ועדת הכלכלה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 670, 2018-01-24 09:05

איתן כבל: בוקר טוב לכולם, אני רוצה להזכיר שהיום אנחנו התכנסנו כאן לעסוק בדיווח על פעילות תאגיד השידור הציבורי הישראלי 'כאן'.

איתן כבל: נושא שני: מימוש החלטות ביחס לטיפול בעובדי רשות השידור.

איתן כבל: ונושא שלישי: שימור ארכיון רשות השידור והעברתו לאמצעים דיגיטליים.

איתן כבל: בתוך כל זה אנחנו גם נעסוק בהתחייבות לתזמורת של רשות השידור, על כל המשתמע מכך.

איתן כבל: הדיון הזה כבר היה אמור להתקיים לפני זמן, אבל בנסיבות של עבודת הכנסת זה לא צלח לצערי.

איתן כבל: לפני הכול, כמדי יום אני רוצה להזכיר, לצערנו, את הקטל בדרכים.

איתן כבל: הבוקר הייתה תאונה איומה ונוראה באזור שבי שומרון.

איתן כבל: אורי ורואי ליפניק, בני 12 ו-8; והמשפחה שלהם, שנפצעה.

איתן כבל: אנחנו כאן משתדלים מדי יום להעלות על נס את המאבק בקטל בדרכים.

איתן כבל: אני יכול לומר לכם שבכבישי יהודה ושומרון, לצערי, המצב הוא אף קשה לאין שיעור.

איתן כבל: יצא לי בנסיבות לא בהכרח טובות ללכת לנחם אבלים, גם של משפחת הנרצח וגם משפחתו של יהודה וגליק.

איתן כבל: זה פשוט מטורף, זה עולם אחר בכל הנוגע להתנהלות בכבישים ובכל הנוגע למצב הכבישים.

איתן כבל: אני שולח מכאן חיבוק גדול, בשמכם, ותנחומים למשפחה, שחייה השתנו לעולם.

איתן כבל: אנחנו נמשיך כאן להעלות את הנושא ולהיאבק מדי שבוע, מדי יום, כדי שממשלת ישראל תחליט סוף-סוף להתעשת ולשים את הנושא הזה כפרויקט לאומי.

איתן כבל: אני אשוב ואומר: אילו חס וחלילה היא מגיע שר ביטחון לראש הממשלה ואומר לו שכל שנה ייהרגו למעלה מ-300 אזרחים ישראלים באירועים ביטחוניים, הוא לא היה נשאר בתפקידו אפילו לא דקה.

איתן כבל: וכאן זה חוזר שנה אחר שנה כאילו כלום.

איתן כבל: במעבר חד, כמדי יום אנחנו מקריאים שיר ואיתו פותחים את היום.

איתן כבל: זאת מסורת שכבר נמשכת כמה וכמה חודשים טובים.

איתן כבל: היום אנחנו נקריא שיר של הדס גלעד, משוררת ויוצרת, בוגרת הקבוצה ביפו, בית ספר עצמאי למחול; למדה באוניברסיטת תל אביב ספרות וכתיבה יוצרת, וכן בוגרת תכנית העמיתים של מכללת עלמא לתרבות עברית ויהדות.

איתן כבל: בשנת 2012 פרסמה את ספרה "שיר עירום" – ספר תרגומים למשוררת ההודית בת המאה ה-14 ללה, ובשנת 2013 פרסמה את ספר הביכורים שלה 'כל אור בעצם'.

איתן כבל: השיר 'הוצאו', שנקרא כעת, הוא מתוך ספר הביכורים שלה.

איתן כבל: דרך אגב, זה גם מאוד מתכתב איתנו, חברי הכנסת.

איתן כבל: דבריי הוצאו מהקשרם כעת, חופשיים ממשקל וחותם, חוט מחשבתם ניתק דבריי הוצאו מהקשרם, ואין עוד לתופסם בקרסי ציטוט ואין עוד ללוכדם באיגוף סוגריים דבריי הוצאו מהקשרם והם נסים מכוונות חוצים קירות בלתי נראים לכל מושג זרים ממריאים אל מעבר לעצמם וקם ונהיה רוח הדברים אני רוצה לפתוח בכמה מילות פתיחה ולהיכנס אל תוך העניינים.

איתן כבל: אני רוצה להתחיל קודם כול עם התאגיד.

איתן כבל: היושב-ראש או המנכ"ל יפתחו ויציגו מה נעשה עד היום.

איתן כבל: אני עדיין בשלב שאני לא חושב שיש לי את הזכות לתת ביקורת משמעותית.

איתן כבל: אבל בוודאי ובוודאי שאני לא יכול להתעלם בשלב הזה.

איתן כבל: ..

איתן כבל: מבלי לעסוק בתכנים, זה לא תפקידנו.

איתן כבל: יש כאן נציגה שתרצה לדבר על 88, ולמרות אהבתי ל-88 אני חושב שפוליטיקאים לא צריכים להתעסק בתכנים.

שרון דואק: כבוד השר, אני - - -

איתן כבל: קודם כול אני חבר כנסת, אולי אני אהיה שר כשאגדל.

איתן כבל: אני אאפשר לך לדבר בבוא העת, עכשיו אני רק שם את הדברים.

איתן כבל: אני אאפשר כמובן גם לד"ר תהילה אלטשולר לומר כמה מילים על העבודה הגדולה שהיא עשתה, קביעת הקוד האתי סוף-סוף, אחרי הקוד האתי של נקדימון ז"ל.

איתן כבל: יש כאן גם את חבר מועצת העיר ירושלים, ברקוביץ', שיתייחס לעניין המעבר, שזו נקודה שאנחנו צריכים לקבל עליה התייחסות.

איתן כבל: נקודה נוספת היא שיש מרמרת בקרב חלק מן העובדים.

איתן כבל: אני לא יודע לבוא ולהתייחס אליה בצורה עניינית ומקצועית, אבל אלה דברים שלפחות מנקודת המבט שלי מתחייבת עליהם תשובה, לפחות ברמת המקרו – כי אין לנו שום כוונה לחזור לימים של רשות השידור.

איתן כבל: אני מתכוון לקבל דוח על כל ענייני עובדי רשות השידור – אלה שהגיעו לתאגיד, מה המצב, האם אנחנו באמת ב-50%, או שכל יום זה הולך ומצטמצם עד שבסוף נמצא את עצמנו במצב שהאמירה שלנו לא מתקיימת בפועל.

איתן כבל: יחד עם זאת, אני רוצה להזכיר שהתקבלו כאן בוועדה גם החלטות בכל הנוגע להשתלבותם של עובדים במערכות השונות של משרדי הממשלה, ולפחות בחלק מהמקרים – סיימנו לא מזמן לקרוא את פרשת "מקץ" – "ולא נודע כי באו אל קרבנה".

איתן כבל: אני אמרתי את הדברים האלה בזמן אמת ואני כמובן אשמח לשמוע על כך.

איתן כבל: אני גם ארצה התייחסות של.

איתן כבל: ..

איתן כבל: אני מקווה שהיא לא תהיה ברמה של "שתו לנו, אכלו לנו" – את כל זה ידענו עוד לפני שיצאנו לדרך.

איתן כבל: אני גם רוצה כמובן התייחסות לוועדת הערר – כמה ערערו, כמה התקבלו למרות זאת, האם הערר הוא רק לשם ביצוע וי או שאנשים גם באמת מצליחים לצלוח את זה.

איתן כבל: ודבר אחרון זה העניין של תזמורת ירושלים, מה שהייתה פעם תזמורת רשות השידור.

איתן כבל: אני רוצה להגיד כפתיח שחלק מההסדר שהיה עם האוצר היה הסדרת ענייני התזמורת והוצאתה מתוך המערכת של רשות השידור.

איתן כבל: זה היה כחלק מהתפיסה והגישה והסיכום הכולל.

איתן כבל: דרך אגב, האוצר איננו כופר בה, בוודאי לא מנכ"ל משרד האוצר.

איתן כבל: הבעיה איננה תקציבית ואיננה כספית, יש את התקציב שעומד ומונח.

איתן כבל: אלא שהיועץ המשפטי של משרד האוצר אומר שאי אפשר להפלות לטובה את התזמורת.

איתן כבל: ואני אומר שזה היה נכון אם זה לא היה חלק מההסכם הכולל של העובדים... הרי גם הם עובדים, גם הנגנים היו עובדי רשות השידור, והם חלק מהתפיסה הכוללת, כלומר, אין כאן הטבה מיוחדת עבורם.

איתן כבל: אם היינו יודעים אז שזה לא יהיה חלק מן התהליך הזה, היינו כנראה מתנהגים בצורה אחרת, אולי היינו מוסיפים סעיף בחוק, אם זה היה נדרש.

איתן כבל: אבל אמרו לנו: תהיו רגועים, הכול בסדר.

איתן כבל: אנחנו נפתח את הדיון.

איתן כבל: ראשון הדוברים יהיה יושב-ראש התאגיד.

איתן כבל: אני מאוד מבקש: חלק מהדברים הם טעונים, אבל אנחנו באנו לכאן כדי לנסות לברר אותם; וכדי שנוכל לברר אותם אני מבקש שתינתן לדוברים הזכות לומר את הדברים.

איתן כבל: ואם אני אידרש בסוף הדיון – אני אומר את זה בעיקר לחברי הכנסת – להקים מתוכנו צוות שילך לראות את הדברים מקרוב, אני לא אהסס לעשות את זה.

איתן כבל: בבקשה, אדוני, אבל בקצרה.

גיל עומר: אני אומר מספר דברים ממש בקצרה, ואחר כך אני ארצה שמנכ"ל התאגיד יתייחס לדברים השונים שנמצאים על סדר היום ולתת תמונת מצב.

גיל עומר: במישור העקרוני, במהלך הדיונים הלא מועטים שהיו פה בכנסת בשנה וחצי האחרונות, אנחנו פרסנו כאן איזשהו חזון.

גיל עומר: החזון שלנו היה להקים גוף תקשורת איכותי, מגוון, עצמאי וחדשני.

גיל עומר: אנחנו פועלים לממש את החזון הזה.

גיל עומר: ברור לי שיש ביקורת, ברור לי שעדיין לא עמדנו בכל הדברים.

גיל עומר: יחד עם זאת, אני אומר לכם, אנחנו נגיע למטרה שהצבנו בפנינו.

גיל עומר: צריך להבין את הדרך שעמדה ועומדת בפנינו.

גיל עומר: אני, בכל מיני דיונים, ציינתי שהקמת התאגיד הייתה בעיניי כמו ריצה במרוץ מכשולים, שכל רגע מרחיקים לך את המטרה, ותוך כדי גם יורים עליך ואתה צריך להתחמק מהכדורים.

גיל עומר: וזאת הייתה האמת, ואני לא אומר את הדברים כדי לחפש תירוצים.

גיל עומר: יחד עם זאת, יש דברים שלתחושתי ולהבנתי אנחנו נמצאים בהם במצב מאוד טוב, לצד דברים שאנחנו עדיין צריכים לשפר.

גיל עומר: למרות הביקורת שנשמעת, שאני בהחלט קשוב לה, אני מאוד גאה בתוצרים שלנו, בתוכן האיכותי שאנחנו מייצרים, בשלוש הפלטפורמות: בטלוויזיה, ברדיו ובדיגיטל.

גיל עומר: אני מציע לכל המבקרים להתאזר בסבלנות; תוכן לא מייצרים מהרגע להרגע, הדברים לוקחים זמן.

גיל עומר: אנחנו נתחיל לראות את זה במהלך השנה, ויותר מזה בשנה הבאה.

גיל עומר: אתם תראו תכנים הרבה הרבה יותר משמעותיים.

גיל עומר: כל מי שמבין קצת בתוכן מבין את זה.

גיל עומר: אני מכיר את הביקורת, ויושבים פה אנשים ממשמר 88, ואם תרצו אני אחר כך ארחיב בעניין הזה של מה המועצה עשתה מול הסיפור של 88, ויש לי בהחלט הרבה דברים לומר בעניין הזה, ואני אשמח להרחיב.

גיל עומר: גם הקוד האתי שתהילה תדבר עליו – אני מאוד גאה בקוד האתי שהמועצה אישרה.

גיל עומר: יש לנו עדיין משימה משמעותית, היא לא תהיה נקייה ממכשולים, לא מעיכובים ולא מטעויות, אבל אנחנו נעשה הכול כדי שהיה תהיה כמה שיותר טובה ומוצלחת.

איתן כבל: תודה, אדוני.

איתן כבל: אדוני המנכ"ל, בבקשה.

אלדד קובלנץ: אני אלדד קובלנץ, מנכ"ל זמני של תאגיד השידור הישראלי.

אלדד קובלנץ: אני רוצה לגעת באיזושהי נקודה שיותר רלוונטית לדיונים שנעשים כרגע בוועדות אחרות בכנסת.

אלדד קובלנץ: עד עכשיו תאגיד השידור הוציא 325 מיליון שקלים ליצירה ישראלית.

אלדד קובלנץ: זה סכום עצום ואני גאה להגיד שבאופן לא מבוטל תאגיד השידור הישראלי החדיר סם חיים לתעשייה הזאת.

אלדד קובלנץ: ברגעים אלה ממש 16 דרמות בתהליך עשייה, 61 סרטים דוקומנטריים, ומדובר במאות ואפילו אלפי אנשים שמתעסקים בדברים האלה.

אלדד קובלנץ: וכמו שגיל אמר, יצירת סוגה עילית זה דבר שלוקח בין שנתיים לארבע שנים, ואנחנו נראה אותם על מסך הטלוויזיה בטווח הזה.

אלדד קובלנץ: דבר נוסף.

אלדד קובלנץ: כשהקמנו את התאגיד הזה לא הייתה לנו שום כוונה לייצר עוד מאותו דבר.

אלדד קובלנץ: המשימה של התאגיד מעולם לא הייתה להתחרות בערוץ 2 ובערוץ 10 ברייטינג בטלוויזיה.

אלדד קובלנץ: אנחנו גוף השידור היחיד בישראל שיש לו גם רדיו, גם טלוויזיה וגם דיגיטל.

אלדד קובלנץ: הדיגיטל שלנו הוא הכי טוב במדינת ישראל, ואני יכול להגיד את זה באופן חד.

אלדד קובלנץ: לפני רבע שעה יצאו התוצאות של ה-TGI האחרון ואני שמח להגיד שתאגיד השידור הישראלי עלה בצורה משמעותית גם בהאזנה לרדיו.

אלדד קובלנץ: לגבי הטלוויזיה זה ייקח זמן, כי הזמן שלוקח לערוץ טלוויזיה הוא באזור שלוש-ארבע שנים.

אלדד קובלנץ: עכשיו, הדרך לא פשוטה ולא קלה, כי מה שאנחנו באמת מנסים לבנות, מערכות אחודות של רדיו, טלוויזיה, דיגיטל – לא רק שיש על זה מעט מעוד know how בישראל, גם בעולם עוד אין סט הפעלה מדויק של איך עושים את זה.

אלדד קובלנץ: אנחנו לומדים, אנחנו עושים טעויות, אנחנו משתפרים, אנחנו העלינו תכנים שחלקם מעולים, חלקם בינוניים וחלק ממש ממש לא טובים, ואנחנו לא מתביישים להודות שטעינו ואנחנו לא מתביישים לתקן.

אלדד קובלנץ: אבל כשמסתכלים על זה מלמעלה, למרות כל הנקודות שדורשות שיפור, אני חושב שאנחנו כן עושים עבודה טובה.

אלדד קובלנץ: לגבי קליטת עובדי רשות השידור, פעלנו על פי החוק.

אלדד קובלנץ: הצענו ל-564 עובדי רשות השידור עבודה בתאגיד, שזה 510 משרות.

אלדד קובלנץ: ממש על פי החוק.

אלדד קובלנץ: גם מאוד מאוד התייחסנו לעניין של העובדים הוותיקים, גילאי 40 עד 50 ו-50 עד 60, שמהווים את המסה הגדולה של נקלטי רשות השידור, דבר שהיה חשוב גם להסתדרות, וגם כי היו שם עובדים מצוינים.

אלדד קובלנץ: כך שגם בתחום הזה הצלחנו לבצע את המוטל עלינו.

אלדד קובלנץ: התאגיד נמצא עכשיו בהליך של משא ומתן על הסכם קיבוצי.

אלדד קובלנץ: זה לא תהליך חף מאמוציות, הוא לא תמיד הולך חלק, אבל אנחנו הנהלה שמאמינה בעבודה מאורגנת, אנחנו הנהלה שמאמינה שיש לתגמל את עובדיה המצוינים, אבל מצד שני אנחנו גם הנהלה שמאמינה שההנהלה צריכה לנהל, ואנחנו לא ניתן להגביל את יכולת הניהול של שדרת הניהול, וכמו שחבר הכנסת כבל אמר, רשות שידור שנייה לא תהיה פה.

אלדד קובלנץ: ההנהלה תהיה סוברנית לנהל את הגוף הזה – תחת שיקולים תקציביים, תחת הרגולציה - - -

עיסאווי פריג': אולי תפרט יותר בעניין האיגוד של העובדים.

אלדד קובלנץ: העובדים התאגדו, יש ועד פעולה, העובדים מאוגדים בהסתדרות כרגע.

אלדד קובלנץ: המשא ומתן נעשה גם עם ההסתדרות וגם עם ועדי העובדים.

אלדד קובלנץ: אנחנו במהלך של להגיע להסכם קיבוצי, שהוא אינטרס משותף של כולם.

אלדד קובלנץ: המהלך הזה נעשה בליווי צמוד של הממונה על השכר, כי שוב, בתאגיד השידור הישראלי לא תהיה חריגת שכר אחת ולא יהיה שקל אחד גירעון, ומאוד חשוב שזה ייאמר.

אלדד קובלנץ: אני רוצה לעבור לשני דברים נוספים - - -

איתן כבל: אני רוצה שתתייחס למעבר לירושלים.

אלדד קובלנץ: בשנה הקרובה אנחנו נעביר, על פי החוק, את רוב פעילות התאגיד לירושלים.

אלדד קובלנץ: היה לנו עיכוב בבנייה.

אלדד קובלנץ: כל מי שהתעסק אי פעם בפרויקט בינוי יודע שיש מעת לעת עיכובים בלוחות הזמנים.

אלדד קובלנץ: אני אומר פה לפרוטוקול בצורה מאוד ברורה: תאגיד השידור הציבורי ישדר מירושלים באופן מלא.

אלדד קובלנץ: אנחנו נעלה לירושלים במספר גלים.

אלדד קובלנץ: הגל הראשון יהיה ביולי, ויהיו עוד מספר גלים, שיסתיימו בדצמבר, ובסופו של דבר חטיבת החדשות, שזה המסה העיקרית של עובדי התאגיד, שכולל גם את רשת ב' ואת המדיה בערבית, תשב בירושלים.

קריאה: איפה זה אמור להיות בירושלים?

אלדד קובלנץ: כנפי נשרים 35.

עיסאווי פריג': אבל אלדד, האוכלוסייה הערבית גרה ברובה בצפון ובמרכז ובדרום, בירושלים אין אוכלוסייה ערבית - - -

רועי פולקמן: יש גם אולפנים בחיפה ובבאר שבע.

עיסאווי פריג': אני רוצה למצוא החרגה מסוימת לעניין המבנה - - -

איתן כבל: עיסאווי, אני לא רוצה לרדת לרזולוציות האלה.

איתן כבל: כוונת החוק היא לא על כל אולפן קטן שישדר מחיפה או מקריית שמונה.

איתן כבל: זה לא שהחוק מתכוון שכל בוקר השדר או הטכנאי מקריית שמונה יצא לירושלים.

איתן כבל: הכוונה של החוק היא שהמסה של הפעילות והעשייה, בעיקר החדשות, האולפנים, השידור שיוצא החוצה, נעשה כאן בירושלים.

איתן כבל: אבל כבר אני אומר לכם שבכל הנוגע לשאלה ששואל חבר הכנסת עיסאווי פריג', אני אבקש את התשובה גם בכתב.

גיל עומר: אני רק אומר בעניין הזה שיש אולפנים גם בחיפה וגם בבאר שבע.

גיל עומר: המערכת בחיפה, לא רק שהיא נשארת, היא גם עוברת שדרוג משמעותי מבחינת התנאים ומבחינת הבינוי שם.

גיל עומר: זאת אומרת, יש דאגה חד-משמעית גם למערכות האלה.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: אני רוצה להבין את הדבר הבא, אלדד.

איתן כבל: על פי איך שאתם רואים את הדברים, עד סוף 2018 אמור הבניין בכנפי נשרים 35 להכיל את - - -

אלדד קובלנץ: רוב מכריע של עובדי התאגיד.

איתן כבל: כי "רוב" זה הרי גם 51.

אלדד קובלנץ: לא, לא, לא.

איתן כבל: רוב מכריע זה 80%, 90% של הפעילות, אוקיי?

גיל עומר: נכון.

איתן כבל: הדברים נרשמו.

איתן כבל: נקודה נוספת שאני מבקש את התייחסותך: עניין הדיגיטציה.

איתן כבל: אני רוצה לשמוע מנקודת המבט שלך איפה הדברים עומדים.

אלדד קובלנץ: בתזמון מושלם, אתמול נחתם הסכם על מקום שבו יתבצע תהליך הדיגיטציה: בית היצרנים בתלפיות.

אלדד קובלנץ: למרות שהחוק לא חייב אותנו, התעקשנו שגם המקום הזה יהיה בירושלים – גם מבחינת הדקלרציה: שכל אוצרות רשות השידור ששכבו להם עשרות שנים במצב מאוד גרוע בארכיון, תהליך הדיגיטציה שלהם ייעשה בירושלים.

אלדד קובלנץ: יהיו עשרות עובדים שיעסקו בפרויקט הזה, שייקח כחמש שנים.

אלדד קובלנץ: היה לנו מאוד חשוב לקיים את הפרויקט הזה בירושלים, ואנחנו רוצים להודות לאגף התקציבים ולחשכ"ל, שאישרו את הנוכחות בירושלים, למרות שהייתה יותר יקרה מאלטרנטיבות אחרות מחוץ לירושלים.

אלדד קובלנץ: זה לא מובן מאליו, ואנחנו מודים לאגף תקציבים ולחשכ"ל על כך.

אלדד קובלנץ: במהלך החודשים הקרובים אנחנו נתחיל לבצע את האריזה ואת המעבר לבית היצרנים.

אלדד קובלנץ: הליך הדיגיטציה יתבצע שם, על ידי שלוש או ארבע חברות חיצוניות שזכו במרכז.

אלדד קובלנץ: היו עיכובים גם במכרז, אבל הצלחנו גם בתחום הזה לנקות את כל האירוע.

אלדד קובלנץ: בסופו של דבר הרעיון הוא שהחומרים האלה ישרתו בראש ובראשונה את כל עם ישראל - - -

איתן כבל: לפני שאדוני אומר את המובן מאליו, אני רוצה לדעת משהו אחר.

איתן כבל: אני רוצה להזכיר שאני נתתי התחייבות אישית לפינוי המתחם ברוממה.

איתן כבל: אני רוצה לדעת מתי להערכת

איתן כבל: כם התהליך של המעבר למבנן החדש של ביצוע הדיגיטציה אמור להסתיים.

אלדד קובלנץ: אנחנו מעריכים שזה ייקח עד תשעה חודשים.

אלדד קובלנץ: זו הערכה שמרנית, בהינתן שהכול יהיה בסדר.

איתן כבל: כל הערכה שמרנית כאן היא הערכה מאוד ליברלית במציאות.

אלדד קובלנץ: בוא ניפגש עוד תשעה חודשים ונראה.

אתי בנדלר: אני לא הבנתי.

אתי בנדלר: מה יקרה בעוד תשעה חודשים?

איתן כבל: המעבר.

אתי בנדלר: ורק אז יתחיל תהליך הדיגיטציה?

אלדד קובלנץ: כן.

אלדד קובלנץ: סיום המעבר.

אתי בנדלר: זאת אומרת שכל תהליך הדיגיטציה נדחה עד לאחר מעבר הארכיון ומיקומו במבנה החדש?

אלדד קובלנץ: אני מניח שאם יהיו דברים שיגיעו בצורה מספיק מסודרת אפשר יהיה להתחיל בתהליך הדיגיטציה לפני.

אלדד קובלנץ: העניין הוא שזה תהליך מאוד מורכב, והדבר שהכי מפחיד אותנו זה ההעברה והשינוע, כי אנחנו יודעים, על פי מחקרים, שבין 5% ל-7% מהחומר יכול להיפגע בעצם המעבר.

אלדד קובלנץ: בעולם אוטופי היינו נשארים ברוממה ועושים שם את הדיגיטציה, אבל אי אפשר, כי השטח נזקק לדירות מגורים.

אלדד קובלנץ: ההערכה שלנו היא שזה ייקח תשעה חודשים, ולהבנתי אנחנו נתחיל בדיגיטציה עוד לפני תום תשעת החודשים.

איתן כבל: אני גם רוצה להגיד שקיבלתי תלונות לגבי המחירים שאתם גובים בעבור החומרים.

איתן כבל: אני רוצה לדעת מי קובע את המחירים, איך הם נקבעים - - -

אתי בנדלר: יש הוראה בחוק.

איתן כבל: בסדר, לא משנה - - -

רועי פולקמן: גם אליי הגיעו תלונות.

רועי פולקמן: החומרים צריכים להיות נגישים, וצריך לקבל החלטה - - -

איתן כבל: אני ארצה שנקבל - - -

רועי פולקמן: לא יכול להיות שיחסמו שימוש ציבורי בחומרים - - -

איתן כבל: לא, הם לא חוסמים.

אלדד קובלנץ: אין שום חסימה.

רועי פולקמן: בטח שהם חוסמים.

רועי פולקמן: אם מבקשים ממך אלפי שקלים לדקה – זה נקרא חסימה.

איתן כבל: אדוני לא יענה.

איתן כבל: פולקמן, שנייה - - -

קריאה: זה אמור להיות חינם - - -

רועי פולקמן: מה פתאום חינם.

איתן כבל: לא, מה פתאום חינם.

רועי פולקמן: הם גובים על זה המון כסף.

איתן כבל: חברות וחברים, תודה.

איתן כבל: העניין ברור.

איתן כבל: אני ארצה לדעת בדיוק את הכלל איך זה אמור להתבצע.

איתן כבל: אני גם מאוד נזהר לפני שאני.

איתן כבל: .. פולקמן, רק הנחתי את זה על השולחן, עדיין לא אמרתי האם הם פועלים כמו שצריך או לא כמו שצריך, כי עוד לא שמעתי את העמדה שמנגד.

איתן כבל: חברים, הגיעו לכאן אנשים מכובדים שהגיעו כדי לשמוע ולהתייחס לנקודות שאותן העלינו – אם זה בנוגע לעובדי רשות השידור, אם זה בנוגע למעבר ואם זה בנוגע לדיגיטציה ולתזמורת.

איתן כבל: אלה פחות או יותר ארבע הנקודות המרכזיות שאליהן אני מבקש להתייחס.

איתן כבל: אנחנו - - -

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, נכנסתי בזמן הקראת מספרים.

אחמד טיבי: בכנסת הייתה ועדה על קליטת עובדים ערבים.

אחמד טיבי: לא שמעתי מה שיעור העובדים הערבים.

איתן כבל: מה ששואל חבר הכנסת טיבי - - -

אחמד טיבי: למרות שהנושא הזה הוא לא כל כך חשוב.

איתן כבל: אז אפשר לדלג עליו.

רוברט אילטוב: הוא היה כל כך חשוב שטיפלת בו שלוש קדנציות ועדיין לא סיימת את הדוח לדעתי.

רוברט אילטוב: תסיים, שנדע מה קרה שם.

אחמד טיבי: אם הצלחתם במשהו זה לבלום את הוועדה.

רוברט אילטוב: שלוש פעמים.

רוברט אילטוב: ..

רוברט אילטוב: זו הוועדה היחידה שפעלה שלוש קדנציות.

אחמד טיבי: נכשלתם ביונתן גפן, אבל הצלחתם - - -

איתן כבל: חבר הכנסת טיבי, בבקשה מכם, באחת עשרה - - -

רוברט אילטוב: שלוש קדנציות והיא עוד לא סיימה לתפקד.

איתן כבל: חברים, נו באמת, אני יכול לסדר לכם חדר לשוחח ביניכם.

איתן כבל: באחת עשרה חייבים לסיים את הדיון, וזה לא יהיה הוגן עבור האנשים שהגיעו לכאן כדי להשמיע את דברם.

איתן כבל: לשם זה התכנסנו, קודם כול לשמוע אותם, יותר מאשר את עצמנו.

אחמד טיבי: רק שאלתי שאלה, וכבר יותר מעשר דקות מתדיינים על זה.

איתן כבל: אלדד, בבקשה.

אלדד קובלנץ: אני מאוד אשמח אם רשות הדיבור תינתן ליאסר עטילה.

איתן כבל: יאסר, בבקשה.

אחמד טיבי: סליחה, לפני שיאסר מדבר אני רוצה לומר משהו.

אחמד טיבי: יאסר אחראי על הרדיו והטלוויזיה בערבית, אבל אני שואל אותך, אלדד, כאחראי-על, כאחראי על כולם.

אחמד טיבי: יאסר לא יכול לדבר על אנשים שלא עובדים אצלו - - -

רוברט אילטוב: תגיד, גם לו אתה תסתום את הפה?

רוברט אילטוב: אי אפשר ככה.

איתן כבל: נו, באמת, חבר, בבקשה, אח שלי, תן לי.

אחמד טיבי: אולי אני רוצה לשמוע אם יש ערבים שעובדים ברדיו בעברית למשל, או במדיום אחר.

רוברט אילטוב: תן לו לדבר ואחר כך תשאל אותו.

איתן כבל: די, חבר'ה, תגידו, פיטרתם אותי?

איתן כבל: תנו לי.

איתן כבל: יאסר, בבקשה.

יאסר עטילה: בוקר טוב, אני יאסר עטילה, מנהל המדיה בערבית.

יאסר עטילה: תודה על ההזדמנות.

יאסר עטילה: אני אגיד את הדברים בקצרה, תוך שאני מציין עובדות ומספרים, בלי להיכנס לסברות ופרשנויות.

יאסר עטילה: המדיה בערבית, מיותר לציין כמה שהיא חשובה, הן כלפי האוכלוסייה דוברת השפה הערבית כאן במדינה והן כלפי המעגלים שסובבים את המדינה.

יאסר עטילה: אנחנו במדיה בערבית מפיקים ומשדרים תכנים בשלוש פלטפורמות: רדיו, טלוויזיה ודיגיטל.

יאסר עטילה: אתחיל בטלוויזיה.

יאסר עטילה: ביום שעלינו התחלנו לשדר שלוש שעות ביום, וכיום אנחנו משדרים 18 שעות שידור ביום.

יאסר עטילה: אם אני משווה את היקף השידורים היום בטלוויזיה לאלה ששידרנו ברשות השידור – שם שידרנו 59 שעות שידור שבועיות, ואילו היום אנחנו משדרים 126 שעות שידור שבועיות.

נחמן שי: זה ב-33?

נחמן שי: איפה זה?

יאסר עטילה: כן, ב-33.

יאסר עטילה: זה באשר להיקף לוח השידורים.

יאסר עטילה: אם תרצו, אני יכול לציין גם את מרכיבי הלוח לפי - - -

איתן כבל: לא, לא, אנחנו רוצים מספרי עובדים.

איתן כבל: אני רוצה תשובה לחבר הכנסת טיבי, זה מה שאני מבקש מאדוני.

יאסר עטילה: אני ברשותך אגמור את העניין של התוכן ואחר כך אני אתייחס לכל דבר.

איתן כבל: בבקשה בלי תוכן.

יאסר עטילה: נקודה נוספת, כל מי שצופה בערוץ לא יכול שלא להתרשם מהמסך החדש, מהאולפן החדש, מהנראות, מהקו העיצובי החדש, מהשפה הגרפית החדשה.

יאסר עטילה: זאת ועוד, אנחנו מכינים לוח עשיר, שבחלקו מורכב מהפקות שתהליך בחירתן החל ברשות השידור והושלם בתאגיד.

יאסר עטילה: במהלך 2016 פרסמנו קולות קוראים וקיבלו 81 הצעות, ובהליך מאוד מסודר, שוויוני, ותחרותי בחרנו 11 הפקות, והן מתחילות להצטלם בחודש-חודשיים הקרובים, ולהערכתי הן תגענה למסך במאי-יוני, וזה בוודאי יתרום תרומה משמעותית ללוח השידורים.

עיסאווי פריג': הרייטינג של המגזר עולה?

עיסאווי פריג': יש קו עלייה?

יאסר עטילה: הנתונים - - -

איתן כבל: יאסר, בבקשה, לא לזה התכנסנו.

איתן כבל: אני כבר אפשרתי לך מעבר.

איתן כבל: אני מבקש, אנא ענה לשאלה של חבר הכנסת טיבי.

יאסר עטילה: אז אני אקפוץ ישר לדיגיטל - - -

איתן כבל: לא, יאסר.

יאסר עטילה: מילה.

איתן כבל: לא, יאסר, אני לא מסכים, די, יש פה עוד הרבה אנשים שצריכים לדבר ועוד לא התחלנו את הדיון.

עיסאווי פריג': איתן, מגיע לנו 20% מהזמן.

איתן כבל: שאל חבר הכנסת טיבי שאלה - - -

נחמן שי: מה זה 20%?

עיסאווי פריג': מזמן המסך.

עיסאווי פריג': שעה ומשהו.

איתן כבל: די, די.

איתן כבל: יאסר עטילה ידידי, שאל חבר הכנסת אחמד טיבי שאלה פשוטה.

איתן כבל: היה הסכם, בתוך ההסכם היה שילוב של עובדים מהמגזר הערבי.

איתן כבל: האם בתוך הפלטפורמות דוברות הערבית בתאגיד יש שילוב, והאם יש גם מעבר לזה, גם בפלטפורמות דוברות העברית.

איתן כבל: אנא התמקד בזה.

איתן כבל: דיגיטל, טלוויזיה ורדיו.

איתן כבל: בבקשה.

יאסר עטילה: לגבי העובדים, היום קיימים במדיה בערבית 112 עובדים, כאשר 91 מתוכם עברו מרשות השידור, שזה 81%.

יאסר עטילה: הם מייצגים את כל האוכלוסיות, את כל הגוון של האוכלוסייה במדינה.

יאסר עטילה: יש קרוב ל-90 עובדים שהם בני העדות השונות – דרוזים, מוסלמים, בדואים, נוצרים ויהודים.

יאסר עטילה: הם מבצעים את מלאכתם בשלוש פלטפורמות – רדיו, טלוויזיה ודיגיטל.

יאסר עטילה: הדיגיטל במדיה בערבית הוא תקדימי; יש אתר אינטרנט ושני דפי פייסבוק.

יאסר עטילה: אני רק אסבר את האוזן: סרטון שהפקנו לפני חודשיים זכה ל-3.6 מיליון צפיות, ובין העוקבים אחרי דפי הפייסבוק שלנו יש גם מהמדינה, גם ממדינות ערב, ממצרים, סוריה, לבנון והרשות הפלסטינית.

אחמד טיבי: אגב, הדיגיטל שלהם מיוחד, מוצלח.

יאסר עטילה: תודה רבה.

עיסאווי פריג': מצטרף.

איתן כבל: אני מבקש לקבל את המספרים האלה בצורה מדויקת, על פי החלוקה.

איתן כבל: אני מבקש את זה לא לדיון הבא, אלא לשבוע הבא.

עיסאווי פריג': אבל אלדד לא השלים את התמונה של - - -

איתן כבל: נחמן, בבקשה, שאלה.

נחמן שי: רציתי לדעת איך אתם מפיצים את השידורים בארץ ומעבר לגבולות הארץ.

נחמן שי: האם יש קליטה של שידורי התאגיד בערבית באזורים הסמוכים והרחוקים?

יאסר עטילה: כפי שאמרת, כבוד חבר הכנסת, כל שידורי המדיה הקלאסית מופצים בדיגיטל ומגיעים ל...

יאסר עטילה: זה ברור.

יאסר עטילה: שידורי הרדיו מופצים במשדרי אף-אם.

יאסר עטילה: יש פריסה ארצית של משדרים, ובוודאי קולטים אותנו מהצפון ועד הנגב בדרום, וזה גם משתקף באינדיקציה שאנחנו מקבלים מהשטח ומסקר שקיבלנו את תוצאותיו רק לפני שבוע.

איתן כבל: טוב.

יאסר עטילה: לגבי ה - - -

נחמן שי: רגע, הוא לא ענה.

איתן כבל: תראה, אני לא רוצה למנוע מכם את השאלות; אלה שאלות לגיטימיות ונכונות, אבל הן עדיין מוקדמות.

איתן כבל: אנחנו התכנסנו כאן לדבר על שלוש נקודות מרכזיות: העובדים שהופרשו ואיך מטפלים בהם - --

יואל מך: וגם הגמלאים.

איתן כבל: כן, אתה צודק.

נחמן שי: אבל אני רוצה תשובה לשאלה שלי.

איתן כבל: בסדר, אבל אני אומר לחברים האחרים: עובדים, ירושלים וארכיון.

איתן כבל: יאסר, אנא תשלים לו בבקשה.

יאסר עטילה: לגבי הטלוויזיה, שידורי הטלוויזיה מופצים היום בלוויין עמוס.

יאסר עטילה: קשת השידור מכסה את המדינה כמובן, וגם את ארצות ערב, וזה מגיע גם לחלק מאירופה.

יאסר עטילה: אבל, כדי להרחיב את תפוצת השידור ולהבטיח קשת רחבה יותר אנחנו במאמצים ובהתארגנות לעבור לשדר בלוויין - - -

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: אנחנו עוד נדון בעניינים האלה, כי עדיין את רשת ג' לא קולטים טוב בכל מקום וכולי, אבל זה עדיין לא הזמן לתת לזה את ההתייחסות.

איתן כבל: אני רוצה עכשיו להתחיל דווקא בעניין העובדים.

איתן כבל: אפי, אני ארצה את ההתייחסות שלך לגבי העמידה בכללים כלפי התאגיד, כלומר, שאכן כל מה שסיכמנו מתקיים.

איתן כבל: דבר שני, לגבי פורשי רשות השידור – איך זה מתנהל מולם ומה נעשה.

איתן כבל: כי אני שומע יותר מדי טרוניות מכאיבות.

איתן כבל: אחרי שאפי יסיים אני ארצה לשמוע גם את ברי, שהוא היום המפקד העליון של כל העניין הזה.

איתן כבל: אני אומר לכם, אחת הנקודות שחשוב לי לצאת איתן מכאן היום זה הנושא של הגמלאים והנושא של אלה שהופרשו מרשות השידור ולא מוצאים את עצמם בתוך התאגיד ואלה שעדיין מנסים להתקבל לתאגיד.

איתן כבל: אלא שלוש הקטגוריות.

איתן כבל: ואני רוצה תשובות קצרות, לא סיפורים ולא כלום.

איתן כבל: אבל לפני הכול, ראשון הדוברים, חבר הכנסת אילן גילאון.

אילן גילאון: אני חושב שלגבי התאגיד היושב-ראש ממש צודק, זאת אומרת, אנחנו עדיין לא בדיון על השאלה אם לילד הזה פיללנו, אנחנו עוד רחוקים מהמקום הזה.

אילן גילאון: אני שמח ומקבל בקורת רוח את זה שיש התאגדות ויש הסכם קיבוצי, אבל בפרטים צריך לדון.

אילן גילאון: ברשותכם, משום שאני קצת מיושן ואני עדיין תפוס בתוך הטראומה של פירוק רשות השידור, שבעיניי היא משל למציאות של כולנו כאן

אילן גילאון: במדינת ישראל – אני דווקא רוצה לחזור על שאלות ששאלתי באמצע מאי את שר האוצר, שהיה ממונה על כל המעבר הזה ועל כל הדברים האלה.

אילן גילאון: אלה שאלות פשוטות, שעד עצם היום הזה לא קיבלתי עליהן מענה.

אילן גילאון: הן קשורות דווקא לקבוצה של האנשים שאתה הזכרת אותם כמי שנפלטו מתוך המערכת.

אילן גילאון: היו כמה שאלות לגבי חובות שאנשים תבעו מן הכנ"ר והיה להם עד 1 באוקטובר להגיש את כל הסתייגויותיהם, כי לאחר מכן פנסיית הגישור שלהם תשובש.

אילן גילאון: אני פשוט רוצה להקריא את השאלות שלי, איתן.

איתן כבל: בבקשה, אדוני.

אילן גילאון: מי שיכול לענות עליהן.

אילן גילאון: ..

אילן גילאון: על אחת כבר קיבלתי תשובה.

אילן גילאון: האם הוקמה ועדת חריגים למפוטרי רשות השידור, כפי שהובטח בדיונים בוועדת הכלכלה של הכנסת?

אילן גילאון: האם כל תביעת חוב שהוגשה במהלך השנים 2017-2014 לכנ"ר קיבלה מענה והכרעה לפני המועד 1 באוקטובר 2017, שהוא המועד האחרון שבו מפוטרי רשות השידור נדרשו לחתום על כתב סילוק על מנת לקבל את הפיצויים ופנסיית הגישור שהובטחו להם על פי כל דין והסכם?

אילן גילאון: אם לאו, מה יעלה בגורל תביעות החוב העומדות?

אילן גילאון: מדוע הכנ"ר לא נותן מענה לכל תביעות החוב עד המועד האחרון לחתימת המפוטרים?

אילן גילאון: כמה משרות בשירות המדינה אוישו ללא מכרז על ידי מפוטרי רשות השידור?

אילן גילאון: לא בתוך התאגיד, אלא בשירות המדינה.

איתן כבל: ההתחייבות שדיברנו עליה, כן.

אילן גילאון: כמה עובדי רשות שידור נקלטו – על זה דווקא קיבלנו תשובה מאלדד – בתוך התאגיד?

עיסאווי פריג': אילן, תשאל מה אחוז העובדים שנקלטו מרשות השידור ועדיין נמצאים.

אילן גילאון: אני מצרף את השאלה הזאת.

אילן גילאון: מה הייתה העלות הכוללת של המהלך של סגירת רשות השידור ופתיחת התאגיד, כולל פיטורי העובדים וגיוס עובדים?

אילן גילאון: אתם יודעים מה, על שאלה 6 אני לא רוצה תשובה עכשיו, אני רוצה תשובה על חמש השאלות הראשונות, בתוספת של מי נכנס ומי רק נכנס לתקופת מעבר קלילה.

אילן גילאון: ודבר נוסף, עומר, כשאתה מדבר על הנושא של יצירת המקור – יחסית למה הדבר הזה?

אילן גילאון: יכול להיות שזאת הצלחה מסחררת ויכול להיות שלא, השאלה מה היה קודם.

אלדד קובלנץ: זה סכום עצום - - -

איתן כבל: אין לזה אח ורע.

אלדד קובלנץ: שיפור ניכר.

אלדד קובלנץ: זה באלפי אחוזים יותר ממה שרשות השידור הוציאה, וגם לעומת גופים אחרים.

אלדד קובלנץ: אני אתן רפרנס: רשת, קשת וערוץ 10 מחויבים להשקיע כרגע בסוגה עילית 50 מיליון שקל, ואנחנו 90 מיליון.

איתן כבל: נדמה לי 62, לא?

אלדד קובלנץ: בוועדה אחרת מורידים להם את זה.

איתן כבל: 62, אני צודק, כבר שמעתי את המספר הזה כל כך הרבה בשבועיים האחרונים.

קריאות: - - -

איתן כבל: חברים, תודה.

איתן כבל: אפי, אני כבר אומר מראש: אני מבקש בכתב את התשובות לשאלות של חבר הכנסת גילאון, שהן שאלות ליבה.

אפי מלכין: בסדר גמור.

עיסאווי פריג': איתן, יש לי שאלה נוספת: כמה עובדים מרשות השידור נקלטו בתאגיד ועדיין עובדים?

איתן כבל: אוקיי.

איתן כבל: בבקשה.

אפי מלכין: חלק מהשאלות הן לנציגים אחרים של המדינה.

אפי מלכין: יושב פה נציג של נציבות שירות המדינה והוא ידע להגיד יותר טוב לגבי הכמות המדויקת של ההשמות.

אתי בנדלר: הכוונה לעבודה בשירות המדינה שהיא לא בתאגיד.

אפי מלכין: כן, בשירות המדינה שלא בתאגיד, שהם עובדי מדינה לכל דבר ועניין.

אפי מלכין: למיטב ידיעתנו יש כמה עשרות בודדות בלבד של עובדים שעדיין לא הוסדרו דמי הפרישה שלהם מתוך ה-1,600 או כמה שהיו בתחילה.

אפי מלכין: כל שאר העובדים קיבלו את מה שמגיע להם; למי שהיה צריך לקבל פנסיה הוסדרה לו רכישת הזכויות לפנסיה, ולמי שהיו כספי פיצויים, הוא קיבל את כספי הפיצויים.

משה זמיר: גם אלה שהובטח להם פנסיה של 4,000 שקל בחודש?

איתן כבל: אני אאפשר לך.

משה זמיר: פנסיית הגישור זה רמאות אחת גדולה.

איתן כבל: אני אאפשר לך, יקירי.

אפי מלכין: למיטב ידיעתי אין אף תביעה של הארגונים היציגים על כך ששקל אחד לא שולם בהתאם להסכמי הפרישה.

אפי מלכין: אני לא יודע למה אדוני מתכוון ספציפית, אבל למיטב ידיעתי אין אף טענות - - -

משה זמיר: כל פנסיית הגישור זה בלוף אחד גדול - - -

איתן כבל: זה לא ילך כך, זה לא ילך.

איתן כבל: אני אאפשר לך, משה.

אפי מלכין: אני לא יודע להתייחס אם זה בלוף או לא, אבל מבחינתנו כל מה שסוכם עם הארגונים היציגים.

אפי מלכין: ..

אפי מלכין: אני לא מכיר שום טענה של בן אדם שאומר ששולמו לו כספים שלא בהתאם לזה.

אפי מלכין: מעבר לזה, הוקמה ועדת חריגים שהועמד לרשותה מיליון וחצי שקל נוספים שהם מעבר לתנאים שסוכמו על פי חוק.

אפי מלכין: זה נועד לטובת אותם - - -

איתן כבל: כמה נוצל?

אפי מלכין: כל מה שהועמד נוצל, וחולק על פי...

אפי מלכין: ברי יוכל להרחיב לגבי זה.

אפי מלכין: זה חולק לגבי אותם אנשים שאו שנפלו בתפר או שהיו להם כל מיני מקרים אישיים שההסכמים לא התייחסו אליהם.

אפי מלכין: לגבי שאלת הגמלאים – שאלת הגמלאים בהיבטים הכספיים שלה, שקשורה למשרד האוצר...

אפי מלכין: יש עוד כל מיני היבטים, של שמירה על קשר, השתתפות בהרמת כוסיות וכו', שזה פחות תחום העיסוק של הממונה על השכר.

אפי מלכין: ישנם שני נושאים עיקריים, אחד - - -

נחמן שי: רגע, מי מטפל בהם?

נחמן שי: אתה מטפל בהם?

אפי מלכין: לא.

נחמן שי: אז זו השאלה.

נחמן שי: מי מטפל בהם?

אתי בנדלר: משרד התקשורת.

יואל מך: אף אחד.

אפי מלכין: לא, למיטב ידיעתי משרד התקשורת התחייב באותו דיון לקחת על עצמו את העניינים הלא כספיים.

נחמן שי: נכון.

אפי מלכין: הוא התחייב לקחת את האלמנטים היותר ארגוניים, יותר - - -

ציון לוי: הוא כבר עשרה חודשים לא ענה לנו.

ציון לוי: מאוגוסט לא קיבלנו תשובה ממשרד התקשורת.

איתן כבל: אתם פניתם אליי בעניין הזה?

ציון לוי: בטח.

יואל מך: למי לא?

איתן כבל: "למי לא" זה אומר שלא פניתם אליי.

נחמן שי: לא, איתן, הם פנו.

איתן כבל: אני קורא כל מייל, ואני פעם ראשונה.

איתן כבל: .. אני תכף אתייחס לעניינים אחרים שעובדים הציגו, אבל את העניין הספציפי הזה אני לא...

איתן כבל: אני מבקש: נא להעביר לי את הפנייה המסודרת, אם אפשר עוד היום.

אפי מלכין: אני אולי אסיים להתייחס לעניינים הכספיים והכלכליים.

אפי מלכין: לגבי הנושאים הכספיים והכלכליים יש שני נושאים עיקריים בהקשר של הגמלאים.

אפי מלכין: אחד, כל הנושא של קרן רווחה לגמלאים שהם בפנסיה תקציבית.

אפי מלכין: את זה המדינה לקחה על עצמה ויש מכתב מסודר של מינהלת הגמלאות, שהודיעה להסתדרות שהמדינה לוקחת על עצמה את כל אותו תשלום של קרן הרווחה - - -

איתן כבל: יש כאן נציג של ההסתדרות?

יואל מך: אתה מדבר על השי לחג, אפי?

אפי מלכין: לא, אני מדבר על קרן הרווחה לגמלאים ותקציבים.

אילן גילאון: חבר'ה, בואו נדבר על הדברים העיקריים.

נחמן שי: מי מחליט מה הדברים העיקריים?

נחמן שי: למה אתה מחליט שזה לא דברים עיקריים?

נחמן שי: כי לא שאלת את זה בחמש השאלות שלך?

נחמן שי: באמת.

איתן כבל: נחמן, קודם כול - - -

נחמן שי: לא, באמת, להם זה דברים עיקריים.

אורן אסף חזן: איתן, זה רגע מכונן, תשאיר אותו.

אורן אסף חזן: הוא צודק, אני לא צוחק, כל הכבוד לו.

אורן אסף חזן: בגלל זה אני שותק.

איתן כבל: נחמן, אם אני אשאל כל אחד מה חשוב לו - - -

אילן גילאון: הרמת כוסיות, נחמן, זה לא בדיוק מה שבראש מעייניהם, באמת.

איתן כבל: נחמן, אני לא אמרתי שאני מתעלם, אני רק אומר ש...

איתן כבל: אני אתייחס לזה.

איתן כבל: מלכין, בבקשה.

אפי מלכין: לגבי הנושא הנוסף, שי לחג, מה שהיה זה שלגבי כל העובדים שהם בפנסיה התקציבית, שהם הרוב הגורף, בערך 80% או 85% – ביחד עם נציג ההסתדרות עשינו מאמץ מאוד גדול, והשי לחג של ראש השנה שולם לכל אותם עובדים, למרות שהמדינה בדרך כלל מאוד לא אוהבת לקחת על עצמה התחייבויות של גופים אחרים.

אפי מלכין: לגבי ההסדר של מכאן והלאה, שאמור להסדיר גם את העובדים שזכאים לשי לחג, ישנן שתי אפשרויות.

אפי מלכין: או שהמדינה תיקח את זה על עצמה באופן מלא מכאן והלאה – ויש דיונים פנימיים בתוך משרד האוצר איך נכון לעשות את זה – או שהמדינה תעביר איזשהו סכום כסף לחברה למפעלי כלכלה ומשק של ההסתדרות והיא תטפל בזה.

יואל מך: פסח עוד חודש, אפי.

אפי מלכין: פסח עוד חודשיים - - -

איתן כבל: יואל, יואל, אני איכנס לזה, עזוב.

איתן כבל: חברים, ברשותכם, אני רוצה קודם כול - - -

אורן אסף חזן: - - -

איתן כבל: אורן, בבקשה.

איתן כבל: בעניין של הגמלאים אני כבר אומר לכם שאצלי במשרד אני אקיים דיון, וגם אזמין אליו את אלה שהתחייבו לפרוטוקול, אסף וסרצוג ונציגי משרד התקשורת, יחד עם הגמלאים.

איתן כבל: אני לא מתכוון לנהל איתם משא ומתן, אלא אני רוצה לדעת שיש לוחות זמנים לסיום ושיש טיפול הולם בעניין הזה.

איתן כבל: פשוט מאוד, בלי יותר מדי...

איתן כבל: כאן זה לא המקום להגיד אם צריכים לקבל סירים מסולתם או ממישהו אחר, אני לא נכנס לעניין הזה.

אפי מלכין: השי לחג הוא שי כספי, הוא לא שי חומרי.

איתן כבל: אמרתי שאני לא רוצה להיכנס עכשיו לרזולוציות האלה, זה איננו המקום.

איתן כבל: אם הייתה פה ההסתדרות, הייתי שמח שהייתה נותנת את ההתייחסות שלה בתהליך הזה, אבל היא לא, ולכן אני לוקח על עצמי להיכנס, יואל, לעניין הזה.

אפי מלכין: עוד כמה מילים.

איתן כבל: עוד כמה מילים ואז אני רוצה לחזור חזרה אליהם, כדי לסגור את הפרק הזה.

לאה ורון: נרשמו שישה נציגים של ההסתדרות שהיו אמורים להגיע לישיבה.

לאה ורון: אף לא אחד מהם הגיע?

עדי סופר: יש פה נציגים של ההסתדרות.

עדי סופר: אני באופן אישי לא מטפל בנושא הזה - - -

לאה ורון: מה שמך?

עדי סופר: שמי עדי סופר, אני מאגף כלכלה בהסתדרות.

עדי סופר: אני מלווה את העובדים - - -

איתן כבל: אני תכף ארצה לשמוע אותך.

עדי סופר: אני פחות מכיר את הנושא של - - -

איתן כבל: בסדר, אז יכולת פשוט להגיד שאתה לא מכיר.

איתן כבל: אני שואל לא בקנטרנות, אלא באמת כדי לדעת איך הם רואים את התהליך הזה.

איתן כבל: אני אבקש את ההתייחסות שלך בהמשך.

איתן כבל: יואל, בבקשה.

איתן כבל: אבל ממש בקצרה.

יואל מך: אני אשתדל.

איתן כבל: לא, אל תשתדל.

איתן כבל: בקצרה.

יואל מך: שמי יואל מך, אני גמלאי של רשות השידור.

יואל מך: אני רוצה שתדעו: מהיום שרשות השידור נסגרה, למעשה אנחנו, כמעט 1,200 גמלאים, נותרנו יתומים.

יואל מך: אין לנו אבא ואימא.

יואל מך: לכל גמלאי במדינה יש כתובת, יש ארגון אם שאיתו הוא קשור, יש יחידת רווחה ויחידת גמלאים בכל גוף, כמו שהיה לנו ברשות השידור.

יואל מך: את כל האופרציה הזאת ברשות השידור הפעילה פקידה אחת, שמה ליאת.

יואל מך: היא הפעילה גם את השי לעובדים וגם לגמלאים, כך שלא מדובר - - -

איתן כבל: יואל יקירי, אל תפספס את ההזדמנות שאני נותן לך, אל תיכנס לדברים האלה.

איתן כבל: מה שחשוב לי לדעת ממך זה שאתה אומר שמאז אתם בנתק מוחלט ואף אחד לא באמת שומע ומקשיב לטענותיכם.

יואל מך: חשוב לציין פה את העזרה של אפי מלכין, שבחג הקודם באמת עשה מאמץ והצליח להריץ עבור חלק מהגמלאים – עבור חלק, לא עבור כולם, רק לאלה של התקציבית – את השי לחג.

יואל מך: אבל עכשיו פסח הקרוב מתקרב, ולא נעים לי לחזר על הפתחים ולהתחנן.

יואל מך: אני חושב שגמלאים במדינה, מגיע שיתייחסו אליהם, מגיע שיהיו פתרונות - -

איתן כבל: מאה אחוז.

איתן כבל: וכך יהיה.

יואל מך: - -שתהיה כתובת לכל גמלאי שיש לו בעיה, ושלא נצטרך להתחנן - - -

איתן כבל: אוקיי, יואל, אני מסכם.

איתן כבל: כמו שאמרת - - -

יואל מך: זה סוכם בוועדת ביטן שהייתה במרץ שנה שעברה, ומאז כל הפניות, גם של חבר הכנסת נחמן שי וגם של יעקב פרי, אל מנכ"ל משרד התקשורת ואל השר לא קיבלו מענה.

יואל מך: ונמאס להתחנן בשביל - - -

איתן כבל: יואל, אתה צודק.

איתן כבל: בוא נסכם את זה ככה: שבוע הבא, בלי נדר, אני אקיים אצלי דיון במשרד בהשתתפות נציגי משרד האוצר וההנהלה, ובוודאי גם משרד התקשורת, כדי שאנחנו נעשה סגירה של העניין, עם פרוטוקול, בהתאם להתחייבויות - - -

יואל מך: איתן, רק תיקח בחשבון שהגמלאים זה לא אוכלוסייה הומוגנית – יש צוברת ויש תקציבית.

יואל מך: זה די מורכב, צריך פה פתרונות לכל האוכלוסיות.

יואל מך: בפעם הקודמת רק התקציבית קיבלו שי והצוברת לא קיבלו, למרות שעל פי הכללים הנהוגים הם צריכים לקבל.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: יואל, זה יטופל.

יואל מך: אני מודה לך.

ציון לוי: יש לי הערה קטנה.

ציון לוי: אני ציון לוי, מהוועד יחד עם יואל.

ציון לוי: בין הרביעי לשביעי אנחנו לא נמצאים, אז אם אפשר, לקיים את הפגישה לפני או אחר.

איתן כבל: שבוא הבא.

איתן כבל: עוד אין רביעי ואין שביעי.

איתן כבל: ציון, בסדר גמור.

איתן כבל: אם תרצו שאני אתאם את זה בדיוק כשאתם נוחתים, גם את זה אני אעשה.

איתן כבל: אין לי בעיה בעניין הזה.

איתן כבל: אוקיי, תודה, את העניין זה סיכמנו.

יואל מך: אתה לוקח על עצמך לסגור אותו?

איתן כבל: אני דיברתי בעברית.

איתן כבל: אבי, אני אגיע גם אליך, אני רוצה שתסכם בסוף את ההתייחסות שלכם, איך משרד התקשורת מתכתב עם התאגיד/רשות השידור ואיך הוא רואה את עצמו בתוך כל התהליך הזה.

איתן כבל: ברי, בבקשה.

איתן כבל: תדבר על מה שנמצא תחת האחריות שלך.

איתן כבל: רק לפני שאתה מדבר – אפי, אני רוצה לומר משפט, כדי להבהיר את הדברים.

איתן כבל: יש קבוצות, לחלקן משה יתייחס בהמשך, של כאלה שנפלו בין הכיסאות – אנשים שחסר להם עוד חודש כדי לקבל פיצוי כזה וכזה, אנשים שחסרים להם חודשיים ועוד כל מיני דברים כאלה, אנשים שמצאו את עצמם בין שמיים לארץ עקב סיטואציה שנכפתה עליהם; שאנחנו, המדינה, ביצענו פעולות כאלה ואחרות והם מצאו את עצמם בין שמיים לארץ.

איתן כבל: מלכין, אני כבר אומר לך, אני אוסף את המקרים האלה ונקיים גם אצלי דיון סביב זה.

איתן כבל: מדובר בשלוש או ארבע קבוצות לפני פרישה, אני חייב שננקה את זה.

איתן כבל: בבקשה, ברי.

אורן אסף חזן: אפי ממהר להפעלה לילדים?

איתן כבל: הוא בתפקיד - - -

אורן אסף חזן: הוא עושה גם בריתות?

איתן כבל: לא יודע, יכול להיות, אולי תזמין אותו לפעם הבאה.

אתי בנדלר: על מי הוא מדבר?

אתי בנדלר: על מלכין?

אתי בנדלר: הוא מהכונס הרשמי.

ברי בר ציון: לא, הוא מהממונה על השכר.

ברי בר ציון: הכונס הרשמי זה מישהו אחר.

אורן אסף חזן: אני לא הייתי נותן לו להיות ממונה על גן ילדים.

איתן כבל: אח שלי, די, עזוב.

אורן אסף חזן: סליחה, סליחה.

איתן כבל: ברי, בבקשה.

ברי בר ציון: אני פשוט שוקל אם לתת סקירה ארוכה, או - - -

איתן כבל: סקירות ארוכות מפחידות אותי.

איתן כבל: אני רוצה שתתמקד בליבה, בטענות המרכזיות שמונחות לפתחך, מה נעשה ומה נותר.

לאה ורון: ברי בר ציון העביר מסמך, שהעברנו לכל חברי הכנסת.

איתן כבל: ראיתי את המסמך המפורט שהעברת אלינו.

ברי בר ציון: זו התמצית, זה מה שרציתי להקריא עכשיו מילה-מילה.

ברי בר ציון: קודם כול, בהנחיית הכונסת הרשמית, כל הטיפול בנושא של העובדים עמד ועומד לנגד עינינו, באמת מתוך ראייה שצריך לדאוג לאוכלוסייה הזו.

ברי בר ציון: זה היה לפני וזה נמשך עד עתה.

ברי בר ציון: ביום התחילה פוטרו: 1,025 איש שהיו עובדים סדירים של הרשות; עוד כ-130 עובדי ש"ת, שזה סוג העסקה כזה מוזר, שלכאורה גם יש להם יחסי עובד-מעביד; ועוד כ-30 עובדי כוח אדם; וחוץ מזה עוד 73 גמלאים שעבדו בכל מיני חלקיות משרה.

ברי בר ציון: כל אלה, ביום התחילה הופסקה העסקתם.

ברי בר ציון: המספר חשוב כדי להבין שבכל האנשים האלה היה צריך לטפל - - -

דב חנין: ואל אלה צריך להוסיף את אלה שפוטרו עוד לפני יום התחילה.

ברי בר ציון: בתחילת הפירוק הועסקו כ-1,600 איש ועד יום התחילה פרשו 473 איש.

ברי בר ציון: כל הדברים שאני אומר, שמנו אותם במסמך מסודר שהופץ לכל חברי הוועדה.

ברי בר ציון: חבר הכנסת גילאון, חלק מהתשובות לשאלותיך נמצאות במסמך הזה בפירוט.

ברי בר ציון: אנחנו ביצענו 13 כנסי פורשים, וכל עובד קיבל שקית שהיה בה באופן אישי ופרטני את הפרטים שלו, שמולאו ידנית.

ברי בר ציון: ואגב, שש פעמים במהלך חצי השנה שקדמה אנחנו שינינו את הדפים האלה.

ברי בר ציון: תחשבו רגע, 1,600 חתיכות שכל פעם מעדכנים אותן מחדש.

ברי בר ציון: הכנסים התבצעו ברחבי הארץ בהתאם לנוחות האנשים, בהתאם למקומות שהם באים מהם, ומכיוון שעם הזמן לא כולם יצאו לקבל את כל התנאים בבת אחת – בגלל הסכמים בין ההסתדרויות לבין משרד האוצר, בגלל כל מיני שינויים שהתרחשו תוך כדי תקופת הפרישה – אז נעשו עוד כנסים ועוד כנסים, כל פעם בקבוצות של אנשים.

ברי בר ציון: אנחנו גם נמצאים עם העובדים בקשר טלפוני, בהודעות אס-אם-אס עד היום הזה.

ברי בר ציון: עד היום הזה מגיעים עובדים, מתקבלים בפגישות אישיות, בתיאום מראש כמובן.

איתן כבל: ברי, כדי שלא נפספס את העניין, כמה עובדים עדיין נמצאים תחת הטיפול שלכם, עובדים שעדיין לא הגעתם איתם לסוף טיפול?

ברי בר ציון: לדעתי שלושים ו...

ברי בר ציון: כמה לא חתמו על כתב סילוק?

ברי בר ציון: תענה רונית, משנה למנכ"ל משאבי אנוש.

רונית בראון-קוניס: יש לנו כ-25 עובדים שלא חתמו על תנאי הפרישה - - -

איתן כבל: מה הסיבה המרכזית?

רונית בראון-קוניס: חלק לא היו בליבת העשייה ופספסו את המועדים.

רונית בראון-קוניס: אני גם חייבת להגיד שיש היענות של הממונה על השכר לאפשר למקרים החריגים לחתום - - -

איתן כבל: כמה?

איתן כבל: זה גם מתכתב עם מה שחבר הכנסת אילן גילאון שאל.

נחמן שי: זאת אומרת ש-25 נשארו עדיין - - - ?

רונית בראון-קוניס: 25 מהעובדים שהיו זכאים לתנאי פרישה לא חתמו - - -

איתן כבל: כמה מהם זה בעיות מיוחדות?

איתן כבל: זאת אומרת, יש כאלה שאני מניח שלא ניגשו בזמן, אבל אני רוצה לדעת שזה מתכתב עם השיח שאמרתי למשנה לממונה על השכר, כדי לדעת כמה עוד נותרו - - -

אילן גילאון: עיקר הטענות היו על דרכי חישוב הפיצויים לעומת התקנים.

אילן גילאון: אנשים עבדו בתקן מסוים והיה פער בין הדברים.

ברי בר ציון: אילן, תראה, אנחנו מבלבלים פה שני דברים.

ברי בר ציון: יש את תביעות החוב - - -

אילן גילאון: על זה אני מדבר.

ברי בר ציון: אז תכף אני אתן לרונית להשיב - - -

אילן גילאון: למה אתה מתכוון ב"סילוק"?

אילן גילאון: מה זה סילוק?

ברי בר ציון: קבלת הכספים – לא הפיטורים, כי פיצויי פיטורים הם קיבלו על פי חוק – קבלת התנאים המיטיבים לפי ההסכמים השונים הותנתה על ידי השלטון בחתימה על כתב סילוק.

ברי בר ציון: זאת אומרת, קיבלתי את מה שמגיע לי, אני מוותר על כל תביעה וכן הלאה.

ברי בר ציון: כאלה חתמו 970 ומשהו, ועוד 25 לא חתמו.

ברי בר ציון: זה מה שהיא התחילה להסביר.

ברי בר ציון: תביעות חוב זה סיפור אחר.

ברי בר ציון: אנשים אומרים, תראה, אתם חישבתם לי כך וכך, אבל מגיע לי - - -

איתן כבל: כמה כאלה יש?

ברי בר ציון: גם זה נמצא בנייר שלפניך, אבל אני אסבר את האוזן.

ברי בר ציון: בסך הכול הוגשו 832 תביעות חוב.

ברי בר ציון: מתוכן 584 הוגשו עד יום התחילה.

ברי בר ציון: 248 הוגשו מיד אחרי יום התחילה.

ברי בר ציון: אילן, אני עונה גם לך על שאלתך.

ברי בר ציון: מאלה שהוגשו לפני יום התחילה, מתוך 584, 37 טרם הוכרעו.

ברי בר ציון: וזה הולך בהלוך ושוב, זה לא דברים שהם - - -

איתן כבל: ברור.

ברי בר ציון: ומתוך אלה שהוגשו לאחר יום התחילה 60 טרם הוכרעו.

ברי בר ציון: בסך הכול, מתוך 800 ומשהו תביעות, 97 לא הוכרעו, שזה 12% בערך – שזה הישג יפה.

ברי בר ציון: שוב, כדי לסבר את האוזן, אם אדוני היושב-ראש מגיש תביע ואומר לי "מגיעה לי עוד חצי דרגה" – זה עניין שלוקח המון הזמן.

איתן כבל: ברור.

איתן כבל: ברי, אני יכול לומר, לפחות על פי הדיווח שלך, שזה נראה שנעשית כאן עבודה מאוד מאוד - - -

ברי בר ציון: אני אומר את זה לא כמטבע לשון: מאוד חשוב לנו להיות גם שירותיים כלפי העובדים, וכל הצוות יודע את זה, וגם לנסות לפתור את העניין.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: גברתי רוצה להשלים?

רונית בראון-קוניס: רק עוד שתי נקודות קטנות.

רונית בראון-קוניס: אנחנו ברשימות תפוצה מלאות, לפי האוכלוסיות השונות, שולחים אס-אם-אסים שמגיעים לפלאפונים עד היום.

רונית בראון-קוניס: רק השבוע שלחנו אס-אם-אס, 47 הודעות ששלחנו באופן פרטני.

רונית בראון-קוניס: יש לנו תיבת דואר ייעודית שעוברים עליה יום-יום ונותנים תשובות וגם תיבות קוליות.

רונית בראון-קוניס: אנחנו כל הזמן – צוות מצומצם – מטפלים בדברים, ובנוסף, היקף העובדים שמגיעים, בתיאום מראש כמובן, הוא עשרות עובדים שמגיעים ומקבלים שירות.

ברי בר ציון: אני רוצה להוסיף שני דברים.

ברי בר ציון: אחד, הצוות מצומצם והוא מצטמצם, כי היו הסכמות עם האוצר שהצוות מצטמצם.

ברי בר ציון: דבר שני, אני מבטיח לכם שיש אנשים שלא שבעי רצון, שנופלים בין הכיסאות, זה טבעו של עולם.

ברי בר ציון: וגם בהם אנחנו משתדלים לטפל בכפפות של משי.

איתן כבל: תודה, ברי.

איתן כבל: אני רוצה לעשות עוד סגירה.

איתן כבל: אדוני מנציב שירות המדינה ייתן לנו את המפה של כמה פנו וכמה התקבלו.

איתן כבל: לאחר מכן אתן לנחמן התייחסות.

איתן כבל: נגיע לכולם, אבל דברו קצר ותהיו ממוקדים.

איתן כבל: הדיון הוא עד דקה לאחת עשרה.

איתן כבל: אני רוצה לשמוע גם את נציגי העובדים שהכריזו על סכסוך עבודה, עובדי התאגיד, תומר שלפניק או יאיר.

איתן כבל: לאחר מכן אני אסכם את החלק הזה, נעבור לדבר על המעבר לירושלים, לאחר מכן נעשה סגירה של הדיגיטציה, ואז התזמורת.

איתן כבל: וגם הקוד האתי כמובן.

איתן כבל: אדוני, בבקשה.

אלמוג שרב: שמי אלמוג, אני אחראי בנציבות שירות המדינה על הנושא של השמת עובדי רשות השידור.

אלמוג שרב: אנחנו התחייבנו לתת לאנשים 100 הצעות בפטור ממכרז.

אלמוג שרב: הסיכום היה שאנחנו ניתן 100 הצעות, לא התחייבנו לקלוט.

איתן כבל: דרך אגב, זאת הייתה הטענה שלי באותו יום.

אלמוג שרב: אנחנו לקחנו את העניין באמת ב - - -

אילן גילאון: מה זאת אומרת שלא התחייבתם לקלוט?

אילן גילאון: הרי אתה יכול גם לתת אלף הצעות.

אלמוג שרב: אני אסביר - - -

איתן כבל: חברים, תנו לו, הכול כבר כתוב בפרוטוקול.

אורן אסף חזן: זה הדיון של הוועדה המיוחדת שקמה לפני שלוש שנים - - -

איתן כבל: לא, לא, אבל לא משנה.

אורן אסף חזן: גם שם זה היה, לפני שנסגר החוק.

אלמוג שרב: אני אומר שאנחנו לא ראינו את זה כהתחייבות מהשפה אל החוץ.

אלמוג שרב: אני באופן אישי מטפל בפרויקט ועשינו מאמצים מאוד ניכרים.

אלמוג שרב: אני אפרט ואני גם אגיע לשורה התחתונה.

אלמוג שרב: אנחנו פרסמנו 130 הצעות.

אלמוג שרב: התחייבנו ל-100 ופרסמנו 130 הצעות, בכל רחבי הארץ, במקצועות שונים, בתחומים שונים.

אלמוג שרב: עשינו מאמצים להגיע לעובדים.

אלמוג שרב: אני אישית הגעתי לחלק מאותם כנסים, לשוחח עם העובדים, להסביר להם.

אלמוג שרב: יצרנו פלטפורמה שכל המשרות יונגשו לעובדים, כולל אס-אם-אסים, כדי לוודא שכל האנשים מכירים ויודעים.

אלמוג שרב: בפועל רק 85 עובדים מתוך עובדי רשות השידור בחרו להגיש את המועמדות שלהם לאותן 130 משרות, בין היתר כי אופי המשרות שיש בשירות המדינה, חלקן לא מתאימות למיומנויות, הכישורים והרצונות של העובדים.

אלמוג שרב: אני באופן אישי התקשרתי לשוחח עם אנשים, ולמשל מישהי שהייתה מאפרת 25 שנה אמרה שהיא לא רוצה עכשיו להיות פקידה.

אלמוג שרב: מתוך אותם 85 אנשים 40 עברו בהצלחה את הוועדות והתקבלו ונקלטו לעבודה בשירות המדינה.

אלמוג שרב: בנוסף לזה יש לנו עוד 15 אנשים שנקלטו לשירות המדינה באמצעות מכרזים פנימיים.

אלמוג שרב: זאת אומרת, אנחנו נתנו אפשרות להתמודד גם במכרזים פנימיים, והאפשרות הזאת עדיין פתוחה ועומדת - - -

איתן כבל: כמה נקלטו בסך הכול מתוך ה-100?

אלמוג שרב: מתוך ה-100 נקלטו כ-45 אנשים.

אלמוג שרב: עוד פעם, מבחינת התהליך שעשינו - - -

איתן כבל: אלמוג, הבנתי.

איתן כבל: הייתה חשובה לי השורה התחתונה.

אלמוג שרב: אני אגיד רק עוד מילה אחת.

אלמוג שרב: אנחנו אמנם עמדנו בדרישות הפורמליות, אבל עדיין הרגשנו שיש אנשים מאחורי הדברים האלה, ואגב, אני נמצא איתם בקשר כמעט יום-יומי, האנשים האלה מתקשרים אליי באופן חופשי.

אלמוג שרב: לכן אנחנו בעצם פנינו לוועדת השירות, פנינו לממשלה, וקיבלנו אישור לתת עוד שישה חודשים שבהם נקלוט אנשים בפטור.

אלמוג שרב: אנחנו הרי הוגבלנו לעשות את התהליך הזה עד ל-15 בספטמבר, רצו שנהיה מאוד מהירים ושמו לנו סד.

אלמוג שרב: אבל האנשים עצמם עוד לא היו בשלים נפשית, בחלקם, להיכנס לתוך התהליכים האלה.

אלמוג שרב: אז קיבלנו החלטת ממשלה ב-1 בינואר, יצא קול קורא לכל משרדי הממשלה להעמיד משרות נוספות, ואנשים יוכלו להתמודד בתהליכים האלה עד סוף יוני.

איתן כבל: תודה, אלמוג.

איתן כבל: אני כבר אומר לך שגם חצי השנה הזאת לא תספיק.

איתן כבל: אמרת משפט נכון, מרוב הרצון שהיה בזמנו לסיים את החוק, שרצו כל הזמן לעשות את ה-וי... הרי ידעתי שזה יקרה, בשביל זה לא צריך להיות לא חבר כנסת ולא איש מקצוע, כדי להבין שזו אמירה רק בשביל לסמן וי.

איתן כבל: וכל אלה שהצביעו בעד זה הצביעו כשהם יודעים שהסיכוי שהממשלה תעמוד בהתחייבות.

איתן כבל: .. חלק מהאנשים, אני מניח, נכנסו לעבודה לא כי הם היו מאוהבים בה עד כלות, אלא כי המציאות כפתה זאת עליהם.

איתן כבל: בנסיבות האלה זאת הייתה ברירת המחדל הפחות גרועה עבורם.

איתן כבל: אני כבר אומר לך שאני אוציא אליכם פנייה, ואני אפנה גם לשרים הרלוונטיים, להאריך את זה לפחות לשנה.

איתן כבל: כי יש כאן תהליך שבו אנשים גם מתבשלים עם עצמם, וגם, משרות מתפנות.

איתן כבל: זאת אומרת, כשיש לך יכולת לראות לטווח של שנה זה לאין שיעור יותר נכון מאשר כשאתה רואה את הדברים בטווח מאוד מצומצם.

איתן כבל: לכן זה צריך להיות לפחות במרחב של שנה.

איתן כבל: אז אני כבר אומר שאנחנו נוציא פנייה בעניין.

איתן כבל: בכל מקרה, אדוני, תודה.

ברי בר ציון: אדוני, אפשר לבקש בקשה בהקשר הזה?

איתן כבל: בבקשה.

ברי בר ציון: קודם כול אני חייב להגיד תודה באופן אישי למר אלמוג שרב, שבאמת עושה עבודה נפלאה.

ברי בר ציון: שנית, פניתי גם בכתב בעניין.

ברי בר ציון: יש עובדי פירוק שהם עובדי רשות לשעבר והם עוד לא סיימו את עבודתם.

ברי בר ציון: אנחנו מבקשים שכשהם יסיימו את עבודתם תינתן להם אותה תקופת פטור.

ברי בר ציון: אני יודע שהם פעלו למען זה, אבל אני מבקש שבמכתב שאתה תוציא תכלול גם את זה.

איתן כבל: בסדר גמור.

איתן כבל: משה, אני תכף אאפשר לך.

עיסאווי פריג': באותו הקשר רציתי לומר כמה מילים לגבי החינוכית ועובדיה.

איתן כבל: לא, החינוכית עכשיו בחקיקה נפרדת, בתהליך נפרד - - -

עיסאווי פריג': זה באוגוסט, עוד כמה ימים - - -

אורן אסף חזן: הוא צודק בזה שזה קשור, כי הרי כל מה שאנחנו מתעסקים בו עכשיו לגבי העובדים שכאן יכול לקרות גם לגביהם.

אורן אסף חזן: ולכן אפשר להקדים את המאוחר - - -

עיסאווי פריג': רק שאני אבין איפה זה עומד עכשיו.

איתן כבל: אורן חזן, אנחנו לא זימנו לכאן לא את האנשים, לא את מי שעוסק בעניין, כי הנושא כאן הוא לא החינוכית.

איתן כבל: אינני נכנס עכשיו לתוך התהליך הזה.

איתן כבל: שר החינוך קבע מנהלת שמלווה עכשיו אותם בתהליך הזה, יש חקיקה שמובאת לכנסת בעניין, ולכן אני לא רוצה - - -

אורן אסף חזן: אתה יכול לקיים דיון על זה?

איתן כבל: לא, זה עבר לוועדת החינוך.

איתן כבל: מי שמטפל בחינוכית זה ועדת החינוך - - -

אורן אסף חזן: אבל יש פה טעם לפגם, כי - - -

איתן כבל: לא, לא, לא, אין בזה טעם לפגם - - -

עבד אל חכים חאג' יחיא: היה כאן ויכוח אם היא צריכה להיות ברשות השידור או - - -

איתן כבל: אבל זה הסתיים, אני לא נכנס לזה, אני רוצה לסיים את הדברים שלשמם התכנסנו.

אורן אסף חזן: רק שאלה.

אורן אסף חזן: היה ותפורק החינוכית באוגוסט הקרוב ויקימו ערוץ חדש, אם תהיה צרה עם העובדים זה לא יבוא בפניך?

איתן כבל: אני מניח שכן.

איתן כבל: וכשיובא - - -

אורן אסף חזן: לכן אני מבקש להקדים תרופה למכה ולא להגיע למקום שבו אנחנו יודעים לתת פתרון למשהו שאפשר לפתור אותו מראש.

אורן אסף חזן: אני מבקש לקיים דיון על זה.

אורן אסף חזן: זאת בקשה אישית שלי, אני מניח שגם עיסאווי ואחרים יצטרפו.

אורן אסף חזן: מקובל?

איתן כבל: כן.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: נחמן, בבקשה.

איתן כבל: אחר כך אאפשר למשה לשאול את שאלתו - - -

שרון דואק: - - - שתי דקות על העובדים - - -

איתן כבל: אני אאפשר לך, אף אחד לא הולך.

איתן כבל: נחמן, בבקשה.

נחמן שי: תודה, איתן.

נחמן שי: אני מבין שאתה רצית לצמצם את הדיון הזה לכמה היבטים יותר ארגוניים מאשר מהותיים לגבי פעילות התאגיד.

נחמן שי: אני גם לא בעד שאנחנו נחלק ציונים אם השידורים מוצאים חן בעינינו או לא.

איתן כבל: זה לא הזמן עדיין.

נחמן שי: זה גם לא בדיוק תפקידנו.

איתן כבל: נכון.

נחמן שי: אבל אני רוצה לציין באופן כללי שאני רואה באמת בעין יפה את ההתקדמות של התאגיד, את העובדה שהוא הצליח לצאת מחבלי הלידה שלו ושהוא משדר.

נחמן שי: אני רואה באמת שיפור מתמיד.

נחמן שי: זה תהליך ארוך ואני לא יודע לכמה יהיה סבלנות לחכות לפני שיאיימו לסגור אותו, אבל הוא בדרך הנכונה.

נחמן שי: רק תשמיטו את המילה "בהרצה" המיותרת והמטופשת הזאת, אני לא יודע למה אתם ממשיכים איתה - - -

איתן כבל: לדעתי עד שבג"ץ יחליט - - -

שרון דואק: ככה אפשר להשחיר פרוטוקולים.

נחמן שי: לא יודע למה, כנראה משהו שהוא חוכמה עליונה כל כך מתוחכמת שאני לא יכול להגיע אליה.

נחמן שי: אבל אני חושב שהתאגיד בכיוון הנכון, ואני חושב שבדבר הכי חשוב לנו, שהתאגיד ישמש במה פתוחה לשיח בכל הנושאים שהחברה הישראלית עוברת – התאגיד עושה את זה, ובעיניי זה הדבר הכי חשוב.

נחמן שי: עכשיו, לגבי שלושה נושאים אחרים.

נחמן שי: ראשית, אני רוצה להבטיח שלעובדים תינתן הזכות והיכולת להתאגד.

נחמן שי: שמעתי שיש משא ומתן בעניין.

נחמן שי: בעיניי זאת זכות שהיא בלתי ניתנת לערעור.

נחמן שי: זה לא מוכרח לשאת את הגנים של ההתארגנויות ההיסטוריות, אפשר שיהיו התארגנויות עובדים אחרות, שגם יגנו על העובדים, וגם – תשמעו סוד – שיגנו לפעמים גם על מקום העבודה.

נחמן שי: כי זה לא הפוך לגמרי לאינטרס של מקום העבודה שהעובדים יהיו מאורגנים.

נחמן שי: לפעמים זה עובד לשני הצדדים, יש ניסיונות חיוביים כאלה.

נחמן שי: הדבר השני הוא הנושא של הדיגיטציה והארכיון.

נחמן שי: הארכיון זה נכס לאומי ממדרגה ראשונה.

נחמן שי: אני מבין שיש קשיים, ברי, אני מבין שיש איזשהו שיח ביניכם לבין התאגיד שקשור בכל מיני עניינים כספיים וכן הלאה, הם מחכים לקבל מכם איזה מסד נתונים וכולי.

נחמן שי: אני לא...

נחמן שי: אל תעשה פרצוף, יכול להיות שאתה יודע על זה.

ברי בר ציון: לא, לא, אין לי מושג על מה אתה מדבר.

נחמן שי: אני יודע שיש שם איזשהו קושי וחשוב שהוא ייפתר.

נחמן שי: כי כולנו רוצים בשימור הארכיון הזה, כי הוא באמת מהדברים הכי חשובים - - -

איתן כבל: נחמן, אני לא יודע על מה אתה מדבר.

נחמן שי: אז אני אעביר לכם.

נחמן שי: אני קיבלתי הודעה על כך ואני אעביר לכם.

ברי בר ציון: תעביר גם לי אם אתה יכול.

נחמן שי: אני אעביר.

נחמן שי: הדבר השלישי הוא ירושלים.

נחמן שי: אני מבין שזה תהליך, זה לא עניין של יום, ואם תעמדו בלוח הזמנים הזה, למרות שהוא יותר ממושך, זה בסדר.

נחמן שי: אנחנו מכירים בירושלים ורוצים בטובתה של העיר, ותעשו את זה כמה שיותר מהר, אבל גם תעשו את זה טוב, כי המהירות יכולה במקרה הזה גם להזיק.

נחמן שי: תעשו את זה בצורה שאתם שלמים עם ההעברה, גם אם ייקח עוד חודשיים.

נחמן שי: זה הכול, תודה.

איתן כבל: תודה, אדוני.

איתן כבל: משה, אני אאפשר לך, אבל ממש בקצרה.

איתן כבל: אחר כך טרצ'יצקי ותומר שלפניק, אבל ממש בקצרה כי הבנו את הדברים.

איתן כבל: ויש גם את.

איתן כבל: .. מה תפקידך?

שרון דואק: נציגת המאזינים.

איתן כבל: אה, נציגת המאזינים ב-88.

איתן כבל: אבל ממש בקצרה, כי כבר הבנו את התהליך שבו אנחנו נמצאים.

איתן כבל: ואז נעבור לענייני ירושלים.

איתן כבל: משה, בבקשה.

משה זמיר: שמי משה זמיר, עובד רשות השידור לשעבר, היום עובד בתאגיד.

משה זמיר: תודה רבה על ההזדמנות והאפשרות לבוא ולבטא את הדברים.

משה זמיר: באמת יש איזשהו סף...

משה זמיר: עבדו עלינו מכל הכיוונים - - -

איתן כבל: לענייננו, משה.

משה זמיר: לענייננו.

משה זמיר: הפנסיה שהובטחה לעובדים, פנסיית גישור, זה בלוף אחד גדול.

משה זמיר: נאמר לי באופן אישי שהפנסיה שלי תהיה 3,900 שקל ברוטו.

משה זמיר: בסדר, אין בעיה.

משה זמיר: אבל כשאני מגיע לקבל את זה אני מקבל 70 שקל לבנק.

משה זמיר: אני שואל מה זה, אומרים לי: לא, מה שחתמת זה בגדר המלצה בלבד, זה לא אומר שהאוצר והרשות חייבים לתת לך את זה.

משה זמיר: זאת אומרת, עבדו עליך בעיניים; החתימו אותך על דברים שהם לא נכונים, הורידו לך בפיצויים קרוב ל-100,000 שקל – לכל אלה שחתמו על ההסכם הורידו קרוב ל-100,000 שקל – ואין עם מי לדבר.

משה זמיר: כשמתקשרים – בלוף אחד גדול.

משה זמיר: "על מה אתה מתלונן?

משה זמיר: אתה עוד עובד, יש כאלה שלא עובדים וזה מה שגם הם מקבלים".

משה זמיר: זאת התשובה שאנחנו מקבלים.

משה זמיר: פשוט לא ייאמן.

איתן כבל: תודה, משה.

איתן כבל: אני אתייחס לזה.

משה זמיר: דבר נוסף, עם כל הכבוד לקובלנץ ולאנשים הנפלאים האלה, שבאמת עושים את עבודתם נאמנה, לא יכול להיות שעובד של רשות השידור שמגיע לבקש משהו בתאגיד, אומרים לו, תשמע, פה זה לא רשות השידור ואם לא נאה לך תלך הביתה.

משה זמיר: זו שיטת העבודה, וזה פשוט לא לכבד את האנשים.

איתן כבל: אני בטוח שזאת לא הנחיה של המנכ"ל והיושב-ראש.

משה זמיר: בטוח שלא, אבל זו השיטה.

משה זמיר: ודבר נוסף, יש טכנאים שעובדים היום ש"ת, כלומר כל חודש מאריכים להם את ההעסקה בעוד חודש.

משה זמיר: חבר'ה, מה קורה איתם?

משה זמיר: זה לא יכול להיות, אנשים צריכים להביא פרנסה הביתה.

משה זמיר: אני יודע שקובלנץ העמיד אותם במצב כזה שצריך 20 טכנאים בתאגיד.

משה זמיר: אבל זה בלוף אחד גדול - - -

איתן כבל: משה, תודה, העניין ברור.

משה זמיר: - - - של הטכנאים, והיום הם משלמים את המחיר.

איתן כבל: תודה, משה, תודה.

אילן גילאון: לא הבנתי את העניין של ה-70 שקל.

אילן גילאון: אתה מקבל 70 שקל - - - ?

משה זמיר: 70 שקלים בחודש.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: אני אבקש כמובן התייחסות לעניין הזה.

איתן כבל: טרצ'יצקי, בבקשה, אבל ממש קצר.

איתן כבל: משה, השאלה אם זה עניין נקודתי אישי או שזה הכלל.

איתן כבל: יאיר, בבקשה.

איתן כבל: בקצרה.

יאיר טרצ'יצקי: אני יאיר טרצ'יצקי, יו"ר ארגון העיתונאים, הארגון היציג של עיתונאי התאגיד.

יאיר טרצ'יצקי: אני לא אנהל פה את יחסי העבודה מול המעסיק, אבל מכיוון שהדבר עלה אז נגיד משהו.

יאיר טרצ'יצקי: א', בתגובה למה שהמנכ"ל אמר, אין לארגון העובדים שום כוונה לנהל את גוף השידור הציבורי.

יאיר טרצ'יצקי: לנו יש תפקיד, והוא לייצג את העובדים ואת האינטרסים שלהם - - -

איתן כבל: אז הוא אמר, אתה השבת לו, הכול בסדר, העניין ברור.

יאיר טרצ'יצקי: פשוט היה לי חשוב לומר את זה.

יאיר טרצ'יצקי: עכשיו, יש פה בעיות מאוד קשות, שבגללן גם הכרזנו על סכסוך העבודה.

יאיר טרצ'יצקי: המרכזית שבהן היא בעיה של פיטורים.

יאיר טרצ'יצקי: זה לא שאנחנו חושבים שההנהלה לא צריכה לפטר בכלל, אבל גם בדיבורים מול ההנהלה אנחנו נתקלים לפעמים בדברים שאפילו.

יאיר טרצ'יצקי: ..

יאיר טרצ'יצקי: אנחנו מייצגים 20 כלי תקשורת, רובם מסחריים, וגם שם לפעמים הרף הוא הרבה יותר גבוה.

יאיר טרצ'יצקי: ברור לנו שהתאגיד בהרצה ומתמודד עם מיליון ואחד קשיים, אבל גם העובדים, במידה מסוימת, הם בהרצה, וההזדמנות שהם צריכים לקבל צריכה להיות ראויה.

יאיר טרצ'יצקי: לא יכול להיות שכל יום אנחנו נקבל פנייה מעובד אחר שמוזמן לשימוע כי מקצצים לו חצי משרה.

יאיר טרצ'יצקי: נכון, יש פה מטרה חשובה, לתת לאזרחי ישראל שידור ציבורי איכותי, אנחנו בעד זה ונחזק את זה, אבל יש פה גם עובדים שצריך להתחשב בהם, קל וחומר עובדים שהגיעו מרשות השידור, שבאו אחרי שכבר פעם אחת הניפו עליהם גרזן בצורה לא אנושית.

יאיר טרצ'יצקי: אלה דברים שאני משוכנע שבסופו של דבר הם ייפתרו, אבל לדאבוני הכרזנו סכסוך עבודה - - -

איתן כבל: תודה, יאיר, אני מבטיח להתייחס לזה.

איתן כבל: הדברים האלה מגיעים גם אליי, והתכוונתי גם מלכתחילה לפחות שתהיה כאן אמירה בתוך הוועדה לגבי הדברים האלה.

איתן כבל: תומר שלפניק, בבקשה.

תומר שלפניק: אני תומר שלפניק, מוועד העובדים בתאגיד.

תומר שלפניק: אנחנו באמת הכרזנו על סכסוך עבודה, אחרי שמונה חודשים מאוד אינטנסיביים שבהם העובדים באמת קרעו את עצמם, והכול כדי שזה לא יגיע למסך.

תומר שלפניק: בעצם העובדים עבדו – עדיין עובדים – בתת-תנאים, במצב של הקמה, במצב של הרצה, ויש תחושה של העובדים ששום דבר לא מתקדם.

תומר שלפניק: כלומר, יש משא ומתן עם ההנהלה על הסכם קיבוצי שמתמהמה כבר שמונה חודשים.

תומר שלפניק: יש את האוצר, שנותן הנחיות שהן לא נכונות לשידור, הנחיות שעל פיהן אי אפשר לנהל גוף שידור; ובתוך כל זה אנחנו נמצאים במצב של מחסור בתקינה, אנחנו נמצאים במצב שאין תקציב לתאגיד.

תומר שלפניק: את כל הדברים האלה עדיין לא רואים על המסך, אבל אלו דברים שכן קורים ולעובדים קשה להתמודד עם זה.

תומר שלפניק: לגבי מה הוועדה יכולה לעשות – אני לא בטוח שמהוועדה הזאת תבוא הבשורה, אבל כדאי שתתחילו לברר אולי איפה הכסף שנעלם בדרך, ואם כן אז למה עובדים צריכים לשלם עליו.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: אני חושב שאמרת בסוף יותר מכל מה שנאמר כאן עכשיו.

איתן כבל: אבל לי אין את הכלים, אני לא מבקר המדינה, אני רק יודע להגיד בשמי, ובשם כל חברי הכנסת, שאנחנו נעשה את כל אשר לאל ידנו שהתופעות החמורות שהיו ברשות השידור לא יחזרו בשום פנים ואופן בתאגיד.

איתן כבל: איך אני חוזר ואומר?

איתן כבל: לא לשם זה עשינו את כל הדרך הזאת; לא כדי שנשמע את אותן טענות - - -

נחמן שי: אבל אתה לא נגד עבודה מאורגנת?

איתן כבל: בוודאי שלא, עבודה מאורגנת היא עבודה מאורגנת, יש אותה בכל המקומות.

גיל עומר: בעניין הזה אנחנו חד-משמעית מסכימים.

איתן כבל: אתה יודע מה יפה?

איתן כבל: גם מנהלי רשות השידור היו עונים ככה.

גיל עומר: לא, השאלה - - -

איתן כבל: גיל, אנחנו מכירים, לא התכוונתי שעכשיו תתנצל בפניי וכו' - - -

גיל עומר: אני לא מתנצל, כי אין לנו על מה.

איתן כבל: מה שאני מנסה לומר זה שלא ייווצר המצב שעובדים ממציאים כדי לייצר אווירה כזו, ושאתם לא תתנהגו באופן שלא מצופה מכם.

איתן כבל: אבל את הדברים האלה אנחנו נעשה כמובן בסיכום הדברים.

תומר שלפניק: רגע, אני חייב לציין שאנחנו בוועד, אנחנו לא המלגזן בנמל, אנחנו מבקשים בעיקר תנאי עבודה, דברים שיאפשרו לעבוד, כלי עבודה שאין לנו.

תומר שלפניק: זה עיקר הדרישות.

עיסאווי פריג': גם למלגזן בנמל - - -

איתן כבל: שלפניק, אני לא נכנס לזה עכשיו.

נחמן שי: אתם צודקים, תומר, אתם צודקים.

איתן כבל: גברתי מנציגי המאזינים, בבקשה.

שרון דואק: שמי שרון דואק, אני נציגת המאזינים, משמר 88 ובכלל.

שרון דואק: מכל מה שנאמר אני רוצה לחדד דבר מאוד פשוט.

שרון דואק: התמונה כמו שמציירים אותה מלמעלה, כמו שמצוירת פה על ידי מנכ"לים וכולי, היא לא התמונה שנמצאת למטה.

איתן כבל: מהי התמונה בעינייך?

שרון דואק: אני נמצאת כבר חצי שנה כל יום שלישי מול משרדי התאגיד עם עוד חבורה של אנשים שכל פעם מתחלפים.

שרון דואק: אנחנו מוחים מול משרדי התאגיד.

שרון דואק: ואני פוגשת את השדרנים, אלה שנפלטו מרשות השידור וכרגע נמצאים בתאגיד – והתמונה היא עגומה.

שרון דואק: כי אנשים שנמצאים שם אומרים שכובלים להם את הידיים, לא מתייחסים אליהם בצורה נאותה, מפטרים אותם או גורמים לפיטורים שלהם ואז מביאים כוח אדם חדש ומתקצבים אותו ביותר - - -

ילנה רוטנשטיין: - - -

איתן כבל: ילנה, אני תכף אאפשר לך.

ילנה רוטנשטיין: זה פשוט מזעזע מה שקורה שם.

איתן כבל: ילנה, אני אמרתי שאני אאפשר לך לדבר.

שרון דואק: ממה שני קראתי בוועדה הקודמת הייתה התחייבות להעסיק לפחות 51%, ומתוך 25 שדרים 13 שדרים מרשות השידור פוטרו או הובאו לפיטורים או לא הועסקו, שזה יותר מ-50%.

שרון דואק: אני מדברת רק על 88.

שרון דואק: רוב שאר השדרנים, המשרה שלהם קוצצה, הם הועברו מתכניות יומיות לאוף-פריים-טיים, לתכניות ליליות פעם בשבוע, שזה פשוט לא הגיוני.

שרון דואק: הם גם לא יכולים לערוך את המוזיקה שלהם בעצמם, וגם תנאי העבודה שלהם הורעו, מה שגורם להם לרצות להיפלט מהמערכת.

שרון דואק: בעצם מה שאני רואה כאן, וגם כל המאזינים מרגישים את זה באוזניים שלהם, זה שבצורה שיטתית, במקום לקלוט את עובדי רשות השידור במערכת - - -

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: ילנה, תתפסי מקום, כדי שאני אאפשר לך לדבר.

איתן כבל: אני - - -

שרון דואק: אגב, נחמן שאל למה כל כך הרבה זמן "בהרצה" - - -

איתן כבל: אני תכף אשאל את המנכ"ל מתי זה יסתיים.

שרון דואק: זה כדי שיוכלו להשחיר פרוטוקולים, כי מסתבר ש - - -

איתן כבל: חברות וחברים, בבקשה.

איתן כבל: אני כמובן אאפשר - - -

שרון דואק: הנה הפרוטוקולים המושחרים.

גיל עומר: אבל זה קשור להרצה?

שרון דואק: כי ההרצה מאפשרת - - -

אתי בנדלר: ממש לא.

איתן כבל: גיל, גיל, גיל.

איתן כבל: אני רק רוצה לומר לגברתי - - -

תומר שלזינגר: רק משפט אחד.

איתן כבל: מי אדוני?

תומר שלזינגר: שמי תומר, אני עם שרון, גם מהמאזינים לשעבר של 88.

תומר שלזינגר: ועדת הכלכלה קבעה לפני שלוש שנים להמשיך במתווה שאותו - - -

איתן כבל: אני אזכיר לך שאני העליתי את הנושא.

תומר שלזינגר: נכון.

תומר שלזינגר: רם לנדס קבע ואמר: 88, קול המוזיקה ורשת ג' – לא לגעת.

תומר שלזינגר: וזה לא קרה.

איתן כבל: תודה, חברים.

איתן כבל: אני רוצה לומר שאין לי שום כוונה להתעסק עם התכנים, כי בסוף-בסוף המבחן הוא - - -

תומר שלזינגר: זה לא תוכן, זה פלורליזם.

תומר שלזינגר: סליחה שאני קוטע אותך, אדוני היושב-ראש, אבל זה פלורליזם, זה מוזיקה חופשית וזה פגיעה באומנים.

תומר שלזינגר: המון-המון אומנים נפגעים מזה שיש - - -

שרון דואק: נתח שלם שלא מיוצג.

תומר שלזינגר: זה כמו בגלגל"צ לפני 25 שנה, זה אותו דבר.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: תהיה התייחסות לדברים.

איתן כבל: ילנה, בבקשה, אבל ממש בקצרה.

ילנה רוטנשטיין: שלום, בוקר טוב לכולם, אני ילנה רוטנשטיין, עובדת רשות השידור לשעבר.

ילנה רוטנשטיין: התקבלתי כצוות; עברנו כצוות "חכם על הבוקר" לרדיו "כאן מורשת", שמעון אלקבץ העביר אותנו כצוות מרשות השידור.

ילנה רוטנשטיין: ברגע ששמעון אלקבץ קיבל את התפקיד שלו, התחילו להתעלל בנו – גם בתכנית וגם בי.

ילנה רוטנשטיין: אני, פיטרו אותי מרשות השידור.

ילנה רוטנשטיין: כאן יושב המנהל שלי ממורשת, שעבדתי איתו כמה שנים, אבי שמידט.

ילנה רוטנשטיין: הוא תמיד היה מתקשר אליי, אפילו בשיחה פרטית, כדי להגיד לי שאין הרבה עובדים כמוני.

ילנה רוטנשטיין: אבל לא משנה - - -

מיכאל מלכיאלי: לא רק אותך פיטרו, דרך אגב.

איתן כבל: מלכיאלי, בבקשה, אין לנו הרבה זמן.

ילנה רוטנשטיין: פיטרו, והסיבה לפיטורים.

ילנה רוטנשטיין: ..

ילנה רוטנשטיין: קודם כול, זה מזעזע מה שקורה שם עם העובדים.

ילנה רוטנשטיין: משה, בגלל שהוא עדיין עובד רשות השידור, לא מספר מה שבאמת קורה שם.

ילנה רוטנשטיין: מתעללים בהם.

ילנה רוטנשטיין: במכתב הפיטורים רשום שאני כעורכת של תכנית האקטואליה "חכם על הבוקר" לא ביטלתי אייטם עם יעקב חגואל, שיש לו סכסוך עם האח של מנהלת התוכן לימור גריזים מגן ברדיו כאן מורשת, שי גריזים.

ילנה רוטנשטיין: יש להם סכסוך מאוד מאוד רציני, ששי גריזים הביא דוחות כספיים לבית המשפט נגד יעקב חגואל ודני דנון, שיש עכשיו חקירה, אני חושבת.

ילנה רוטנשטיין: אני לא ביטלתי אייטם.

ילנה רוטנשטיין: הטעות שלהם הייתה שהם גם רשמו לי את זה במכתב הפיטורים.

ילנה רוטנשטיין: אין סיבה לפטר אותי, אני עבדתי 24 שעות ביממה.

ילנה רוטנשטיין: חבר הכנסת אילן גילאון, תודה - - -

אילן גילאון: אני מעיד שאין עלייך.

ילנה רוטנשטיין: תודה רבה.

ילנה רוטנשטיין: חוץ מזה, יש כאן דוברים שהיו בהלם כשפיטרו אותי.

ילנה רוטנשטיין: אני 24 שעות הייתי בסביבת - - -

מיכאל מלכיאלי: אני מצטרף להלם הזה, היא הייתה מסורה מאוד מאוד.

ילנה רוטנשטיין: השתדלתי מאוד.

ילנה רוטנשטיין: לכאן מורשת תמיד עשיתי יחצנות מעבר לעבודה שלי, ואף אחד לא ספר את זה, לא קיבלתי תשלום על זה - - -

עיסאווי פריג': אז למה פיטרו אותך?

איתן כבל: עיסאווי, תן לה.

ילנה רוטנשטיין: אני אסביר לכם.

איתן כבל: משפט.

איתן כבל: תסיימי בבקשה.

ילנה רוטנשטיין: הסיבה מאוד פשוטה: לימור גריזים מגן מהתחלה הייתה אומרת שהיא מקדמת מאוד את מנדי גרוזמן, שזה ה... והוא החליף אותנו בליצנים שבקושי מדברים - - -

קריאה: זה כמעט דיבה מה שאת אומרת - - -

ילנה רוטנשטיין: - - - תכנית אקטואליה יומית - - -

איתן כבל: סליחה, גברתי, סליחה - - -

אתי בנדלר: אני מבקשת - - -

איתן כבל: שנייה.

איתן כבל: זאת לא ועדת שימוע - - -

ילנה רוטנשטיין: ברור, אבל אני רוצה שתדעו מה קורה.

איתן כבל: אבל את לא יכולה להגיד כאן שמות של אנשים שלא נמצאים כאן.

אתי בנדלר: הם לא נמצאים כאן.

לאה ורון: הם לא יכולים להגיב.

איתן כבל: הם לא יכולים להגיב.

ילנה רוטנשטיין: אבל יש כאן את מנכ"ל התאגיד, שחתום - - -

איתן כבל: גברתי, גברתי, כמו שאני לא אסכים שהוא יגיד עכשיו את הסיבות - - -

ילנה רוטנשטיין: איזה סיבות?

ילנה רוטנשטיין: אין סיבות.

ילנה רוטנשטיין: אתה פנית לסמנכ"ל הרדיו, ראית את המכתב שהוא ענה.

ילנה רוטנשטיין: זה חרטא, נו.

איתן כבל: יקירתי, אני לא מתכוון - - -

ילנה רוטנשטיין: איחור לאולפן כשאני בקומה הראשונה מחפשת - - -

איתן כבל: ילנה, תודה, ילנה.

ילנה רוטנשטיין: - - -

איתן כבל: ילנה, כיבדתי אותך, נתתי לך את הבמה.

איתן כבל: ילנה, תודה.

ילנה רוטנשטיין: - - - לדבר על הפיגוע שהיה.

איתן כבל: ילנה, תודה, תודה.

ילנה רוטנשטיין: תודה לכם.

איתן כבל: תודה, יקירה, תודה.

איתן כבל: עיסאווי, בבקשה, ואחר כך עוברים לעניין ירושלים.

אילן גילאון: אני רק מוכרח להגיד משהו לגבי ילנה, בבקשה ממך.

אילן גילאון: אני לא מכיר פרטים, אלה דברים שצריכים להתברר; אבל אני לא פגשתי מישהו בתשדיר שהיה מסביר פנים כמוה ושהיה מסודר כמוה.

איתן כבל: חברים, אני התערבתי באופן אישי בעניין, זה מסוג הדברים שלא צריך לעשות לו את הפומביות, ואני אומר את זה - - -

אתי בנדלר: לא רק שלא צריך – אסור.

איתן כבל: אסור.

איתן כבל: אילן, אני לא אומר את זה.

איתן כבל: .. אני לא רוצה חס וחלילה, אולי מבלי לדעת - - -

נחמן שי: - - - ועכשיו תקבל תשובות.

איתן כבל: לא, אני גם לא ארצה שהמנכ"ל יאמר כאן.

איתן כבל: ..

איתן כבל: אולי יש פה דבר שעלול להיות פוגעני גם עבורה.

נחמן שי: בסדר, נכון.

ילנה רוטנשטיין: - - - מה אני עושה?

איתן כבל: תודה.

מיכאל מלכיאלי: איתן, מה שכן ראוי לפומביות זה שחבר כנסת עשה שאילתה לשר התקשורת בנושא מסוים ברדיו מורשת, ואותו שדר קיבל מכתב פיטורים באותו שבוע.

איתן כבל: אני יודע מה אתה מתכוון, ואני מציע לאדוני.

איתן כבל: .. ובאמת אני אומר את זה, כיוון שגם אני התערבתי בנקודה הזאת.

איתן כבל: .. מה זה "התערבות"?

איתן כבל: ביקשתי לקבל הבהרות.

איתן כבל: עיסאווי, בבקשה.

איתן כבל: חברים, אני רוצה לסיים בזמן.

עיסאווי פריג': אני רואה את הדברים מזווית אחרת, חברים.

עיסאווי פריג': בואו נקרא לילד בשמו: כל סוגיית הפרישה והעובדים וכל הסוגיה של הקליטה והמעבר – הכול זה קומבינות, והאוצר אחראי.

עיסאווי פריג': אני חושב שנציג האוצר היה צריך להישאר לאורך כל הדיון, ולא רק הוא אלא צוות שלם.

עיסאווי פריג': כל סוגיית העובדים, הפנסיה, פנסיית הגישור, הפרישה, התנאים – את זה צריך לשים באוצר, כי האוצר הוא אחראי.

עיסאווי פריג': לגבי סוגיית העובדים, אלדד, תראה, אני מודה שהרבה גורמים, הן פוליטיים והן חוץ-פוליטיים, רוצים לחסל את התאגיד.

עיסאווי פריג': לא מתאים להם.

עיסאווי פריג': ולכן צריך להחזיק אתכם בכוח.

עיסאווי פריג': אבל זה לא נותן לכם את הסמכות והרשות ל...

עיסאווי פריג': כשאני שומע שאין הסכם קיבוצי לעובדים, טענות מעובדים על התעללות, דברים שחוזרים אצל יותר מבן אדם אחד – זה רע.

עיסאווי פריג': זה רע.

עיסאווי פריג': אתה לא צריך לקחת את כשלי העבר עם ועדי העובדים ולהתנהג בצורה של "אני אלמד אותם".

עיסאווי פריג': לא, על טעות אתה לא מגיב בטעות.

עיסאווי פריג': יש לך מערך שעלית איתו בצורה מצוינת וחשוב לנו שתצליחו.

עיסאווי פריג': ההשקעה בתוכן שאתם עושים, הן בערבית והן בעברית, היא מרשימה, ואנחנו רוצים שיהיו לכם יותר תקציבים.

עיסאווי פריג': אני אומר לך, אני רוצה שיהיה לכם יותר.

עיסאווי פריג': אבל אסור בשום אופן לקחת את כשלי העבר ולהמשיך את אותה טעות.

עיסאווי פריג': לפי דעתי צריך לעשות הסכם קיבוצי עם העובדים – היום לפני מחר.

עיסאווי פריג': נקודה שלישית, לגבי כאן בערבית, הטלוויזיה.

עיסאווי פריג': תראה, על פי החוק התקציב היה 20 מיליון שקל של הפקות מקור.

עיסאווי פריג': חברים, ב-20 מיליון לא מקימים טלוויזיה.

עיסאווי פריג': אני רוצה שהציבור שלי, תהיה לו תרבות, תהיה לו אפשרות לבנות תרבות, שיראה אותה, יצפה בה ולא ילך לערוצים שאני לא מעוניין שיהיה שם.

עיסאווי פריג': לשם כך אני רוצה.

עיסאווי פריג': ..

עיסאווי פריג': אני לא אפתח את זה לדיון עכשיו.

עיסאווי פריג': נעשתה אמנם עבודה טובה ברדיו ובטלוויזיה, אבל התקציב של 20 מיליון לטלוויזיה בערבית זה צחוק מעבודה.

איתן כבל: אוקיי, תודה.

עיסאווי פריג': איתן, עכשיו אני מבליג, אני מתמקד בסוגיות שדיברת עליהן.

עיסאווי פריג': אבל הסוגיה של התקציב ואיך לשמור שרשות השידור והשידור הציבורי יהיה חזק ולשמור עליו מכל הפוליטיקאים – חייבים לקיים דיון איך ממנפים את העניין הזה.

שרון דואק: יושב-ראש הוועדה, אפשר רק הערה?

איתן כבל: לא, לא, לא, די, את כבר דיברת, אני צריך לסיים כבר.

איתן כבל: אני רוצה לעבור לנושא של ירושלים.

איתן כבל: עופר ברקוביץ', בבקשה.

איתן כבל: בקצרה.

איתן כבל: אנחנו כבר מכירים בעל-פה את כל ההרצאה, אז תתמקד במה שאתה רוצה להניח על השולחן.

עופר ברקוביץ': תודה על כינוס הדיון הזה.

עופר ברקוביץ': ממשלת ישראל – אמרתי את זה בעבר – שגתה כשאפשרה אפילו יום אחד של שידורים של התאגיד הזה מחוץ לירושלים.

עופר ברקוביץ': זאת פגיעה קשה בירושלים; הרבה מאוד עובדים לא נקלטו בתאגיד בגלל שעובדים במקום אחר, במודיעין.

עופר ברקוביץ': חלק מהעובדים שנקלטו – ושאלו את זה כאן ולא שמעתי תשובה – עזבו כי הורעו תנאי עבודתם והם לא מסוגלים לחיות את חייהם ולשלב עבודה במקום הזה.

עופר ברקוביץ': המשמעות של התהליך הזה הייתה קשה לירושלים, ואתם מכירים גם את זה שבירושלים סוגרים את מפעלי טבע וגם הפעילות של סיסקו נסגרה.

עופר ברקוביץ': ירושלים עוברת תקופה קשה מבחינה כלכלית, והדבר הזה לא מוסיף.

עופר ברקוביץ': על פי החוק תאגיד השידור היה צריך להתייצב בירושלים ביולי 2017, עם מרבית עובדיו.

עופר ברקוביץ': ולא רק שהתאגיד לא התייצב ביולי 2017, גם לא נעשו פעולות מעשיות לקדם את התהליך הזה.

עופר ברקוביץ': לדוגמה, תכניות שיפוץ של המבנה בגבעת שאול לא הועברו, לבדיקתי, עד ל-לפני חודשים כדי לקדם את המעבר.

עופר ברקוביץ': אתמול נפגשתי עם מנכ"ל התאגיד אלדד.

עופר ברקוביץ': אין לי שום דבר נגד אנשי התאגיד וברור לי שהם מנסים לעשות את עבודתם נאמנה והם קודם כול גוף שידור ולא אחראים על נדל"ן, אבל לא יכול להיות שאנחנו מאפשרים את המשך ההתארכות הזאת - - -

איתן כבל: עופר, תודה, העניין ברור.

עופר ברקוביץ': רגע, רגע - - -

איתן כבל: משפט אחרון.

עופר ברקוביץ': אני חושב שצריך להציב יעד ברור ומחייב לתאגיד ולא להגיד להם "תראו מתי אתם מסוגלים - - -

איתן כבל: עופר, תודה.

עופר ברקוביץ': כשמציבים יעד - - -

איתן כבל: סוף דצמבר 2018 הם שם.

עופר ברקוביץ': אני לא מבין למה עד סוף דצמבר 2018 כשהם היו אמורים להיות כאן כבר ביולי 2017.

עופר ברקוביץ': אני חושב שתוך חצי שנה מהיום התאגיד צריך להיות בירושלים, ואם לא – צריך להטיל את הסנקציות הקבועות בחוק.

עופר ברקוביץ': שר האוצר יכול לקנוס אותם, ואני חושב שזה מה שנדרש ממדינת ישראל כדי - - -

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: עופר, אני מבין את מה שאתה אומר, ויחד עם זאת אני רוצה שנהיה גם הוגנים.

איתן כבל: כמי שליווה מקרוב וראה את.

איתן כבל: .. אני לא רוצה להזכיר שעיריית ירושלים נתבקשה יותר מעשר פעמים להציב מבנה חלופי, ואלה לא הגיעו, ובסוף הם היו נדרשים למצוא את הדברים האלה לבד.

עופר ברקוביץ': איתן, כמו שאמרתי למנכ"ל התאגיד אתמול, אני הפניתי מספר נכסים ומתווכים, ולא קיבלתי תשובות ראויות.

עופר ברקוביץ': בעיניי התהליך בצד השני לא קיבל את ההתייחסות הראויה.

נחמן שי: הם שפכו זבל באותו בזמן במשרד האוצר.

עופר ברקוביץ': אנחנו רוצים את הצלחת התאגיד, איתן.

עופר ברקוביץ': ביום שהם יהיו בירושלים הם יקבלו את כל שיתוף הפעולה שנדרש – חניות, עניינים...

עופר ברקוביץ': – אבל שיגיעו לירושלים.

איתן כבל: דב, בבקשה.

איתן כבל: אבל ממש בקצרה.

דב חנין: תודה, אדוני היושב-ראש.

דב חנין: שלוש הערות במברקים.

דב חנין: הערה ראשונה, צריך להגיד לעצמנו שהניסיון לחסל את השידור הציבורי לא הצליח נכון לרגע הזה.

דב חנין: המאמצים לא נפסקו.

דב חנין: אנחנו שומעים את שר התקשורת, אנחנו יודעים את עמדת ראש הממשלה, אבל נכון לרגע הזה המאמץ הפוליטי הגדול לחסל את השידור הציבורי במדינת ישראל לא הצליח ועל זה אנחנו צריכים לברך.

דב חנין: אני מברך את העוסקים במלאכה, עם כל ההערות שיש לי.

דב חנין: טוב שיש לנו שידור ציבורי, חשוב שיהיה לנו שידור ציבורי ואנחנו עוד צפויים למאבקים קשים בנושא הזה, כי זה לא מאחורינו.

איתן כבל: דבר שני.

דב חנין: אני רוצה להעיר שכמו רבים גם אני מצטער על 88 אף-אם, גם אני חסר את קרן נויבך בשעה הנורמלית בבוקר, חבל שהעברתם אותה לשעות הצהריים, אבל בסדר, לכולם יש הערות.

דב חנין: אני מעריך את העבודה שלכם בתחום יצירות המקור, זה נורא חשוב וחיוני.

דב חנין: דבר שני, העובדים.

דב חנין: עובדים רבים נפגעו בתהליך הזה.

דב חנין: עובדים של רשות השידור נפגעו.

דב חנין: הדברים שמשה אמר מאוד מאוד קשים, ולצערי, משה, אתה לא בודד, אתה לא יחיד.

משה זמיר: אני יודע.

דב חנין: יש פערים עצומים בין מה שהבטיחו לכם – וגם לנו, אגב – לבין מה שקורה במציאות.

דב חנין: עובדים מסוג שני, עובדי התאגיד.

דב חנין: חברות וחברים, הנכס הכי חשוב של השידור הציבורי זה העובדים שלכם.

דב חנין: תנו להם את הכבוד, תנו להם את הביטחון, תנו להם את המעמד – זה הנכס שלכם.

איתן כבל: דב, תודה, אני חייב לסיים.

דב חנין: הערה שלישית ואחרונה, אני מצטרף לידידי נחמן שי.

דב חנין: מה שקורה עם ארכיון הערוץ הראשון זה פשוט טרגדיה.

דב חנין: אלה הם חומרים יקרי ערך, תרבותיים, היסטוריים, תקשורתיים.

דב חנין: תעשו מאמץ להציל את זה.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: באמת עושים הכול בעניין הזה.

איתן כבל: אדוני, תעלה את הנקודה, כדי שאני אקבל תשובה מהאוצר שגם תהיה לתוך הפרוטוקול.

יאיר שטרן: שמי יאיר שטרן, מנכ"ל התזמורת הסימפונית של ירושלים ורשות השידור.

יאיר שטרן: כאשר חוקק חוק התאגיד הייתה בוועדה המיוחדת בראשות חברת הכנסת אלהרר התנגדות חריפה מאוד של האוצר לצרף את התזמורת לתאגיד החדש.

יאיר שטרן: האוצר עמד על הרגליים האחוריות.

יאיר שטרן: באותו זמן הושג סיכום שהיות והתזמורת לא מצורפת לתאגיד, האוצר במשך ארבע שנים יממן מימון בינתיים את התזמורת במקום רשות השידור, עד שהיא תמצא שותף חדש, ספונסר חדש.

יאיר שטרן: האוצר במשך 2017 העביר את מה שהוא היה חייב להעביר במקום רשות השידור, אבל הדבר הזה נפסק.

יאיר שטרן: האוצר טוען שאין אישור חוקי להעביר כספים לתזמורת – ועכשיו היא בסכנת סגירה.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: אני רוצה בבקשה תשובה ממשרד האוצר.

איתן כבל: ואל תספר לי את הבעיות, אני יודע אותן.

איתן כבל: תגיד איך אתם פותרים.

מיכאל רבזין: אני מיכאל רבזין, מאגף החשב הכללי ממשרד האוצר.

מיכאל רבזין: כמו שיאיר אמר, אנחנו לא בורחים מאחריות, אנחנו העברנו ב-2017 את השנה הראשונה מתוך ההתחייבות של המשרד לארבע שנים.

מיכאל רבזין: כרגע קיימת בעיה בתשתית החוקית שבגינה אנחנו לא יכולים להמשיך להעביר את הכסף לתזמורת.

מיכאל רבזין: בדקנו הרבה אפשרויות, בדקנו אפשרות של מנגנון תמיכה דרך משרד התרבות, וגם האפשרות הזאת נפסלה.

מיכאל רבזין: בדקנו גם אפשרויות אחרות, אבל כרגע מבחינתנו לא קיימת תשתית חוקית להמשיך להעביר את הכסף.

איתן כבל: סליחה, אני אגיד את זה ככה.

איתן כבל: אנחנו נעביר חקיקה - - -

נחמן שי: נכון - - -

איתן כבל: נחמן, תן לי.

איתן כבל: זאת חוצפה.

איתן כבל: זאת חוצפה שאין כדוגמתה.

נחמן שי: ברור.

איתן כבל: אין לי מילים לתאר את זה.

איתן כבל: אני גם אוציא מכתב כזה לכל הגורמים שעוסקים בתחום המשפט.

איתן כבל: זו משפטיזציה.

איתן כבל: זה מה שאני מתכוון.

איתן כבל: היה סיכום וחובת

איתן כבל: כם הייתה לתת לזה מענה, אם בחוק ההסדרים אם בכל תהליך אחר.

נחמן שי: לגמרי.

אתי בנדלר: זה לא משפטיזציה, אדוני.

אתי בנדלר: הם היו צריכים לדאוג למקור חוקי.

איתן כבל: אי אפשר לבוא ולהשתמש מולי במשפט כדי למנוע תהליך.

איתן כבל: זה לא מקובל עליי, לא בבית ספרי.

איתן כבל: התחייבויות שאני נתתי כאן והייתי חלק מהתהליך הזה.

איתן כבל: .. אני לא אתן למצב הזה שיקרה.

איתן כבל: אני רוצה לראות שמישהו יאפשר לתזמורת להיסגר, אני רוצה לראות.

איתן כבל: גברתי, בבקשה, אבל ממש בקצרה, כי אני חייב לסיים, על פי הכללים של הכנסת.

תהילה שוורץ אלטשולר: במובן מסוים אני מאוד שמחה שקיבלתי את זכות הדיבור אחרונה, כי דיברנו פה על הרבה מאוד פרטים, וכדאי לזכור שבסופו של חשבון שידור ציבורי נשען על אתוס.

תהילה שוורץ אלטשולר: הוא נשען על אתוס של אמון ציבורי בכך שהתפקיד שהעיתונאים של השידור הציבורי ממלאים הוא תפקיד חשוב.

תהילה שוורץ אלטשולר: אני, בהתנדבות מלאה, עמדתי בראש צוות של מומחים, שכלל גם עיתונאים של התאגיד, שכתב את תקנון האתיקה, שאושר אחר כך כמקשה אחת על ידי מועצת התאגיד.

תהילה שוורץ אלטשולר: תקנון האתיקה הזה מדבר באמת על המחויבות לאמינות של המידע שמוצג לציבור ולדיוק ולשלמות שלו.

תהילה שוורץ אלטשולר: הוא מדבר על האיזון בין החובה להביא מידע שלם בפני הציבור לבין הגנה על זכויות מושאי מידע – פרטיות ושם טוב של אנשים.

תהילה שוורץ אלטשולר: וכמובן – הקפדה על פרקטיקות עיתונאיות מקצועיות ועל היישום שלהן.

תהילה שוורץ אלטשולר: נכנסנו לנעליים גדולות מאוד וארוכות מאוד, הנעליים של מסמך נקדי.

תהילה שוורץ אלטשולר: בחרנו לייצר קוד שמוריד הרבה מאוד אחריות אל העיתונאים.

תהילה שוורץ אלטשולר: אנחנו מבקשים מהם – ולכן גם ניסחנו את הקוד בצורה כזאת – לשים לב ולשקול את השיקולים האלה.

איתן כבל: משפט אחרון, אני חייב לסיים, יקירה, על פי דין.

איתן כבל: אני מתנצל.

תהילה שוורץ אלטשולר: התאגיד נמצא עכשיו בתחילה של תהליך של הטמעה ויישום של הקוד האתי, ואני מאוד מקווה שהעבודה על האתיקה העיתונאית תגרום לתאגיד מה שהוא בעצם היה צריך לעשות, מה שהשידור הציבורי היה צריך לעשות מאז ומעולם – לסחוב את שאר השוק יחד איתו כלפי מעלה, ברמה של החזון של איך - - -

איתן כבל: תודה, אני רוצה לסכם.

איתן כבל: חברות וחברים אני חייב לסכם, כי על פי כללי הכנסת - - -

ילנה רוטנשטיין: - - -

איתן כבל: סליחה, ילנה, די.

ילנה רוטנשטיין: אי אפשר, אתם לא מבינים, יש כאן - - -

איתן כבל: ילנה, די.

איתן כבל: תוציא אותה.

איתן כבל: ילנה, די, נו באמת, גם רוצים לעזור וגם את.

איתן כבל: .. באמת.

ילנה רוטנשטיין: מי רוצה לעזור?

איתן כבל: תודה רבה, ילנה.

איתן כבל: ילנה, תודה.

איתן כבל: אני רוצה לסכם את זה כך.

איתן כבל: קודם כול, לברך את התאגיד.

איתן כבל: בסוף-בסוף יש חבלי לידה, בזמן שכולם פוקחים עיניים כפי שלא פקחו על אף אחד, וגם זה צריך שייאמר.

איתן כבל: תומר מעלה את הבעיות, העובדים מעלים את הבעיות, אבל בשורה התחתונה יצאתם אל הדרך עם לא מעט בעיות – וגם אמר את זה חברי דב חנין – ועדיין ממתינים לכם בדרך אנשים וגישות שירצו לפגוע בכם.

איתן כבל: צריך שגם אתם, העובדים, תדעו את הדברים האלה.

איתן כבל: חברות וחברים, קחו בחשבון – כל העיניים נשואות אליכם.

איתן כבל: יותר מדי דיבור של פגיעה בעובדים, התעמרות או כל מיני פעולות כאלה ואחרות מונחות לפתחנו.

איתן כבל: וזה לא מתקבל על דעתנו שדברים כאלה יהיו בעוצמות האלה.

איתן כבל: ואני יודע לנטרל ואני יודע גם להוציא את אשר צריך שינוקה מתוך התהליך הזה.

איתן כבל: עכשיו, אני לא נכנס למשא ומתן, זה לא תפקידנו, אבל צריך לקחת את זה בחשבון.

איתן כבל: ואני אומר לכם, תומר וטרצ'יצקי, שאני מכיר את אחריות

איתן כבל: כם לעניין הזה: זה הבית שלכם, ואתם אפילו לא מבינים עד כמה הבית הזה בסכנה.

איתן כבל: אני אומר את זה כי יש לנו גם דיונים נוספים במקומות אחרים על עולם הטלוויזיה בכלל.

תומר שלפניק: אנחנו רוצים שזה יהיה הבית שלנו.

איתן כבל: תומר, אני לא ביקשתי שתאמר לי את זה, אני רק שם את הדברים כאן.

איתן כבל: אני לא שם את זה כדי להחליש את דעתך, אלא כדי לשים את הדברים בצורה מאוד ברורה.

איתן כבל: אני גם רוצה לדעת – ונוציא על זה פנייה בכתב – האם הסיפור של משה הוא סיפור אישי או סיפור שצריך לתת עליו את הדעת לרוחב היריעה.

איתן כבל: אני אומר זאת בצורה ברורה.

איתן כבל: אני ארצה בכתב גם את הדברים בנוגע ל-88.

איתן כבל: אני ארצה את ההתייחסות.

איתן כבל: אינני מתכוון להתערב בעניינים האלה.

איתן כבל: לא פחות מכם הייתי מהמכורים ל-88, ואת יודעת מה, אני קצת מתחיל להתרגל למתכונת החדשה.

תומר שלזינגר: תחשוב שאת השיר שאתה מקריא בתחילת הוועדה מישהו צריך לבחור לך - - -

איתן כבל: לא, לא, לא, בבקשה לא.

איתן כבל: בעניין ירושלים אני ארצה לוח זמנים מפורט.

איתן כבל: נגמרו הסיפורים, אני רוצה לוח זמנים מפורט.

איתן כבל: אני רוצה גם לוח זמנים מפורט לגבי הדיגיטציה.

איתן כבל: ועוד דבר אני מבקש: על פי אילו כללים אתם מוכרים חומר מהארכיון.