – אז הולכים לשר הפנים.

מיכאל מלכיאלי: אבל בכל מקרה היא מקילה היום.

מיכאל מלכיאלי: גם היום היא נותנת פטור.

מירה סלומון: היום היא נותנת המלצה, היא לא מחליטה.

מירה סלומון: אני אשמח להשלים את דבריי, היום היא נותנת המלצה בלבד.

נתן בביוף: היום זו המלצה לממונה, חבר הכנסת מלכיאלי.

נתן בביוף: היום הרשות המקומית ממליצה לממונה, היא תחנה בדרך, אין לה סמכות.

מיכאל מלכיאלי: אנחנו רוצים לתת לה סמכות - - -יש כאלה בכל מיני מקומות.

מירה סלומון: לא, אנחנו לא יודעים על זה - - -

מיכאל מלכיאלי: אצלכם לא, אני מכיר רשות אחת - - -

מירה סלומון: אנחנו יודעים שאם נתנו לה סמכות - - -

נתן בביוף: ואם נתנו אישור שהוא לא כדין, אם נתנו אישור פטורים שלא מגיע, תערער עליו, אז תערער עליו והם לא נתנו.

מירה סלומון: אז תערער - - -

מיכאל מלכיאלי: למי?

נתן בביוף: לבית משפט, בוודאי.

מיכאל מלכיאלי: מי הולך לבית משפט?

נתן בביוף: בכל הפטורים זה ככה.

מיכאל מלכיאלי: חמישה חודשים - - -

סלי בסון: אתם שולחים אותנו לערכאות, זה מה שאתם עושים.

סלי בסון: זה עולה כסף.

סלי בסון: יש פה הרבה עמותות שרוצות לדבר על העניין.

מירה סלומון: לשיטתנו ולהבנתנו, או שנותנים לרשות המקומית את שיקול הדעת ואז ערר על החלטתה צריך להגיע לבית המשפט, או מבחינתנו - -

מיכאל מלכיאלי: למה אתה שולח עמותות לבתי משפט?

מירה סלומון: - - או לשר בין אם כן ובין אם לא, אבל אי אפשר להגיע למצב - - -

משה גפני: הבנתי, תודה רבה.

סלי בסון: שלום לכולם, שמי סלי בסון, אני היועצת המשפטית של האוניברסיטה הפתוחה ונציגת ור"ה.

סלי בסון: אתי מאחורה - - -

משה גפני: אבל אין עכשיו מאחורה, בבקשה תגידי את עמדתך.

סלי בסון: הנושא שלנו זה שיש מוסדות ועמותות, שיש שיקולים ארציים לתת להם את ההכרה של מוסד מתנדב.

סלי בסון: אני מצטערת, אבל השלטון המקומי חושב על אינטרס לוקלי, ולא על אינטרסים לאומיים.

סלי בסון: מספיק שהמל"ג הכיר בנו, ויש פה עוד עמותות - - -

שגית אפיק: אתם מסכימים לנוסח שהוסכם עם חבר הכנסת מלכיאלי ומונח על השולחן כרגע?

שגית אפיק: כן.

נתי ביאליסטוק כהן: הארגון שלנו יושב בתל אביב ונותן שירותים לכל האנשים בישראל.

נתי ביאליסטוק כהן: אנחנו חושבים שחשוב מאוד שאפשר יהיה לערער על החלטות של הרשות המקומית, משום שלא יעלה על הדעת שארגונים וסניפים שלנו שפזורים בכל רחבי הארץ יהיו נתונים לשרירות לב של הרשות המקומית בלבד מבלי יכולת לערער על זה.

משה גפני: ולכן אתה תומך בהצעה הזאת שמונחת פה?

נתי ביאליסטוק כהן: כן.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: אפשר לקרוא בבקשה?

אייל לב ארי: "הצעת חוק לתיקון פקודת מסי העירייה ומסי הממשלה (פטורין), התשע"ט–2018

אייל לב ארי: בעירייה – כמשמעותה בסעיף 149ד לפקודת העיריות;

שגית אפיק: הגדרת מוסד מתנדב ירדה מהנוסח, והכללים לא יהיו טעונים פרסום ברשומות וההפניה אליהם נעשתה כפי שביקש משרד הפנים.

מיכאל מלכיאלי: שגית, הם אומרים שכן יש אפשרות לערר, אני לא הבנתי כך.

שגית אפיק: בהצעה שלהם אין אפשרות לערר.

קריאה: יש אפשרות בעתירה מנהלית לבתי משפט.

מיכאל מלכיאלי: לא בעתירה, בלי עתירות.

שגית אפיק: לא בעתירה מנהלית, הוא לא מדבר על עתירה מנהלית.

שחר פרלמוטר: שגית, תהיה אפשרות בתנאים שיקבע השר.

משה גפני: בסדר, נגמר הדיון הזה, הוא גמר לקרוא.

משה גפני: מי בעד אישור הצעת החוק לקריאה שנייה ושלישית, כפי שהקריא היועץ המשפטי של הוועדה?

קריאה: יש לנו הערות נוסח גם לסעיף (4).

קריאה: אנחנו נגיש הסתייגויות לסעיפים.

משה גפני: מי נגד?

משה גפני: מי נמנע?

משה גפני: בעד – רוב

משה גפני: נמנעים – 1 הצעת חוק לתיקון פקודת מסי העירייה ומסי הממשלה (פטורין) (מס' 31) (סמכות רשות מקומית לתת פטור מארנונה למוסד מתנדב לשירות הציבור), התשע"ט-2018, כפי שהקריא היועץ המשפטי של הוועדה נתקבלה כהכנה לקריאה שנייה ושלישית.

משה גפני: הצעת החוק אושרה.

משה גפני: אם יש לכם בעיות נוסח, תגישו ליועץ המשפטי או ליועצת המשפטית, ואם זה משהו לא מהותי, אנחנו נשנה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: רבותי, אם אפשר, לשבת.

משה גפני: אני רוצה להצביע על החוק הקודם.

משה גפני: אני רוצה לדעת לאיזה פתרון הגעתם.

משה גפני: מי מציג את עמדת הגמ"חים ומי מציג את עמדת הממשלה?

משה גפני: אני מבקש לשבת, איפה הסדרנים?

משה גפני: ברוך, יואב, למה הסכמתם?

משה גפני: בבקשה.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: כבוד היושב-ראש, שלחת אותנו לדון בשתי סוגיות – הראשונה, נוגעת להון העצמי, והשנייה נוגעת להרכב הוועדה המייעצת.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: לגבי הרכב הוועדה המייעצת, הצלחנו להגיע להסכמה ברוח ההסכמה שכבר הגענו אליה אתמול, שלפיה לגבי שני נציגים בוועדה המייעצת יספיק ידע וניסיון בעבודה מול מוסדות לגמילות חסדים.

משה גפני: רק שיהיה הפוך, ניסיון וידע.

משה גפני: אפשר לכתוב את זה, שאני אצא לרחוב ואגיד ניסיון?

 << דובר_המשך >> יואב גפני: אפשר, אתה יכול לצאת.

שגית אפיק: איך ההמשך?

 << דובר_המשך >> יואב גפני: הנובע מעבודה מול הגמ"חים.

משה גפני: ניסיון קודם.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: לגבי הסוגיה, לא הגענו לעמק השווה.

 << דובר_המשך >> יואב גפני: אנחנו עומדים על הדרישה שלנו של 5% מסכום הפיקדונות, ולא הצלחנו להגיע להסכמה בסוגיה הזאת.

משה גפני: כן, זה להחזיק 100 מיליון שקל.

יצחק יהודה אנגלנדר: לגבי הסוגיה של ההון העצמי ניסינו להגיע - - -

משה גפני: מה אתם מציעים?

יצחק יהודה אנגלנדר: ביקשנו שזה יהיה לפי מה שנמצא בנוסח.

משה גפני: יואב, אם קיבלתם הוראה להתנגד – אז תתנגדו, אבל אין מציאות כזאת.

משה גפני: אתם פשוט מעוותים את העניין של הגמ"חים; מה גם שאתם עצמכם בממשלה, שאתם הבאתם את ההצעה הזאת, הבאתם 2.5 מיליון.

משה גפני: אז מדברים על ארבעה מיליון.

משה גפני: אם אתם רוצים שזה יהיה כמו גוף פיננסי שיחזיק כסף, ולפעמים כסף רב והוא ישמור את זה בכספת, לא יהיה דבר כזה, אני לא אסכים לחוק הזה.

משה גפני: הנוסח מציע ארבעה מיליון שקל – זהו.

דודי קופל: אני מודיע על דעת המנכ"ל בהקשר הזה, שאנחנו נמשוך את החוק, אם עמדת הממשלה לא תתקבל בהקשר הזה.

משה גפני: איזה עמדת הממשלה?

שגית אפיק: עמדת הממשלה בנוסח הכחול היתה סך של 2.5 מיליון.

דודי קופל: עמדת הממשלה, כפי שהוצגה כעת בידי - - -

משה גפני: תמשכו את החוק, בסדר.

דוד ביטן: זה חוק ממשלתי?

דוד ביטן: זה גם פרטי.

שגית אפיק: למיטב הבנתי, דובר אתי אחרת, גם אתמול בערב וגם היום בבוקר.

דוד ביטן: האם אפשר למשוך חוק - - -

משה גפני: דוד דקה, אפשר למשוך הכול.

משה גפני: אפשר, הכול בסדר.

לימור תוסיה כהן: אני בדקתי את זה.

לימור תוסיה כהן: מכיוון שמדובר בשאלה מקצועית של שיעור ההון העצמי הנחוץ לצורך הבטחת פעילותם התקינה של הגמ"חים, אין לנו ידע מקצועי שמאפשר לנו להכריע בעניין.

שגית אפיק: אבל הממשלה הביאה משהו בנוסח הכחול.

שגית אפיק: הוא לא עבר את הגורמים המקצועיים במשרד האוצר אז?

לימור תוסיה כהן: כן, אבל כידוע, אחרי שנתיים וחצי של עבודה, הצעת החוק הממשלתית לא דומה להצעת החוק שכרגע על השולחן.

לימור תוסיה כהן: עמדת רשות ההון כפי שהיא – אני לא יודעת להתייחס אליה אחרת, אלא גורמים מקצועיים שאין לי יכולת - - -

משה גפני: כן, שימשכו.

דוד ביטן: הם לא יכולים למשוך, מכיוון שיש גם פרטי.

שגית אפיק: אין פרטי בגמ"חים.

משה גפני: לא, זו הסתייגות בחוק, עוד לא.

שגית אפיק: אין פרטי בגמ"חים.

משה גפני: דוד, אל תעזור לי בזה.

משה גפני: תאמין לי, אני מכיר אותם.

דוד ביטן: ניסיתי, ניסיתי.

שגית אפיק: הסעיפים שצריך להצביע עליהם – סעיף 1 הגדרות, עשינו בו שני תיקונים.

שגית אפיק: תעשה רביזיה, כי על הסעיף הזה כבר הצבעת.

משה גפני: אני מבקש רביזיה על סעיף 1, מי בעד הרביזיה?

משה גפני: מי נגד?

משה גפני: מי נמנע?

משה גפני: בעד – רוב

משה גפני: נמנעים – אין הרביזיה לסעיף 1 נתקבלה.

משה גפני: הרביזיה התקבלה.

שגית אפיק: אז אתה מצביע על סעיף 1, כפי שהקראנו אותו קודם, עם התיקונים.

משה גפני: סעיף 1, כפי שהקראנו בוועדה – מי שבעד סעיף 1, ירים את ידו.

משה גפני: מי נגד?

משה גפני: מי נמנע?

משה גפני: בעד – פה אחד

משה גפני: נמנעים – אין

משה גפני: הסעיף אושר.

משה גפני: את יכולה את כולם יחד?

שגית אפיק: לא.

שגית אפיק: סעיף 2 זה סעיף שלא הצבעת עליו, אתה לא צריך עליו רביזיה.

שגית אפיק: זה סעיף שמדבר על המפקח, שאתה נכנעת, התקפלת שזה יהיה הממונה על שוק ההון.

משה גפני: מי בעד הכניעה שלי למשרד האוצר בסעיף 2?

משה גפני: מי נגד?

משה גפני: מי נמנע?

משה גפני: בעד – רוב

משה גפני: נמנעים – אין סעיף 2 נתקבל.

משה גפני: הסעיף התקבל.

שגית אפיק: סעיפים 7 עד 12, שעוסקים בוועדה המייעצת, שגם בהם התקפלת עם התיקון החדש לעניין נציג ציבור.

משה גפני: סעיפים 7 עד 12, מי בעד.

משה גפני: מי נגד?

משה גפני: מי נמנע?

משה גפני: בעד – רוב

משה גפני: נמנעים – אין סעיפים 7 עד 12, עם התיקון החדש לעניין נציג ציבור, נתקבלו.

משה גפני: הסעיפים התקבלו.

דוד ביטן: גפני, אנחנו תומכים בך בכל דבר ועניין.

משה גפני: כל הכבוד, מה אתה רוצה שאני אעשה?

שגית אפיק: סעיף 31 שמפנה להון העצמי המזערי גם לא הוצבע, אתה יכול להצביע עליו.

משה גפני: מי בעד?

משה גפני: מי נגד?

משה גפני: מי נמנע?

משה גפני: בעד – רוב

משה גפני: נמנעים – אין סעיף 31 נתקבל.

שגית אפיק: סעיף 35, שגם נכנעת בו וקיבלת את עמדת הממשלה המקורית לעניין דוחות והודעות.

משה גפני: מי בעד?

משה גפני: מי נגד?

משה גפני: בעד – רוב

משה גפני: נמנעים – אין סעיף 35 נתקבל.

משה גפני: הסעיף אושר.

משה גפני: מי בעד?

משה גפני: מי נגד?

משה גפני: מי נמנע?

משה גפני: בעד – רוב

משה גפני: נמנעים – אין סעיפים 57 עד 63 נתקבלו.

משה גפני: הסעיפים אושרו.

שגית אפיק: סעיף 88 – אחריות נושא משרה בתאגיד זה גם סעיף שבמקור לא רצית שייכנס והסכמת שייכנס.

משה גפני: מי בעד?

משה גפני: מי נגד?

משה גפני: מי נמנע?

משה גפני: בעד – רוב

משה גפני: נמנעים – אין סעיף 88 נתקבל.

משה גפני: אחרי זה, כשייקחו את הפרוטוקול ויתקפו אותו, מה שלא הסכמתי אנחנו לא מצביעים.

משה גפני: קחו בחשבון שמה שהיא כל הזמן אומרת שאני הסכמתי, על זה צריך להצביע.

משה גפני: זה חידוש שאני הסכמתי.

שגית אפיק: סעיף 92 – מסירת מידע לרשות פיקוח בישראל.

משה גפני: מי בעד?

משה גפני: מי נגד?

משה גפני: מי נמנע?

משה גפני: בעד – רוב

משה גפני: נמנעים – אין סעיף 92 נתקבל.

משה גפני: הסעיף אושר.

שגית אפיק: סעיף 93, לגבי הפעלת סמכות הרשם, יחד עם השינוי שדובר עליו, שלא יהיו כפל סמכויות.

משה גפני: מי בעד?

משה גפני: מי נגד?

משה גפני: מי נמנע?

משה גפני: בעד – רוב

משה גפני: נמנעים – אין סעיף 93 נתקבל.

משה גפני: הסעיף אושר.

שגית אפיק: סעיף 96 לעניין הארכת מועדים, שגם הסכמת שייכנס.

משה גפני: מי בעד?

משה גפני: מי נגד?

משה גפני: מי נמנע?

משה גפני: בעד – רוב

משה גפני: נמנעים – אין סעיף 96 נתקבל.

שגית אפיק: סעיף 97, שעוסק בתיקון פקודת מס הכנסה.

שגית אפיק: לימור, היית אמורה לחזור עם תשובה על זה.

לימור תוסיה כהן: בעיקרון, אנחנו נחשב מה הוא מועד תחילתו של החוק, ופשוט נציע תיקונים עקיפים של הפטקא ולפקודת מס הכנסה, שיקבעו את הסעיף הזה.

לימור תוסיה כהן: ככל שהשר יחליט להשתמש בסמכותו ולדחות את תחילתו של החוק, זה ידחה גם את התחילה - - -

שגית אפיק: בסדר גמור, מקובל עלינו.

לימור תוסיה כהן: לעניין חוק צמצום השימוש במזומן, כנראה שצריך לעשות שם איזשהו תיקון עקיף להגדיר את הגמ"חים כגוף פיננסי מפוקח, כדי שהם יוכלו להמשיך ליהנות מאותם התנאים של הגופים הפיננסיים האחרים.

שגית אפיק: אז גם את זה למעשה אנחנו נכניס.

שגית אפיק: אנחנו נכניס גם את סעיף 114 של הארכת מועדים על ידי שר האוצר באישור ועדת הכספים, שדיברת עליו.

שגית אפיק: אתה יכול להצביע על סעיף 97, עם תיקוני הנוסח שלימוד ציינה ואנחנו ננסח ביחד.

משה גפני: מי בעד אישור הסעיף?

משה גפני: מי נגד?

משה גפני: מי נמנע?

משה גפני: בעד – רוב

משה גפני: נמנעים – אין סעיף 97, עם תיקוני הנוסח שצוינו, נתקבל.

משה גפני: הסעיף אושר.

שגית אפיק: סעיף 98 גם תיקון עקיף לחוק הבנקאות (רישוי), שאמרנו שהתחילה שלו תהיה מידית כדי להגן על הגמ"חים.

משה גפני: מי בעד?

משה גפני: מי נגד?

משה גפני: מי נמנע?

משה גפני: בעד – רוב

משה גפני: נמנעים – אין סעיף 98, עם התיקון, נתקבל.

משה גפני: הסעיף אושר עם התיקון.

שגית אפיק: לגבי תיקון החוק לצמצום השימוש במזומן, אנחנו נקבל את הרעיון שהצעתם, נכניס אותם להגדרת גוף פיננסי.

שגית אפיק: כדי להגן עליהם עד התחילה, זה גם צריך להיות בהסדר שתהיה להם הגנה מיום הפרסום של החוק, ולא מיום התחילה המאוחר שלו.

משה גפני: מי בעד?

משה גפני: מי נגד?

משה גפני: בעד – רוב

משה גפני: נמנעים – אין תיקון החוק לצמצום השימוש במזומן נתקבל.

משה גפני: הסעיף אושר.

שגית אפיק: למעשה, נקבעה בחוק איסור הלבנת הון הוראת הסמכה להסדרת הצו לאיסור הלבנת הון.

שגית אפיק: ההוראה הזאת למעשה תיכנס לתוקף שנה וחצי מיום הפרסום.

שגית אפיק: הצו שכבר הוסכם עליו הוא צו שיצורף לפרוטוקול הזה, כך שכוונת הוועדה וכוונת המחוקק הן שביחס להקלות ולהסכמות שהושגו בין הגמ"חים לרשות לאיסור הלבנת הון, אומרת כאן הוועדה שהיא מבקשת לא לסטות לרעה ביחס לגמ"חים, ואני מקווה שהממשלה תכבד את ההתחייבות של עצמה ואת ההסכמה בינינו, כשיגיע המועד לדיון בצו הזה.

שגית אפיק: אתה יכול להצביע על איסור הלבנת הון.

משה גפני: מי בעד אישור הסעיף הזה?

משה גפני: מי נגד?

משה גפני: מי נמנע?

משה גפני: בעד – רוב

משה גפני: נמנעים – אין סעיף תיקון חוק איסור הלבנת הון נתקבל.

שגית אפיק: יש לי עוד שני סעיפים – אחד זה התחילה והוראות מעבר, והשני זה התוספת שעוסקת בהון העצמי.

שגית אפיק: נצביע קודם על התוספת.

שגית אפיק: התוספת שבמחלוקת למעשה זה ההון העצמי המזערי הנדרש ממוסד לגמילות חסדים.

שגית אפיק: אתה מצביע על זה בנוסח שמוצע כאן, שזה 5% מצבר הפיקדונות, אך לא יותר מארבעה מיליון שקלים חדשים, זו התוספת.

משה גפני: מי בעד אישור הסעיף?

משה גפני: בעד – רוב

משה גפני: נמנעים – אין התוספת שעוסקת בהון העצמי, כפי שסוכמה, נתקבלה.

משה גפני: התוספת אושרה.

שגית אפיק: סעיף תחילה והוראות מעבר זה ההצבעה האחרונה.

משה גפני: לפני ההצבעה הזאת, אני מבקש רגע להגיד שהנושא של הגמ"חים, עם כל מה שנלווה לעניין הזה, שיש לזה משמעות והפכו את זה למשמעות גדולה, אף על פי שאני לא חושב שזה נכון, התחיל בדיונים בין סגן השר הרב ליצמן ואתי, יחד עם משרד המשפטים ועם משרד האוצר.

משה גפני: אנחנו דנו בעניין הזה.

משה גפני: האמת היא, שאני לא אסתיר מכם שגם הרב ליצמן וגם אני מאוד מתחבטים בשאלה הזאת – מאוד-מאוד.

משה גפני: ובסופו של דבר, הכרענו בעניין הזה, כפי שיעצה לנו גם היועצת המשפטית של הוועדה, להעביר את החוק, לעשות את התיקונים שצריך לעשות.

משה גפני: אני מבקש מכם, מנהלי הגמ"חים, איגוד הגמ"חים, אתם תתנו לנו את הגיבוי ברגע שזה ייצא החוצה.

משה גפני: אני חושב שזה חוק טוב, אני חושב שאפשר לחיות אתו, אבל אני מניח שיהיו רבים שיתקפו אותנו.

משה גפני: אני מבקש את הגיבוי שלכם, מכיוון שלא עשינו דבר וחצי דבר בלי לדבר אתכם.

משה גפני: אני מקווה, שלא יהיו הרבה תקלות ובעיות עם העניין הזה.

משה גפני: אני חושב שזה נכון.

משה גפני: אני משבח גם את הרב ליצמן, שנתן לי את מלוא הגיבוי בעניין.

משה גפני: אפילו אתמול בלילה, לפני שקיבלתי החלטה, אני מאוד התלבטתי בזה.

משה גפני: בניגוד לכמה עיתונאים, שהופכים את זה לכך שאנחנו סוחטים; אני שמתי את נפשי בכפי להעביר את הפיקוח הזה.

יפעת שאשא ביטון: זה לא הולך לקרות.

משה גפני: - - זה הטבות המס ליישובים.

משה גפני: אין לנו כבר הרבה ברירות, מכיוון שאם המצב הוא שאנחנו חייבים להעביר את החוק הזה היום, בגלל שמחר אין להם הטבות מס, זה החוק שעליו אנחנו מדברים.

משה גפני: הטבות המס נמצאות בפנים, אתם יכולים לעשות מה שאתם רוצים, בסדר גמור.

משה גפני: תודה רבה, אני מודה לכולם, אני מודה לממשלה.

משה גפני: אני מתנצל אם - - -

שגית אפיק: שי באב"ד מבקש להודיע שהוא לא מושך כרגע.

משה גפני: אני אומר לכם, זאת טעות היסטורית.

משה גפני: אני מודה לכם, ואני מתנצל, אם היו ויכוחים בינינו במהלך כל התקופה הזאת, הם היו ענייניים לחלוטין רק בנושא המקצועי.

משה גפני: זה שאני מתעצבן מפעם לפעם, ככה נולדתי, זה לא מעבר לעניין הזה, ואני מודה לכם מנהלי הגמ"חים על הסבלנות, על ההתמדה בעניין הזה.

משה גפני: תודה רבה.

קריאה: חבר הכנסת גפני, אל תסגור את הדיון.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: אנחנו עוד לא הצבענו על הסעיף האחרון שהיינו אמורים להצביע.

משה גפני: היועצת המשפטית, בבקשה.

שגית אפיק: אני רוצה להתייחס להטבות במס.

שגית אפיק: איליה, אולי אתם יכולים גם להקשיב.

שגית אפיק: התיקון בהסתייגות שהכניסו חברי הכנסת ביחס להטבות המס למעשה קובע, שהוראות השעה שקבועות בפקודת מס הכנסה כיום, הוראות שעה שאמורות היו לפקוע בתחילת 2019, יוארכו לתקופה של חצי שנה, עד 30 ליוני.

שגית אפיק: למעשה, גם בהיעדר הקביעה הזאת בחוק, כיוון שמדובר בהוראות שעה לפי סעיף 38 לחוק יסוד: הכנסת, כיוון שהכנסת יוצאת לבחירות, הוראות השעה היו אמורות להיות מוארכות באופן אוטומטי לתקופה של חודש מיום הכינון, לתקופה של שלושה חודשים לאחר הבחירות.

שגית אפיק: ולכן התיקון הזה שהוסיפה הוועדה, יותר מאשר תיקון משפטי, הוא שלייקס שבא לוודא שהוראות השעה לא יפקעו מאליהן בזמן שעדיין אין סדרים בכנסת ועדיין הממשלה לא הסדירה את החלטותיה ביחס להטבות המס.

שגית אפיק: אני מזכירה גם לחברי הוועדה, גם לממשלה ובמיוחד לאוצר, שלאורך כל הדרך דובר שכשהוראות השעה האלה תפקענה, הוועדה ביחד עם משרד האוצר יתכנסו כדי למצוא פתרונות אחרים מעט לצורך הוראות קבועות.

שגית אפיק: הדבר לא הסתייע בדיוק מהסיבה שיצאנו לבחירות; ובדיוק מאותה סיבה, נקבע סעיף 38 לחוק יסוד: הכנסת, שמאפשר את ההארכה האוטומטית הזאת.

איליה כץ: אין לי מחלוקת לגבי מה שהיועצת המשפטית אמרה.

איליה כץ: אני רק אחדד ואגיד, שכל הארכה של הוראת השעה הזאת נעשית ביחס ליישובים וביחס לזכאויות, שהן חורגות ממפת ההטבות.

יפעת שאשא ביטון: הן לא חורגות; שהיו מאז ומעולם, והן יצאו בגלל עיוותים שנוצרו בבג"ץ.

משה גפני: הם יצאו בגלל החוק.

יפעת שאשא ביטון: אם אנחנו כבר אומרים, אנחנו אומרים את האמת כמו שהיא.

איליה כץ: כלומר, ועדת הכספים אישרה מפת הטבות, היישובים האלה שעכשיו יוצאים, הם חורגים מאותה מפת הטבות שוועדת הכספים אישרה, כשברקע היה הדיון בבג"ץ.

איליה כץ: עכשיו מאריכים למעשה את תקופת - - -

יפעת שאשא ביטון: הם לא חורגים והכול בסדר.

של יישובים: יש עוד שני סוגים של יישובים שנכנסים לשם.

של יישובים: יש יישובים שנמצאים במועצה אזורית, שמחצית מיישוביה זכאים להטבה מסוג מסוים, ורצו להשוות את יתר היישובים שבאותה מועצה.

של יישובים: הסוג השלישי של היישובים האלה הם יישובים צמודי גדר, שניתנה לגביהם הגדלה לתקופה זמנית – שוב, עד שתיבחן המפה הכוללת וייבחנו הדברים, ולכן אלה לא יישובים שחורגים, שבג"צ פסל אותם ואחרים - - -

קריאה: אחד כזה - - -

שגית אפיק: סליחה, הוא לא פסל את כפר ורדים.

איליה כץ: רק ועדת כספים פסלה אותו.

יפעת שאשא ביטון: אגף תקציבים, מי כמוכם יודע, בכל רפורמה גדולה יש תמיד איזשהו עיוות ודברים שצריך לתקן תוך כדי תנועה.

יפעת שאשא ביטון: לצערנו הרב, היישוב הזה הוא עיוות שנוצר מתוקף הרפורמה הגדולה, והתפקיד שלנו הוא לתקן את זה ולא לעצור את זה, אז בואו נצביע.

משה גפני: אנחנו לא התכוונו עכשיו במה שאנחנו עשינו היום לשנות מעמד של מישהו.

משה גפני: אמרתי לחברים בוועדה, אמרתי גם שאני אקים צוות בוועדה – אנחנו רצינו לשנות את כל המפה, בגלל שחששנו מאוד מנפילה של אלה עם הוראת השעה, אז יכולה להיות ממש נפילה של היישובים האלה מבלי להביע עמדה.

משה גפני: יכול להיות שהיינו מגיעים למסקנה, שיש ישובים שלא.

משה גפני: יכול להיות שהיינו מגיעים למסקנה, שצריך להוסיף יישובים.

משה גפני: רצינו לעשות מפה חדשה.

משה גפני: הודעתי בוועדה, שאני אקים צוות.

משה גפני: בינתיים הודיעו על הקדמת הבחירות.

משה גפני: אני לא יכול יותר לעשות את זה, זה גם לא ציבורי.

משה גפני: צריך לאפשר את זה לממשלה הבאה, ולכן אנחנו החלטנו שאנחנו את הוראות השעה מאריכים למשך חצי שנה, תקופת הבחירות.

משה גפני: תבוא ממשלה חדשה, תבחן את הכול מחדש.

איליה כץ: אבל למען הסר ספק, הצעת תקציב שאישרה הממשלה לשנת 2019 לא כוללת את ההארכה של הטבות המס האלה.

משה גפני: אנחנו סיימנו את הדיון בעניין הזה.

משה גפני: מצדי, אתם יכולים ללכת לבג"ץ, אתם יכולים לעשות מה שאתם רוצים.

שגית אפיק: אתם עומדים על זה שזאת הסתייגות תקציבית מבחינתכם?

שגית אפיק: אני גם את זה רוצה לדעת.

איליה כץ: למעשה, לנו אין בזה say, זו ועדת שרים.

איליה כץ: היא שמחליטה, האם הממשלה תומכת או לא, וועדת שרים לא אישרה את הדבר הזה.

שגית אפיק: אז אני רק רוצה לומר, שההצעה תצטרך לעבור ברוב של מעל 50 חברי כנסת במליאה.

דוד ביטן: בסדר, מה הבעיה להביא 51?

משה גפני: אני לא רוצה להתווכח.

משה גפני: אני לא חושב שיש בעניין הזה היגיון, אני לא רוצה להתווכח על העניין הזה.

משה גפני: אני לא יודע מה נזעקתם.

משה גפני: זה מה שחברי כנסת נורמליים צריכים לעשות, וזה נעשה בהסכמה פה אחד – פה אחד.

משה גפני: לא הספקנו להחתים את כולם, אבל אם היינו מחתימים את כולם, 120 היו חותמים.

משה גפני: באמת, מה זה הדבר הזה?

משה גפני: פתאום בנגב תהיה נפילה, בצפון, ביישובי הגבול, תהיה נפילה בהרבה מקומות.

משה גפני: זה הדבר המתבקש מאליו.

משה גפני: איזה סעיף נשאר לנו?

משה מונטג: אני רוצה לנצל את ההזדמנות - - -

משה גפני: לא, אל תגיד תודה רבה לאף אחד, זה אסור להגיד פה בוועדה.

דוד ביטן: מה אתה רוצה להגיד?

דוד ביטן: תודה?

דוד ביטן: תגיד שאתה נגד.

משה מונטג: באופן כללי, אני חושב שנעשה פה בוועדת כספים דבר היסטורי – להכניס בחקיקה, באופן כזה שכל הדיונים פה יתנהלו בצורה המקצועית גם מול משרדי הממשלה ולתת לכולם, גם לממשלה, גם לגמ"חים את הדרך ללכת יחד סעיף-סעיף.

משה מונטג: עברנו כאן שנים של עבודה סיזיפית ושל עשרות רבות של שעות משותפות יחד עם משרדי הממשלה, והכל היה בהכוונה של ועדת הכספים ושל כל הצוות של ועדת הכספים ושל יושב ראש ועדת הכספים.

דוד ביטן: מה עם החברים?

משה מונטג: בוודאי חברי ועדת הכספים.

משה מונטג: הופתענו לטובה מהקונצנזוס של קואליציה ואופוזיציה ומהאנשים שהכי פחות חשבנו שנקבל מהם את העזרה, את הסיוע המקצועי ואת ההכוונה המקצועית.

משה מונטג: קיבלנו את זה, ואני חושב שהדבר הזה יהיה לסמל להמשך.

משה מונטג: הרב גפני, יש לנו בקשה אחת.

משה מונטג: היום זה עבר בוועדה, אבל הדרך הרבה עוד לפנינו.

משה מונטג: תמשיך ללוות אותנו בכל התהליך ובכל ההטמעה של התהליך, שאני מאמין שייקח שנים רבות, כי לחוקק את החוק ואחר כך לדעת להתמודד אתו לבד זו לא משימה פשוטה.

דוד ביטן: רועי, מה הבעיה?

דוד ביטן: נגמור את זה ב-10 דקות.

דוד ביטן: הכול מוסכם, שב חבר הכנסת פולקמן.

רועי פולקמן: בוא תסיים.

רועי פולקמן: עשית משהו טוב, אבל אי אפשר - - -

דוד ביטן: אין זמן.

דוד ביטן: אל תזוז, גומרים את זה ב-10 דקות.

מיקי לוי: יש בערך 760 הסתייגויות.

דוד ביטן: סתם.

רועי פולקמן: אני רוצה שהוא יגיד לפרוטוקול שהוא תוקע את זה.

רועי פולקמן: אבל תן להם לסיים.

משה גפני: אבל רועי, זה על סדר היום, תגיד שאתה מוותר או לא מוותר.

רועי פולקמן: לא, אני רוצה שמיקי יגיד שהוא תוקע את זה.

משה גפני: בסדר, אז תן לי להעלות את זה.

משה גפני: מה עם לימור?

שגית אפיק: מחכים לתשובה מלימור.

דוד ביטן: רועי, תשכנע את מיקי לוי עד - - -

מיקי לוי: לא, לא תשכנע אותי.

מיקי לוי: אני תקעתי אותו, אין בעיה.

משה גפני: לפני שלימור חוזרת, הצעת חוק לעידוד השקעות הון (תיקון מס' 74) (עידוד בניית דירות מגורים להשכרה), התשע"ט-2019 – הכנה לקריאה שנייה ושלישית.

משה גפני: רועי, בבקשה תציג.

משה גפני: מחר אנחנו מעלים להצבעה את ה-CRS.

משה גפני: יש הוראה של היושב-ראש, שמביאים רק חקיקה.

משה גפני: אני אלך לדבר אתו, צריך לשים את זה מחר.

משה גפני: רועי, בבקשה תציג את החוק.

דוד ביטן: מחר בבוקר מתי אתה מתחיל?

משה גפני: בתשע וחצי.

דוד ביטן: בוא נתחיל בשמונה ונדון בחוק הזה, נמשיך אותו.

משה גפני: אנחנו מתחילים עכשיו, יש עוד זמן.

משה גפני: רועי, בבקשה.

רועי פולקמן: הטבות המס אושרו או שאנחנו עוד מחכים לתיקון?

משה גפני: רק ללימור.

רועי פולקמן: מדובר בהצעת חוק לעידוד השקעות בבנייה להשכרה.

רועי פולקמן: קיימנו על זה כמה דיונים.

רועי פולקמן: היו כמה נושאים מהותיים למחלוקות.

רועי פולקמן: הנושא המרכזי שיצר קושי היה הוויכוח בין יחידים לחברות.

רועי פולקמן: כאן אני חייב לומר, אחרי תקופה ארוכה של התגלגלות עם הדבר הזה, שהיתה הצעה, בעיניי מאוד טובה, של היועצת המשפטית של הוועדה.

רועי פולקמן: הרי אנחנו באנו להיטיב, כי המטרה היא לתמרץ את השוק לבנות יותר דירות להשכרה ארוכת טווח.

רועי פולקמן: לכן ההצעה שהובאה לכאן, שהיא רק מטיבה, כל ההצעה הזאת היא רק אקסטרה-טובה, היא לא מצמצמת בכלום.

רועי פולקמן: מצד אחד מטרתה להשאיר את המסלול, את הפרק השביעי שקיים היום, שמדבר על השכרה כולל חמש שנים עם המסלול שקיים בעידוד השקעות במפעל מאושר.

רועי פולקמן: לא לגעת בזה, כי החוק המקורי היה אמור לבטל את זה ולהביא מסלול חדש.

משה גפני: היה הנושא של יחידים.

דוד ביטן: לא, פתרנו את הבעיה.

רועי פולקמן: פתרנו, כי ההצעה שעלתה כאן היתה שהיחידים נשארים במסלול שקיים להם היום.

רועי פולקמן: מכיוון שלא הצלחנו להגיע לאחוזי מס ולמתווה שטוב ליחידים, כדי - - -

דוד ביטן: הם אומרים שאם אתה לא פוגע במסלול הקודם - - -

שגית אפיק: והממשלה מסכימה להשאיר את המסלול?

שגית אפיק: כי לי לפחות לא אמרו שהם מסכימים לזה.

רועי פולקמן: אני לא יודע מה מסכימה או לא מסכימה.

מיקי לוי: אם הממשלה מסכימה, אל תעשו חוק חדש.

רועי פולקמן: מיקי, אני אומר שהחוק החדש זה בדיוק העניין, הוא רק מוסיף.

רועי פולקמן: אנחנו רצינו לעודד, כולל את הריטים ואת המוסדיים להיכנס.

רועי פולקמן: מה אנחנו אומרים?

רועי פולקמן: מכיוון שלא היתה לנו הסכמה איך מאזנים בין יחיד לחברה – ופה מיקי טועה בגדול, אנחנו רק מוסיפים ואומרים: יהיה המסלול הקיים היום, זאת אומרת: אף אחד לא נפגע.

רועי פולקמן: מי שרוצה לעבוד לפי המסלול הקיים היום, ימשיך לגשת ולעבוד; ובמקביל יהיה מסלול חדש לחברות, שיש בו כמה שיפורים לגבי האחוזים שאמרנו, לגבי ההטבה לפריפריה, ואנחנו עושים עוד צעד.

רועי פולקמן: זה לא מושלם, אבל זה עוד צעד קדימה.

רועי פולקמן: אפשר למצוא את הפתרונות באחוז לכאן, אחוז לשם, זה לא האירוע.

רועי פולקמן: אבל פתרנו את אירוע היחידים, ולכן מיקי, חוץ מנקמנות שממש קשורה גם להתנהלות של ועדת ההסכמות – אני לא אכנס לזה פה עכשיו – ולעובדה שיש עתיד באופן כללי נכשלו כישלון חרוץ בנושא עידוד הבנייה להשכרה, למרות שלא היה לו טיעון אחד ענייני; ואמרתי לו: מיקי, אם זה דיון ענייני, אני מכיר אותך מוועדת כספים, נדבר עליו.

רועי פולקמן: יש פה גורמי מקצוע, העלו הערות, הוא שלח אותי לשבת איתם בחוץ.

רועי פולקמן: אמרו לי תיקון כזה, תיקון אחר.

רועי פולקמן: ישבנו, בסוף זה יותר טוב מרע.

רועי פולקמן: זה לא מושלם, אפשר גם לא לקדם את זה.

מיקי לוי: הכי טוב לא לקדם את זה בלחץ, וזה בלחץ.

רועי פולקמן: מיקי, אתה רואה שאנחנו מטפלים עכשיו בכפר ורדים ואנחנו טיפלנו בגמ"חים.

רועי פולקמן: עכשיו בסוף קדנציה קיימנו על זה כמה דיונים בקריאה שנייה ושלישית.

רועי פולקמן: המושג "בלחץ" מיקי, מה לעשות, זה חלק מהדינמיקה.

רועי פולקמן: אפשר לא לקדם, אבל מה שיש כאן רק מטיב.

רועי פולקמן: אין כאן אף גורם שייפגע, זה רק משפר את הסיכוי לעודד בנייה להשכרה, בריטים, בחברות, בכל הגורמים.

רועי פולקמן: אם אנחנו רק מטיבים, מה הבעיה עם הלחץ?

רועי פולקמן: בוא נתפור את זה.

רועי פולקמן: יש לנו עוד איזה ויכוח, שאפשר להתווכח, אפשר להגיד שרשות המסים תגיד: חשבתי שבגלל שאנחנו קצת דופקים את היחידים, יהיה לנו פיצוי.

רועי פולקמן: אז יתאמצו קצת, נסכים על זה וזהו, זה יעלה טיפה יותר ממה שתוכנן בתיאוריה – עוד פעם, בתיאוריה לעוד שנה, שנתיים, שלוש – ונתקדם.

רועי פולקמן: אני אומר לכם חד-משמעית, שגם רשות המסים ומשרד האוצר ואגף תקציבים רוצים להרוג את החוק הזה.

רועי פולקמן: הם שנתיים מנסים להרוג את החוק הזה.

מיקי לוי: לא בטוח שרשות המסים רוצה להרוג את החוק הזה.

רועי פולקמן: הם רוצים להרוג את החוק הזה חד-משמעית – רשות המסים ואגף תקציבים שנתיים עובדים להרוג את החוק.

רועי פולקמן: בסדר, תפקידם לא לקדם; אנחנו מנסים לקדם את זה.

רועי פולקמן: אני רוצה להגיע איתם להסכמות, הכול בסדר.

רועי פולקמן: אני אומר לכם חד-משמעית, שרשות המסים ואגף תקציבים שנתיים מיירטים את החוק הזה.

רועי פולקמן: אני אומר לכל הנוכחים פה, אם אתם רוצים, יהיה להם ניצחון היום.

רועי פולקמן: נכון, יהיה להם ניצחון היום, 90% הם ינצחו, החוק לא יקודם, עוד צעד נוסף לקדם בנייה להשכרה יתעכב.

רועי פולקמן: אני אומר לכם חבל, אפשר לעשות צעד קטן קדימה במקום צעד אחורה.

רועי פולקמן: לא רוצים, לא צריך.

רועי פולקמן: מיקי לוי יכול לתקוע את זה, אם הוא יגיש הסתייגות ורשות המסים ואגף תקציבים יכולים להרוג את החוק הזה.

רועי פולקמן: אני לא תמים, אני רק אומר שאפשר להגיע להסכמות עם קצת קווץ'.

רועי פולקמן: גפני, אני מציע שנתקדם.

מיקי לוי: אז תסגור את הדיון.

משה גפני: לא לא.

רועי פולקמן: אני רוצה שמיקי יגיד שהוא רוצה לתקוע את החוק.

מיקי לוי: אני לא רוצה את החוק.

רועי פולקמן: אוקיי, מיקי לא רוצה את החוק.

מיקי לוי: לא, קודם אני רוצה להגיד על הגמ"חים.

רועי פולקמן: לא, אני מבקש שלא יעשה פיליבסטר, אל תיתן לו לעשות פיליבסטר.

רועי פולקמן: יש לנו מעט זמן.

מיקי לוי: מה זאת אומרת?

מיקי לוי: אני ישבתי כאן כל דיון בחוק הגמ"חים – כל דיון בחוק הגמ"חים, ואני רוצה להגיד כמה מילים.

דוד ביטן: האמת, אני אגיד לך מה הבעיה של מיקי?

דוד ביטן: בפרסום של כולנו לא השארתם שורה אחת למישהו אחר, תן את זה גם להם...

רועי פולקמן: אני מבין.

רועי פולקמן: ..

דוד ביטן: כאילו כל הדברים במדינה נעשו על ידי משרד האוצר.

יפעת שאשא ביטון: מה, לא?

יפעת שאשא ביטון: אתה רוצה שנפרוט אחד-אחד ונדבר על זה?

דוד ביטן: בגלל שהבאתם תקציב?

יפעת שאשא ביטון: לא, אבל בפועל - - -

מיקי לוי: תן לי גם לדבר.

מיקי לוי: דבריו של ביטן נעמו לאוזניי.

משה גפני: מה הוא אמר?

מיקי לוי: תגיד לגפני.

רועי פולקמן: מיקי, שלא תבין, אתה ח"כ רציני, אבל סיימת את הקדנציה בלתקוע הטבות, חוק שהוא רק הטבה.

יפעת שאשא ביטון: ביטן רוצה לעזור לכולנו.

יפעת שאשא ביטון: ..

רועי פולקמן: אין לך טיעון אחד להגיד למה הוא רע לאזרח.

משה גפני: חבר הכנסת מיקי לוי, בבקשה.

מיקי לוי: אנחנו נשמע את אנשי המקצוע, אם אתה מתעקש, אבל אני רוצה להגיד משהו על הגמ"חים.

מיקי לוי: מדינת ישראל סוף סוף הכניסה את הנושא הזה לתוך מסגרת, ומכאן אני רואה את החשיבות.

מיקי לוי: אולי לא הכול מושלם, אולי בחלק מהדברים טעינו, אולי צריך לשפר בעוד שנתיים, שלוש.

מיקי לוי: אבל לכם שהבאתם את המסגרת, גם רשות שוק ההון, גם רשות המסים וגם מדינת ישראל כמדינה היתה חייבת לעשות את זה, ואני גאה בכך שהכנסנו את זה לתוך מסגרת.

מיקי לוי: באמת מי שעמל בעניין הזה שאפו גדול, זה לא היה קל – זה לא היה קל, וכל הכבוד לכם, תודה רבה, אתם השכלתם אותי על דברים שלא ידעתי.

מיקי לוי: אני מודה, ישבתי והאזנתי לכם בקשב רב כמעט 95% מהישיבות.

מיקי לוי: אבל דבר אחד, אדוני היושב-ראש, אני מבקש שנעמוד במילתנו, כי חלק מזה שישבתי כדי לסיים את זה, כדי שנוכל להכניס את ה-CRS לתוך מסגרת ההצבעה, כדי שמדינת ישראל לא תחטוף סטירת לחי פעם נוספת מאירופה.

מיקי לוי: הדבר חשוב מאוד לנו כמדינה.

משה גפני: נכון.

מיקי לוי: ולכן אני סמוך ובטוח וסומך עליך, שנעמוד בהתחייבות שלנו ונגמור גם את ה-CRS.

משה גפני: אני מתכוון ללכת ליושב-ראש הכנסת.

משה גפני: אני מבקש מחר להצביע על זה, זה מופיע אצלנו בסדר-היום ביום רביעי, אני רוצה להצביע על זה מחר.

משה גפני: יש איזו הנחיה, שאפשר להביא רק חוקים.

משה גפני: אני חושב שזה באותה מסגרת וצריך להביא את זה.

משה גפני: אם אכן זה מה שיהיה, אני אצביע בתחילת הישיבה על ה-CRS.

משה גפני: אני הולך ליושב-ראש הכנסת לדבר אתו על זה.

משה גפני: לא שב-CRS אין בעיות, אתה יודע את זה – מלא בעיות, הפטקא מלא בעיות וה-CRS מלא בעיות.

משה גפני: מה שגובר על ההתלבטויות שלנו זה שלא נהיה מדינה פרימיטיבית שלא נמצאת - -

מיקי לוי: - - שתהיה ברשימה השחורה.

משה גפני: - - בדיוק, שלא נמצאת בהסכמים.

משה גפני: אני רציתי להצביע על זה כבר לפני שלושה שבועות.

משה גפני: ביקשו לעכב את זה, אז אתה גם הצעת פשרה וכל מה שנלווה לעניין.

דוד ביטן: ה-CRS לא בהסכמות.

דוד ביטן: זה בהסכמות?

משה גפני: אני הולך לבקש.

דוד ביטן: לא לא לא, זה לא בהסכמות.

משה גפני: דוד, אני הולך לבקש.

מיקי לוי: יש לי אינטרס של מדינת ישראל.

משה גפני: אבל ה-CRS זה לא רק אינטרס של מיקי לוי.

מיקי לוי: ה-CRS זה אינטרס של מדינה, לא שלי, לי אין אינטרסים.

משה גפני: בראש ובראשונה של משרד האוצר.

מיקי לוי: אתה יודע כמה פעמים בשם האוצר שלחתי לגפני מכתבים כדי לקדם את זה?

משה גפני: נכון, נכון.

משה גפני: יש איזה סיבה שלימור לא חוזרת?

משה גפני: תגידי לה שתיכנס, אני צריך לסיים את הישיבה.

רועי פולקמן: אז בוא נתקדם, תן להם להגיד מה הם רוצים ובוא נתכנס חגיגית.

דוד ביטן: אתה מקיים מחר דיון?

משה גפני: כן, בסדר, אני אדבר אתך, אני עוד לא יודע כלום.

משה גפני: לא יצאתי מהוועדה מהבוקר.

דוד ביטן: הנה הגיע מצליף הקואליציה.

משה גפני: משרד האוצר, בבקשה, לגבי ההתייחסות לחוק.

משה גפני: אריאל, שלום וברכה, טוב שבאת – אתם עושים חיים, מעבירים לי העברות ביומיים האחרונים ועכשיו אני בלחצים מכל כיוון.

דוד ביטן: חבל, אני מציע שתביאו גם העברות ביום הבחירות.

דוד ביטן: ..

משה גפני: ביטחון המדינה, שיתחילו לעבוד במשרד האוצר.

משה גפני: עם כל הכבוד לאגף תקציבים, שיתחילו לעבוד על ביטחון המדינה.

משה גפני: אריאל יוצר, בבקשה, לגבי החוק של רועי פולקמן, מה עמדתכם?

משה גפני: אתם בעד?

משה גפני: אתם נגד?

רועי פולקמן: הם נגד, הם נגד.

רועי פולקמן: אמרנו את מה שאמרנו.

רועי פולקמן: יש פה גורמים, אם כן – כן, הגענו להסכמות.

רועי פולקמן: חבל, יוצר מנסה שנתיים ליירט את החוק הזה, חבל על הדיון הזה.

דוד ביטן: לא לא, לא נכון.

רועי פולקמן: אז זה בסדר, חברים, אבל זה לא הדיון.

רועי פולקמן: היו הסכמות כאלה ואחרות, שהן בגבולות גזרה - - -

אריאל יוצר: גפני, זאת פעם ראשונה שחבר הכנסת פולקמן אפילו לא מרשה לי להביע דעה.

רועי פולקמן: אני אומר חד-משמעית, אין לי בעיה שמיקי יעצור את זה.

רועי פולקמן: יוצר שנתיים מיירט את החוק הזה במו ידיו, אנחנו יודעים את זה, אבל זה לא קשור.

רועי פולקמן: זה בסדר, או שמחליטים שהכנסת יכולה - - -

משה גפני: אבל רועי, תן לו קודם להגיד, אני אאפשר לך להגיד.

שגית אפיק: יש משהו שהוא כן מסכים?

רועי פולקמן: הוא לא רוצה.

רועי פולקמן: חיכינו לנייר ממנו, שנה הוא לא העביר אותו – סליחה, חיכינו שנה לנייר מגיא ומיוצר.

רועי פולקמן: חברים, למה אתם עושים מאתנו צחוק?

רועי פולקמן: תגידו שאין הסכמות.

רועי פולקמן: תהיה רגוע, זה לא עובר בכנסת העשרים.

רועי פולקמן: יוצר, תהיה רגוע, זה לא עובר בכנסת העשרים, מה אתה לחוץ?

אריאל יוצר: אני לא לחוץ.

רועי פולקמן: סגרתם עם מיקי?

רועי פולקמן: אז גמרנו, מה אתה לחוץ?

רועי פולקמן: גם עכשיו כבר אין מעמד, הכנסת פוזרה, מה אתם רוצים?

רועי פולקמן: אין לנו דרך לכתוב את זה - - -

משה גפני: אי אפשר לחוקק בלי שאנחנו שומעים אותם.

רועי פולקמן: איתם אין מה להגיע להסכמות.

משה גפני: רועי, אבל מוכרחים - - -

רועי פולקמן: למה מוכרחים?

משה גפני: בגלל שלפי התקנון צריך לשמוע, אני נותן לכולם.

דוד ביטן: - - - שהאוצר לא מסכים; אצלנו תמיד הוא לא מסכים ואנחנו צריכים לריב אתו.

רועי פולקמן: צודק, חבל שלא עשיתי את זה לפני כמה חודשים, היינו גובים תג מחיר, אבל עכשיו מאוחר מדי.

דוד ביטן: עכשיו נזכרת?

דוד ביטן: אחרי שהעברנו לו 100 חוקים, הוא מעז - - -

משה גפני: מזל שלא דיברנו על המשיח...

שגית אפיק: לימור הגיעה.

משה גפני: בבקשה לימור.

לימור תוסיה כהן: אני לא אשת בשורות, אני לא יודעת - - -

דוד ביטן: מה את לא יודעת?

מיקי לוי: לימור, לא הצלחתם להגיע לאיזה נוסח?

מיקי לוי: חבל, אנחנו לקראת סיום.

לימור תוסיה כהן: אני - - -

מיקי לוי: אני יכול להיות מגשר, משהו?

משה גפני: לימור, תשבי בבקשה, אני שמח תמיד שאת יושבת אתנו, אז תשבי – אפילו אם לא הגעת עם תשובה.

משה גפני: שגית, בבקשה תגידי מה היו שתי האופציות.

שגית אפיק: לגבי ההון העצמי, האופציה שהצבעת עליה היתה שיהיה 5% מצבר הפיקדונות, אך לא יותר מארבעה מיליון שקלים חדשים בתקרה.

שגית אפיק: אחרי שהצבעת על כך, הודיעו מרשות שוק ההון ששר האוצר ימשוך את החוק.

שגית אפיק: בדקנו את העניין מול מנכ"ל משרד האוצר, הוא אמר שבשלב הזה הוא לא מושך את החוק, אבל קשה לו עם תקרה של ארבעה מיליון, והוא מבקש שנסכים לתקרה של חמישה מיליון.

שגית אפיק: לאחר שבחנו את העניין הזה, החלטנו להציע אופציה שנייה, והיא שאנחנו נסכים לתקרה של חמישה מיליון, אבל נאפשר לגמ"חים חמש שנים מיום הפרסום – כלומר בערך ממחר בבוקר – להתחיל לצבור את ההון העצמי המבוקש בהצעת החוק.

שגית אפיק: אני חושבת שזו הצעה מאוד הוגנת, גם לרשות שוק ההון, גם למשרד האוצר, וגם עבור הגמ"חים, והיא מעלה גם את הסף כפי שביקש מנכ"ל משרד האוצר.

לימור תוסיה כהן: לפי החלופה הזאת, איזה הון עצמי נדרש מהם ביום התחילה?

לימור תוסיה כהן: אני מבינה שאתם רוצים חמש שנים לצבירת ההון, אבל ביום התחילה?

שגית אפיק: שזה בתום שלוש שנים?

לימור תוסיה כהן: כן – 80%?

משה גפני: כמה זה היום על פי החוק?

שגית אפיק: אין להם היום צבירה.

משה גפני: לא לא, אם אין, זה לא משנה את זה – הסכום גדל, אבל לא משנים את החוק עצמו.

לימור תוסיה כהן: 80% מההון הנדרש, ואז 20% בשנה הנוספת.

שגית אפיק: לא לימור, 80% זה גבוה מדי.

שגית אפיק: 80% זה גבוה מדי, זאת אומרת: את שואלת בתום שלוש שנים, איזה הון עצמי יהיה להם?

מיכאל מלכיאלי: אם בחמש שנים – חמישה מיליון, אז שלושה מיליון, אותו - - -

שגית אפיק: זה לא העניין של הסף – 50%.

לימור תוסיה כהן: 50% זה נמוך מדי – 70%.

שגית אפיק: רגע לימור, לא אמרת קודם שזאת שאלה מקצועית, שרשות שוק ההון צריכה לתת לה תשובה ולא הסכמת להתעסק אתנו על זה?

שגית אפיק: המקצועיות עצרה.

לימור תוסיה כהן: רגע שגית, אני הולכת להגיד את זה, זה בדיוק מה שאני מתלבטת אם לעשות - - -

משה גפני: 50%, לימור תסכימי.

משה גפני: את ההתקפות לא את תקבלי, אני אקבל.

לימור תוסיה כהן: באמת?

לימור תוסיה כהן: גם נראה לי שאני, אחרי שדחפתי את הראש שלי למקום הזה.

משה גפני: לא לא, את יוצאת מצוין.

משה גפני: לימור, עם כל הכבוד, את יוצאת מצוין.

משה גפני: 50% – מי בעד אישור הסעיף?

משה גפני: מי נגד?

משה גפני: מי נמנע?

משה גפני: הצבעה

משה גפני: נגד – מיעוט

משה גפני: סעיף ההון העצמי, כפי שסוכם, נתקבל.

משה גפני: הסעיף אושר, ובכך השלמנו את החקיקה בעניין הזה.

שגית אפיק: לא הצבענו על סעיף התחילה והוראות המעבר.

משה גפני: הצבעתי.

שגית אפיק: לא הצבעת, זה הסעיף האחרון שהשארתי לך בחוץ.

משה גפני: אוקי, תחילה והוראות המעבר, מי בעד אישור הסעיף?

משה גפני: מי נגד?

משה גפני: מי נמנע?

משה גפני: בעד – רוב

משה גפני: נמנעים – אין סעיף תחילה והוראות מעבר נתקבל.

משה גפני: הסעיף אושר, ובכך השלמנו את חקיקת החוק ואנחנו נביא אותו למליאת הכנסת, בעזרת השם.

קריאה: מתי זה יגיע?

משה גפני: כנראה מחר.

מיקי לוי: היום האחרון של המליאה.

משה גפני: הישיבה נעולה.