ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 20, פרוטוקול מספר 889, 2018-11-20 11:00

אלי אלאלוף: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הוועדה.

אלי אלאלוף: היום 20 בנובמבר 2018, י"ב בכסלו התשע"ט והשעה 11:04.

אלי אלאלוף: אנחנו ממשיכים בדיון על הצעת חוק שירות עבודה בשעת חירום (תיקון – צוותי חירום יישוביים), התשע"ח-2018 – המתנדבים של חיים ילין, הצעת חוק שלך.

אלי אלאלוף: אנחנו נמשיך בקריאתה כפי שסיכמנו.

אלי אלאלוף: הנקודה המרכזית שנמצאת במחלוקת היא לגבי מספר המתנדבים.

אלי אלאלוף: כדאי שנסגור את זה.

אלי אלאלוף: בבקשה, היועצת המשפטית שלנו.

נעה בן שבת: אדוני, מאז הדיון הקודם התקבלו כל מיני הערות, כמה מהן גם לגבי החלק הראשון שהתייחסנו אליו כבר, בנושא ההגנה מפני פיטורים.

נעה בן שבת: ברשותך, אדוני, אולי נציג אותן.

נעה בן שבת: דבר ראשון, משרד הביטחון ביקש שאנחנו לא נגיד – דובר על כך שראש המועצה יקבע את ההוראות בהסכמת שר הביטחון או השר לביטחון פנים או מי שהם הסמיכו לכך.

נעה בן שבת: הם ביקשו שמראש לא נפנה אל השרים אלא נפנה לקצין בכיר שהסמיך שר הביטחון או לקצין משטרה בכיר שהסמיך השר לביטחון פנים, לפי העניין.

אלי אלאלוף: אני חושב שאין צורך בוויכוח.

אלי אלאלוף: בואו נקבל את הבקשה.

חיים ילין: ראיתי את כל הדיונים שלכם.

חיים ילין: על זה אני ממש מברך.

חיים ילין: כלומר: תרוצו.

חיים ילין: להיפך.

נעה בן שבת: במילים "לפי העניין" כמובן הכוונה היא, אנחנו רוצים להגיד שיפנו לקצין המשטרה כל אימת שמדובר באירועים אזרחיים, וכאשר מדובר בעניינים צבאיים יפנו כמובן לאנשי הצבא.

נעה בן שבת: המשרד לביטחון פנים הציע להגיד שלצבא פונים בעניינים מלחמתיים.

נעה בן שבת: אני לא יודעת אם זה באמת הגדרה נכונה, ואם לא עדיף להגיד באופן יותר גמיש: "לפי העניין".

חיים ילין: אני בא עכשיו מוועדת הכספים מדיון על תקנות מס רכוש.

חיים ילין: עכשיו כבר שמונה חודשים אנחנו נמצאים בעימותים כאלה ואחרים, אבל בואו ניקח את הסיטואציה: היו שש הסלמות, מתוכן ארבע פעמים סגרו לימודים, ארבע פעמים צח"י (צוותי חירום יישוביים) הופעל, ועכשיו הוא הופעל עוד שלושה ימים.

חיים ילין: אבל אף אחד לא קיבל שום החלטה, לא היה מצב מיוחד, לא כלום.

חיים ילין: אני אומר לכם, זה עצוב, אף אחד לא לחץ על הכפתור, פרט לדובר צה"ל, הוא היחיד שדיבר ואמר שזה המצב.

חיים ילין: אני אומר לכם, אני כבר לא יודע מה צריך לכתוב פה.

נעה בן שבת: למרות שהחוק של הגנה על עובדים בשעת חירום מדבר על שני מצבים:

נעה בן שבת: הוא מדבר על מצב מיוחד בעורף, שבאמת טעון הכרזה, שלא הייתה.

חיים ילין: אבל זה לא קרה.

נעה בן שבת: אבל מדבר גם על שעת התקפה.

חיים ילין: גם זה לא היה.

אלי אלאלוף: אבל זה לא הצעת החוק הזאת.

אלי אלאלוף: לא חייבים להכניס את זה בהצעת החוק שלפנינו.

חיים ילין: בגלל זה אני אומר שצריך להיזהר מאוד.

אלי אלאלוף: זה סמכות הממשלה והשרים.

חיים ילין: אגיד משהו שאולי לא כל כך אוהבים לשמוע, אבל אני כן מעריך שאם הממשלה מובילה לאיזשהו קו אנטי מלחמתי – שלא תבינו שאני בעד או נגד, אני לא מביע דעה – המשמעות היא שצריך פה עורף חזק שכל הזמן יספוג, יספוג, יספוג בשביל להנמיך את הלהבות.

חיים ילין: הסיפור הוא שבעצם נמצא את עצמנו כפי שהיינו בשמונה החודשים האלה ויכול להיות שלתקופות הרבה יותר ארוכות.

אלי אלאלוף: בואו נתמקד בהצעת החוק שלפנינו, בהצעת החוק שלך.

נעה בן שבת: אדוני, אקרא שוב את ההגדרה "פעילות חיונית בשעת צורך", שאיחדה גם את העניין של מה היא שעת צורך וגם את העניין מה היא הפעילות החיונית בשעת צורך, שקודם היו בשתי הגדרות נפרדות.

נעה בן שבת: אנחנו בעמוד 2.

נעה בן שבת: בהמשך יש גם נושא שנוגע למספר חברי הצוות, שזה נושא חדש, שעלה בעקבות הערה של משרד האוצר.

נעה בן שבת: כלומר, יש לנו קודם כול את הקביעה שיש פעילות שהיא חיונית בגלל הנסיבות, ומספר חברי הצוות שנדרשים לביצועה.

אלי אלאלוף: גודל הצוות ייקבע על ידי הקצין של שתי המערכות?

נעה בן שבת: גודל הצוות ייקבע באותה הודעה, אבל יש כאן שתי הוראות נוספות שנוגעות לנושא מספר חברי הצוות.

נעה בן שבת: לפי בקשת משרד האוצר, אם עלה מספר חברי הצוות הנדרשים שצוינו על המספר המזערי, ויש פה הצעה להגדרה שלו, אז טעונה ההודעה גם את הסכמת שר האוצר או מי שהוא הסמיך לכך.

נעה בן שבת: הם אומרים: יש לנו מספר מזערי שדרוש בשביל צוות שימלא את התפקידים.

נעה בן שבת: בישוב שיש בו לפחות 100 בתי אב מדובר על 12 חברי צוות חירום וחוסן יישובי; לגבי יישוב קטן יותר, שיש בו פחות מ-100 בתי אב מספיקים שמונה חברים, יש פה הגדרה כזאת.

נעה בן שבת: אם רוצים שההודעה הזאת תתייחס ליותר מאותו צוות בסיסי - -

חיים ילין: או שמונה או 12 לפי גודל היישוב.

נעה בן שבת: - - אז צריך את הסכמת שר האוצר.

אלי אלאלוף: ההגדרה הבסיסית ברורה ומובנת?

הילה רענן: לא.

הילה רענן: אני ממשרד העבודה והרווחה.

הילה רענן: יש לנו בעיה בקביעת מקסימום.

הילה רענן: אנחנו חושבים שנכון יותר שיהיה מספר מינימום ולא מקסימום, למקרה שיצטרכו לגייס יותר אנשים בצו.

אלי אלאלוף: אני מקבל.

אלי אלאלוף: את צודקת.

הילה רענן: ויותר מזה, גם צריך את הסכמת שר האוצר.

חיים ילין: אם לזה התכוונת אז בסדר.

אלי אלאלוף: אני בעד.

אלי אלאלוף: המספר המינימלי הוא שמונה בישוב קטן ו-12 בישוב גדול יותר.

אלי אלאלוף: מקובל.

נעה בן שבת: זו הייתה בקשה של משרד האוצר, לקבוע את ההגבלות.

אלי אלאלוף: לגבי המספר הגדול ביותר – לדעתי צריך את ההמלצה של הקצינים, במשטרה או בצבא, שיגידו שבמקום כזה צריך יותר, ואז יש לקבל את הסכמת משרד האוצר.

אלי אלאלוף: ללכת עוד פעם עד לשר האוצר – אני חושב שזה מוגזם.

אלי אלאלוף: כדאי שתמצאו פונקציה מתאימה.

חיים ילין: אגיד מי נמצא בשטח איתנו כל הזמן: מס רכוש.

חיים ילין: האם זה מספק אתכם?

אורי בן יהודה: אני ממרכז המועצות האזוריות.

אלי אלאלוף: חשבתי שאתה ממס רכוש.

אורי בן יהודה: לא, ממש לא.

אורי בן יהודה: אני מתנצל על האיחור בחמש דקות כי הייתי בוועדת החוץ והביטחון.

אורי בן יהודה: הצעת החוק הזאת נותנת מענה לשתי סוגיות.

אורי בן יהודה: סוגיה אחת היא סוגיית ההגנה מפיטורים לאותם חברי צח"י.

אורי בן יהודה: סוגיה שנייה היא סוגיית הפיצוי הכספי.

חיים ילין: תתייחס למינימום.

אורי בן יהודה: חבר הכנסת ילין, ברגע שאנחנו שמים מספר עם מינימום, שעולה כתוצאה מן הסוגיה של האוצר, וצריך לדבר עליה, אנחנו אוטומטית הופכים למינימום גם את ההגנה מפני פיטורים.

אורי בן יהודה: לכן צריך להסתכל על זה בשתי הרמות האלה.

אורי בן יהודה: אני חושב שגם חבר הכנסת ילין מסכים איתי שרוצים להגן על כולם מפני פיטורים.

אלי אלאלוף: לא הבנתי את הקשר.

הילה רענן: זה לא סותר.

נעה בן שבת: ראש המועצה בהסכמת אותם קצינים צריך לציין את מספר חברי הצוות, ומה שהוא קבע הוא המספר שיהיה, לעניין ההגנה מפני פיטורים.

נעה בן שבת: לעניין הפרק שנוגע לתשלום, המספר המוגן – אם הוא עולה על המספר המזערי – יהיה רק אם משרד האוצר הסכים לכך.

אלי אלאלוף: אני מציע שנכתוב שבאירועים כאלה יהיה נציג משרד האוצר.

אלי אלאלוף: אי אפשר לרוץ לשר האוצר.

ורד וייץ: אני רוצה להבהיר באותה נקודה שעליה דיבר החבר לפניי.

ורד וייץ: נדמה לי גם שבישיבה הקודמת הייתה הסכמה.

אלי אלאלוף: לא הבנתי אותו.

אלי אלאלוף: אתה יכול להסביר לי מה רצית?

אורי בן יהודה: כן.

אורי בן יהודה: אסביר פעם נוספת.

אורי בן יהודה: בהצעה שמונחת לפנינו אנחנו דנים במתן מענה והגנה לאותם מתנדבים בצח"י בשתי סוגיות.

אורי בן יהודה: סוגיה אחת היא לשמור עליהם, על מנת שאי אפשר יהיה לפטר אותם מעבודתם כאשר הם התנדבו לאותה משימה בצח"י.

אורי בן יהודה: הצעת החוק צריכה לתת מענה לכל מי שהתנדב, על פי ההגדרות שאושרו על ידי ראש המועצה, בהתייעצות עם הקצין הבכיר, הכול בסדר.

אורי בן יהודה: הסוגיה השנייה היא שיפוי בגין ימי ההתנדבות שלהם.

אורי בן יהודה: פה הצעת החוק מציעה, אל"ף, להתחיל רק מהיום השביעי וכן הלאה, ובי"ת, משרד האוצר דורש שיהיה פה איזשהו מספר מקסימום.

אלי אלאלוף: שינינו עכשיו למינימום.

נעה בן שבת: לא משנה אם זה מספר מינימום או מספר מקסימום.

נעה בן שבת: ברגע שעוברים את המספר הזה צריך את הסכמת משרד האוצר.

אלי אלאלוף: עכשיו הבנתי.

אלי אלאלוף: אל"ף, הייתה דרישה של משרד העבודה והרווחה, בצדק, שזה יהיה מספר מינימום.

אלי אלאלוף: כתבנו שהמספר הוא שמונה ו-12, זה מספר מינימום.

אלי אלאלוף: זה כדי לאפשר את הגדלת המספר.

אלי אלאלוף: אישור המספר הגדול יותר נעשה במנגנון הקיים, פלוס נציג משרד האוצר שצריך לאשר את זה.

אלי אלאלוף: זה עונה לשתי השאלות שלך.

אלי אלאלוף: בבקשה, גברת וייץ.

ורד וייץ: אני עורכת דין וייץ מן ההסתדרות החדשה.

ורד וייץ: אנסה להבהיר את הדברים.

ורד וייץ: נדמה לי שבישיבה הקודמת הייתה הסכמה שההגנה מפני פיטורים תינתן לכל מי שמתנדב במסגרת שהוסכם עליה, זאת אומרת: שעת פעילות חיונית במנגנון שסוכם, כפי שהיא הוכרזה.

אלי אלאלוף: אנחנו רק בצח"י.

אלי אלאלוף: לא בכל דבר.

ורד וייץ: אני מדברת על צח"י.

ורד וייץ: מי שמשתתף בצוות צח"י, על פי הגדרות של שעת פעילות חיונית.

ורד וייץ: ההגנה הזו לא צריכה להיות מוגבלת בהתייעצות עם נציג משרד האוצר.

אלי אלאלוף: אמרנו: עד שמונה ועד 12 זה ללא מגבלה.

ורד וייץ: הגנה מפני פיטורים צריכה לחול על כל מי שלא יכול לעבוד בעבודתו הרגילה כי הוא באותו זמן פעיל בצוות צח"י.

אלי אלאלוף: זו הכוונה.

ורד וייץ: אבל זה לא כתוב.

אלי אלאלוף: הדבר היחיד שהשארנו, וזה לאדון בן יהודה - - -

ורד וייץ: אם יורשה לי, צריך מבחינת הניסוח להפריד בין הדרישה לאישור משרד האוצר כאשר מדובר בפיצוי השכר, ששם צריך את ההסכמה של נציג משרד האוצר, אבל לגבי ההגנה מפני פיטורים לא צריך אותה כי זה לא עניין כספי.

נעה בן שבת: מה המשמעות המעשית?

אלי אלאלוף: אתם מוסיפים בכל פעם איזה מושג שסתם מסבך את העניין.

הילה רענן: אבל זה לא קשור.

אלי אלאלוף: אני מבקש, אני מנהל את הדיון ורק אני נותן רשות דיבור.

ורד וייץ: משום שאם את מגדירה פעילות חיונית באישור של משרד האוצר אז את מגבילה.

אלי אלאלוף: אדון בן יהודה העלה נושא אחד.

אלי אלאלוף: חבר'ה, כאשר אתם מדברים ביחד זה לא מאפשר גם פרוטוקול תקין וגם דיון מסודר.

אלי אלאלוף: הבעיה היחידה שאדון בן יהודה העלה, ואני חושב שיש בזה משהו: למה רק מהיום השביעי?

אלי אלאלוף: מי ייקח על עצמו את שבעת הימים הראשונים?

חיים ילין: הסברתי את זה ואני רוצה להסביר עוד פעם.

חיים ילין: אנחנו הולכים על חבל דק.

חיים ילין: מצד אחד, כל צוות צח"י הם מתנדבים ואנחנו רוצים לשמור על ההתנדבות.

חיים ילין: מצד שני, אנחנו לא רוצים שייגרם נזק כלכלי למשפחות.

חיים ילין: אם הייתם קובעים חמישה ימים – בסדר, אם הייתם קובעים שמונה ימים – בסדר, שלושה ימים – בסדר.

חיים ילין: אבל אנחנו חייבים.

חיים ילין: אחרת, אם זה יהפוך להיות סוג של עבודה, כמו רבש"ץ, לא הרווחנו כלום.

חיים ילין: לכן, חברים יקרים, בואו נעביר את זה בקריאה הראשונה.

חיים ילין: תעשו לי טובה.

חיים ילין: אני מבין את כל הדברים.

חיים ילין: הצעת החוק הרבה יותר טובה מן הנוסח שסתיו שפיר ואני כתבנו בתחילת הדרך, הרבה יותר טובה.

חיים ילין: אני שמח מאוד שהיא כזאת, ואני שמח מאוד שהפקידות הבכירה מכל המשרדים באה לקראת.

חיים ילין: אבל בואו נסת

חיים ילין: פק בכך בשלב הזה.

חיים ילין: אחרי זה בהכנה לקריאה השנייה והשלישית נכניס עוד תיקונים.

חיים ילין: בבקשה נרוץ עם ההכנה לקריאה הראשונה.

אלי אלאלוף: אני רוצה לחזור לעניין שבעה הימים.

אלי אלאלוף: כדי לשמור על הרוח שלך, של רצון לראות מתנדבים, אם כל המערכה נגמרת בשבעה ימים אז האנשים האלה לא יקבלו שום פיצוי.

אלי אלאלוף: נכון?

חיים ילין: נכון.

אלי אלאלוף: אני מציע שאם המערכה היא עד שבעה ימים אז זה התנדבות מלאה, אבל במידה וזה ממשיך ומתמשך אז הם צריכים לקבל גם את שבעה הימים בחזרה.

אלי אלאלוף: את זה ההיגיון אומר.

נעה בן שבת: משרד האוצר בא אלינו עם מגבלות תקציביות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כולל השבעה ימים הראשונים.

אלי אלאלוף: בוודאי.

אלי אלאלוף: חבר'ה, למה אתם נותנים עונש למתנדב?

אלי אלאלוף: זה כאילו אתם נותנים לו עונש: אתה התנדבת – תאכל אותה, פראייר אחד.

אלי אלאלוף: עכשיו משרד האוצר בוודאי יגיד שהוא מתנגד להצעה שלי, וזה טבעי, אבל אנחנו נעמוד בדרישתנו.

אלי אלאלוף: בבקשה.

מעיין ספיבק: אני מאגף התקציבים.

מעיין ספיבק: האפשרות של הממשלה לתמוך בהצעת החוק הזאת מוגבלת.

מעיין ספיבק: היא הייתה על בסיס החישובים שלקחו בחשבון ששבעת הימים הראשונים הם ללא תשלום.

מעיין ספיבק: אם אדוני מוסיף עכשיו את ההצעה ששבעה הימים הראשונים יהיו עם תשלום, זה משנה לחלוטין את החישוב.

אלי אלאלוף: לא, סליחה.

מעיין ספיבק: הבנתי: ככל שהמערכה ממשיכה יותר משבעה ימים משלמים גם על השבעה ימים האלה.

מעיין ספיבק: זה דורש ממני לחזור ולחשב את העלויות של זה.

אלי אלאלוף: יש לך זמן.

אלי אלאלוף: אתן לך זמן.

אלי אלאלוף: אני שוב חוזר, חשוב מאוד שנבין שצריך לשמור על הבסיס של התנדבות, זה דבר יפה מאוד.

אלי אלאלוף: אם מתנדבים שבעה ימים – אהלן וסהלן, כל הכבוד, והלוואי ששום מערכה לא תהיה ארוכה משבעה ימים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: שלא תהיה בכלל.

אלי אלאלוף: אני מסכים אתך.

אלי אלאלוף: אבל אם כן, למה אתם רוצים שהם יפסידו שבעה ימי עבודה?

אלי אלאלוף: אז לא יתנדבו, יבואו רק אני-לא-יודע-מה ואז יחסר.

אלי אלאלוף: אני חושב שיש פה אמירה – השבעה ימים הראשונים הם התנדבות במידה והם לא יותר.

אלי אלאלוף: אם זה נמשך זמן רב יותר – זה סכומים קטנים, ממש סכומים זעומים, זה לא חשוב.

אלי אלאלוף: אבל אל תפגעו ברוח של המתנדב.

אלי אלאלוף: מתנדב שאומר שהוא מתנדב שבעה ימים – הוא לוקח על עצמו, אבל אחר כך אם זה יותר זמן תשלמו לו.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הסבירות שיעברו את השבעה ימים נמוכה מאוד.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אפילו כשמדברים על תקציבים שאתם תחשבו מחדש – אנחנו לא נמצאים שם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: מספיק להקטין את זה לחמישה ימים ומעבר להם שניים – זה יעלה יותר.

נעה בן שבת: עוד לא הגענו להסביר את השינויים במודל של תשלום תגמול אבל למעשה, ברשותך אדוני, כמה דברים.

נעה בן שבת: דבר ראשון, מה שמוצע פה עכשיו, בניגוד לנוסח שהוצע בדיון הקודם, מדובר פה על תשלום תגמול שישולם בידי המוסד לביטוח לאומי, תוך שיפוי של אוצר המדינה למוסד ביטוח הלאומי.

נעה בן שבת: אבל התגמול מדבר על תקופה שעברה את התקופה הבסיסית.

נעה בן שבת: דווקא אנחנו קצת התרחקנו מן המודל שדיבר על שבעה ימים רצופים.

נעה בן שבת: העלו כל מיני בעיות: אם זה לא יוצא בדיוק רצוף, אם זה מתמשך כך או מתמשך אחרת.

נעה בן שבת: יכול להיות שנגיע לתקופה מצטברת של שבעה ימים מתוך תקופה של 30 ימים.

נעה בן שבת: כלומר: פה היו יומיים, ואחר כך היו עוד שני ימים, ואחר כך.

נעה בן שבת: בסך הכול הגיעו במהלך חודש קלנדרי לשבעה ימים – אז כבר קמה הזכות לפיצוי מעבר לזה, ואם זה בתקופה של חודשיים אז 14 ימים, ואם זה בתקופה של שלושה חודשים אז 21 ימים.

נעה בן שבת: זאת אומרת, גם המבנה הזה קצת התפזר.

נעה בן שבת: הוא לא דיבר על תקופה מאוד מאוד לחוצה.

נעה בן שבת: בתקופה לחוצה ממילא ימצאו את הדרכים, מס רכוש ייכנס ויפצה ויהיו מנגנוני פיצוי.

נעה בן שבת: דווקא כשהימים הם ספורדיים, או שפה נדרשת היעדרות ושם נדרשת היעדרות, מצד אחד יש הצטברות של הימים אבל מצד שני אין רציפות.

אלי אלאלוף: אם אני יכול לסכם את הנקודה.

אלי אלאלוף: חבר'ה, חיים ילין היקר, אתה גורם לנו לערוך דיון ואתה עושה דיון מאחור.

חיים ילין: פשוט מירי רגב החזירה אותי עכשיו לצוק איתן.

אלי אלאלוף: אנחנו פה מדברים על דברים רציניים, לא על מירי רגב.

חיים ילין: אבל צוק איתן זה רציני.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אתה קשרת בין שניהם.

אלי אלאלוף: לא אני.

אלי אלאלוף: הוא קשר.

חיים ילין: כבוד היושב-ראש, אתה צודק במאה אחוז.

חיים ילין: אני מתנצל.

אלי אלאלוף: שיהיה ברור, כל החישובים על פני חודש, על פני יותר משבוע ודברים כאלה, זה לא סותר את מה שאמרתי, להיפך.

אלי אלאלוף: אבל אנחנו פה שומרים על רוח המתנדבים.

אלי אלאלוף: חבר'ה, אדיר שיש לנו רוח התנדבות, ובראבו למי שיודע להפיח את הרוח הזאת.

אלי אלאלוף: אני חושב שהחינוך שלנו הוא כזה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה חשוב מאוד.

אלי אלאלוף: בוודאי.

אלי אלאלוף: תשאירו את זה.

אלי אלאלוף: אבל שלא אחר כך נספור אותם כפראיירים, וסליחה על הביטוי, אין לי מילה יותר מנומסת כדי להגיד את זה.

אלי אלאלוף: אז כל החישובים האלה – בבקשה תעשו אותם, זה לא סותר.

אלי אלאלוף: אם משרד האוצר רוצה לבדוק את העלות – בבקשה, תבדקו את העלות, אבל תדעו שיש לכם פה דבר שאף מדינה לא מוצאת אותו.

אלי אלאלוף: תבקשו מתנדבים ממדינה אחת שאני מכיר, ששמה צרפת, ותראו אילו תשובות תקבלו.

אלי אלאלוף: אז בואו נכבד, בואו נשמור על רוח ההתנדבות שלנו, של החבר'ה שלנו.

אלי אלאלוף: אם אתם רוצים לעשות בדיקה במשרד האוצר כדי לתת לנו תשובה בהמשך – בבקשה.

נתן בביוף: אני סגן היועץ המשפטי במשרד הפנים.

נתן בביוף: אין פה גורם מקצועי שלנו ממינהל החירום, אבל אני רוצה להגיד לאדוני שבהתחלה הייתה התנגדות של משרד הפנים להצעת החוק הזאת.

נתן בביוף: למה?

נתן בביוף: יש מערך מתנדבים עצום שמשרת את הרשויות המקומיות ואת משרד הפנים בתחום החללים, בתחום זק"א וכולי.

נתן בביוף: הצעת החוק הזאת היא אנומליה.

נתן בביוף: היא הצעת חוק שנותנת בעצם למערך מתנדבים אחד מתוך שרשרת שלמה של סוגי מתנדבים הגנה ושכר.

נתן בביוף: לכן, אדוני, דווקא צריך לשמור על מסגרת ההתנדבות.

נתן בביוף: אם עכשיו מחליטים שהמתנדבים יקבלו שכר מן היום הראשון - - -

אלי אלאלוף: אתה יכול לתבוע את זק"א אם הוא לא מגיע למקום הפיגוע?

נתן בביוף: לא, הוא מתנדב לכל דבר.

אלי אלאלוף: רשות מקומית כן, אתה יכול, אבל לא את זק"א.

אלי אלאלוף: אז אל תערבבו.

אלי אלאלוף: אני שוב חוזר ואומר, יש פה התנדבות מיוחדת מאוד.

אלי אלאלוף: זה במסגרת שירותי הרשות המקומית או המועצה האזורית, שצריכים לתת שירות חובה לאזרח.

אלי אלאלוף: זק"א, אם הוא לא מגיע אף אחד לא יכול לתבוע אותו, אלא רק לברך אותו כאשר הוא מגיע.

אלי אלאלוף: זה לא אותה התנדבות, חבר'ה, אל תבלבלו.

נתן בביוף: זה לא אותה התנדבות, אבל יש מערך שלם של מתנדבים.

נתן בביוף: יש לנו שני סוגים של מתנדבים.

אלי אלאלוף: אני גר בבאר שבע.

אלי אלאלוף: אני רואה כמה מכבידים המתנדבים בסוף, כולם רוצים להתנדב.

אלי אלאלוף: העם הזה נפלא.

אלי אלאלוף: אבל מצד שני זה גם מכביד.

אלי אלאלוף: לפעמים צריך יחידה אחת מסודרת, מוגדרת, אנשים שכבר יודעים מראש מה תפקידם, אבל לא שכל אחד יבוא להתנדב והמערכת תדע לנווט אותו.

נתן בביוף: יש מערכים מוסדרים לגמרי של מתנדבים שלא נכנסו להצעת החוק הזאת.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אולי תפרט.

נתן בביוף: אנחנו קובעים שני סוגי מתנדבים: כאלה שמקבלים שכר מן היום הראשון של התנדבותם, התחילו כמתנדבים וקיבלו שכר.

נתן בביוף: זה יסיט רצון להתנדב דווקא לצוותי צח"י; ויש כאלה שכל הזמן מתנדבים ללא שכר.

אלי אלאלוף: יש כאן הגדרות מדויקות.

אלי אלאלוף: לא כל דיכפין יבוא ויתנדב.

נתן בביוף: למה לא?

נתן בביוף: כשמקבלים שכר זה גורם למניפולציות כלכליות, ואנחנו לא רוצים שזה יקרה.

נתן בביוף: צריך לשמור על מערך ההתנדבות הזה ועל הרעיון המרכזי של האיזון בין ההתנדבות לבין השכר.

אלי אלאלוף: אבל מראש קבעת בהצעת החוק שאושרה בוועדת השרים שאתה משלם לו מהיום השביעי.

נתן בביוף: זה האיזון בין הדברים, אבל התשלום מן היום הראשון יכול ליצור מניפולציות כלכליות ויעשה איפה ואיפה בין מתנדבים.

אלי אלאלוף: בין הקריאה הראשונה לקריאה השנייה והשלישית נוכל לדון בזה.

חיים ילין: אני רוצה להגיד משהו, כבוד היושב-ראש.

חיים ילין: אני מבין, ובגלל זה גם קבעתי את השבעה ימים.

חיים ילין: יש מתנדבים אחרים שאנחנו לא לוקחים אותם בחשבון.

חיים ילין: אבל הם נמצאים כבר בחקיקה או יש להם הגנה.

חיים ילין: ניקח את כיתות הכוננות.

חיים ילין: אמנם יש חקיקה וזה לא מוסדר עד הסוף, אבל כולם מגויסים מהיום הראשון – מדים, צו שמונה.

חיים ילין: כולם באופן אוטומטי.

חיים ילין: זה המנגנון.

חיים ילין: מהיום הראשון.

חיים ילין: אי אפשר לפטר אותם, הם חיילים לכל דבר.

חיים ילין: חל עליהם חוק המילואים לצורך העניין.

חיים ילין: כמעט כולם מסודרים.

חיים ילין: אני אומר לך כראש מועצה לשעבר, יותר מ-700 מתנדבים יש לנו, כמעט כולם "סגורים" בצורה זו או אחרת, בטוח כולם "סגורים" על ידי ביטוח, ועל ידי ביטוח מתנדבים וכל מה שאתה רוצה.

חיים ילין: קבענו, אי לכך שיש חפיפה גדולה מאוד בין צח"י לבין יתר המתנדבים, זה הגוף הכי גדול.

חיים ילין: אתה צודק, אין מאה אחוז, אבל אם נעביר את החוק בעניין צח"י אני מבטיח לכם שלפחות באזור עוטף עזה, שהוא האזור שבו ההתנדבות הכי נדרשת, יותר מ-90% מן המתנדבים מסודרים.

חיים ילין: יש מתנדבים שאוהבים אקסטרים, הם לא רוצים כלום, יש להם מקום עבודה.

חיים ילין: הם רק רוצים לרדת ממסוק ולהציל את החיילים שנמצאים תקועים בנחל הבשור.

חיים ילין: תקשיב, הם מוכנים לשלם לך תמורת ההתנדבות הזאת, יש כאלה.

חיים ילין: אבל אני מנסה "לסגור" את המערך מתוך ההכרות שלי.

חיים ילין: לכן אני אומר: לא סתם נקבע שבעה ימים.

חיים ילין: הוא נקבע בגלל שעברנו את עופרת יצוקה, של 26 ימים, את עמוד ענן, שנמשך בין שבוע לעשרה ימים, ובסוף את צוק איתן.

חיים ילין: צריך להבין עוד משהו: זה הכרזה, כבוד היושב-ראש.

חיים ילין: המצב הביטחוני, שבעקבותיו אתה יוצא למבצע, מתחיל עוד לפני המבצע, קחו את זה בחשבון.

חיים ילין: כלומר כשאתם סופרים שבעה ימים של עמוד ענן, אני אומר לך שלפחות שבוע לפני כן זה התחיל.

חיים ילין: לא סתם יוצאים לקרב או למבצע.

חיים ילין: משהו קרה לפני כן וצוותי צח"י כבר עובדים לפני זה: "דעו לכם שכבר ייכנס המצב המיוחד בעורף".

חיים ילין: הם כבר כולם פעילים בצורה זו אחרת, הכפתור הופעל לפחות שלושה–ארבעה ימים לפני כן.

אלי אלאלוף: עוד נקודה שהעלתה היועצת המשפטית היא דרכי התשלום.

אלי אלאלוף: המסלול הוא כמו במילואים, באמצעות הביטוח הלאומי והמעסיק.

אלי אלאלוף: לא צריך שום מנגנון חדש.

אלי אלאלוף: אל תפתחו מנגנון, לא דרך משרד האוצר ישירות ולא אחרת.

אלי אלאלוף: בואו נשמור על אותו מנגנון, ברשותכם.

חיים ילין: דרך אגב, מס רכוש תומך מאוד.

אלי אלאלוף: אנשי הביטוח הלאומי רוצים להגיב?

אלי אלאלוף: בבקשה.

יוסף פולסקי: בוקר טוב.

יוסף פולסקי: אני מהביטוח הלאומי.

יוסף פולסקי: ייתכן שבהמשך גם גליה עידן, מנהלת תחום מילואים אצלנו, תרצה להוסיף.

יוסף פולסקי: כפי שאמר היושב-ראש, כל ההירתמות של הביטוח הלאומי – ואנחנו רוצים באמת לסייע – מבוססת על כך שאותו מנגנון שנעשה במילואים ייעשה גם פה, בשינויים המחויבים כמובן, אבל אותו מנגנון, בלי לפתח מערכות מסובכות, בהנחה שכאשר החוק הזה ייכנס לתוקף מיד נוכל להמשיך וליישם אותו.

יוסף פולסקי: זה דבר אחד.

יוסף פולסקי: דבר שני, אנחנו כמובן תומכים בכל הצעה שתהיה לגבי מספר הימים, אבל אני חושב שההערות שנשמעו פה לגבי החבל הדק בין מתנדב ללא מתנדב צריכות להישקל בתשומת הלב הראויה, בהינתן שאנחנו עדיין שומרים על הזכויות שלהם כמתנדבים בביטוח הלאומי ושככלל, אולי למעט חריגים, מתנדב הוא ללא שכר.

יוסף פולסקי: פה, אולי לאור הייחודיות, יש באמת חבל דק במעבר הזה בין מתנדב ייחודי למתנדב אחר.

אלי אלאלוף: מתנדב ייחודי מקבל איזה פיצוי?

יוסף פולסקי: לא.

יוסף פולסקי: בדרך כלל מתנדב מוגן חלילה אם הוא נפגע, אז הוא מקבל את התגמולים שלו.

חיים ילין: בתנאי שהוא נרשם והוא מסודר.

יוסף פולסקי: יש לו ביטוח מתנדבים, שהוא שווה ערך לביטוח נפגעי עבודה.

אלי אלאלוף: לכן הוא צריך להיות במנגנון.

נעה בן שבת: יש חשש שאי אפשר יהיה להכיר, כלומר שהמנגנון לביטוח מתנדבים לא יתאים אם לא יהיה פה באמת אלמנט התנדבותי.

עבד אל חכים חאג' יחיא: מי צריך לאשר?

יוסף פולסקי: אם מן היום הראשון יהיה תגמול יכול להיות שיהיה קושי.

אלי אלאלוף: לא מהיום הראשון, רק מהיום השמיני יהיה תשלום גם ליום הראשון.

יוסף פולסקי: צריך לשקול גם את הדברים האלה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: מי מאשר את השמות?

עבד אל חכים חאג' יחיא: מי מאשר את הרשימה?

אלי אלאלוף: הרשויות המקומיות.

נעה בן שבת: כאן מוצע שראש המועצה.

נעה בן שבת: על פי התוספת הראשונה הוא ממש צריך לתת אישור שמי לחבר הצוות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה ברור מהנוסח?

נעה בן שבת: יש פה גם הגדרה: חבר הצוות צריך להיות חבר שרשום במשרד העבודה והרווחה, בזרוע הרווחה, והצוות עצמו צריך להיות, על פי הדרישה, צוות שעבר הכשרה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לא ראיתי שזה מופיע בנוסח הזה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: האם מהנוסח ברור שהרשות המקומית היא שתאשר ותעביר את הרשימות למוסד לביטוח לאומי?

חיים ילין: הם חייבים.

נעה בן שבת: צריך להציג פה אישור שמי של ראש המועצה לכל אחד מחברי צוות החירום והחוסן שנדרשים לפעילות, לציין מאיזה תאריך ועד איזה תאריך.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הוא מעביר אותם לביטוח הלאומי?

יוסף פולסקי: או ישירות או באמצעות המתנדב.

חיים ילין: יש להם לפחות 12 ימי אימונים, או חצאי ימי אימונים.

חיים ילין: זה לא שפתאום בא בן אדם.

חיים ילין: אתה מדבר יותר על הביטוח, ואני מדבר על מתנדבים ספורדיים.

חיים ילין: זאת אומרת, אנשים שראו שיש שרפות והתנדבו לכבות את השרפות.

חיים ילין: זה לא שהם עברו קורס או שהם חלק מצח"י.

חיים ילין: הם מתנדבים, ואם מילאו את כל הטפסים שלכם אזי אם חס וחלילה תקרה להם תאונה או משהו אז הם לפחות מבוטחים.

חיים ילין: אבל זה המנגנון שאנחנו רוצים, זה משהו אחר.

יוסף פולסקי: אם הוא עשה להצלת חיים הוא לא צריך למלא טפסים.

חיים ילין: אנחנו כרשות רוצים שהדברים יהיו מסודר.

יוסף פולסקי: אשלים רק עוד דבר אחד: גם באשר לתקופות, מראש רצינו שיהיו תקופות רצופות ולא ליקוטים.

יוסף פולסקי: אנחנו עדיין צריכים לבחון האם המערכת הקיימת מתאימה לליקוטים האלה.

יוסף פולסקי: זה גם מתקשר לבקשה שביקשנו מן הוועדה, להוסיף בטופס תקופה מדויקת שתידרש לתשלום שהיא מעבר לתקופה הראשונית שתיקבע.

יוסף פולסקי: זה גם יקל עלינו וגם יקל על המתנדב בצח"י לדעת מה מגיע לו בסופו של דבר כתגמול, כפיצוי.

נעה בן שבת: כלומר תהיה עוד תוספת עם טופס בסיום ההתנדבות.

גליה עידן: אני רוצה להוסיף עוד משהו קטן.

גליה עידן: אני מנהלת תחום מילואים בביטוח הלאומי.

גליה עידן: אני מתחברת למה שחבר הכנסת ילין אמר.

גליה עידן: הוא דיבר על גיוס למשך תקופה, ואם המתנדב עובר את התקופה מגיע לו תגמול.

גליה עידן: אין לנו בעיה עם זה.

גליה עידן: לי אישית, וגם למערכות שלנו, יש בעיה עם סעיף 18ח(ג), אם הוא יעשה שבעה ימים פזורים בתוך 30 ימים, או יעשה 14 ימים פזורים בתוך 60 ימים.

גליה עידן: אני לא יודעת מה הם הימים האלה.

גליה עידן: הוא כן היה צח"י או לא היה צח"י באותו יום?

חיים ילין: רק אם הוא היה צח"י.

גליה עידן: אז הוא היה ביום ראשון, ביום רביעי וביום שלישי הבא?

חיים ילין: זה בעקבות מה שקרה בשמונת החודשים האחרונים, שבעצם לא כל הזמן צח"י היה נדרש, בדיוק כמו עכשיו: שלושה ימים.

חיים ילין: אם אני חותך את זה לחתיכות, בעצם יש מי שלא עזבו את האזור במשך תקופה ארוכה מאוד בגלל האחריות שלהם כצח"י, בגלל שהם לא יודעים מתי יפעילו אותם.

חיים ילין: האמיני לי, המצב הזה גרוע יותר מאשר מצב שמוגדר.

חיים ילין: את מבינה מה אני אומר?

חיים ילין: מצב של אי-ודאות, שאת לא יודעת מה יקרה מחר בבוקר, אם ביום שני כשהם עולים לזיקים זה ייגמר בטילים או ביום שישי.

גליה עידן: אנחנו נצטרך הגדרה מדויקת.

נעה בן שבת: אתם צריכים טופס שמאשר לסמן ימים.

גליה עידן: מה הם הימים בתוך ה-30, מה הם הימים בתוך ה-60 ומה הם הימים בתוך ה-90, שזה יהיה מוגדר לנו, כדי שנוכל לתפעל את זה.

נעה בן שבת: מי יקבע את זה?

נעה בן שבת: זה צריך להיות ברמה היישובית דווקא, כי הרמה היישובית מפעילה את צח"י.

אלי אלאלוף: כולל ההצטברות של הימים.

חיים ילין: לדוגמה בכרם שלום, בגלל מה שהם עברו, ייתכן מאוד שהצח"י שם היה הרבה יותר מאשר במקום אחר.

חיים ילין: תבינו, זה גם נקודתי.

חיים ילין: זה 65 קילומטרים – לא מה שחשים בנתיב העשרה חשים גם במקום אחר.

אלי אלאלוף: בבקשה, נציגת משרד האוצר.

מעיין ספיבק: אני מאגף התקציבים.

מעיין ספיבק: מעבר לסוגיית העלות הכוללת, שמהחישוב הראשוני אני רואה שהיא חורגת את ה-6 מיליון שקל, שאומר שזה הופך להיות הצעת חוק תקציבית, שעל זה כבר דיברנו - - -

אלי אלאלוף: זה חורג מ-6 מיליון שקל?

אלי אלאלוף: על בסיס מה אתם עושים את החישוב?

מעיין ספיבק: תלוי אילו תרחישים לוקחים.

מעיין ספיבק: אם לוקחים תרחיש שבו יש – זה תלוי במספר הישובים שמוגדרים בתוך מצב הלחימה ותלוי בימי הלחימה.

מעיין ספיבק: בהינתן מצב שיש 13 ימים של מצב חירום שהם ימי עבודה, ויש 250 ישובים שמוגדרים תחת מצב החירום הזה, ויש בצוות החירום 12 אנשים, ובהינתן מצב שיש חלוקה שווה בין משרד האוצר, משרד הפנים, משרד הביטחון ומשרד הרווחה, עדיין העלות עולה על 7 מיליון שקלים, רק חלקו של משרד הרווחה בנושא.

מעיין ספיבק: זה תרחיש אחד.

מעיין ספיבק: תרחיש נוסף, של צוק איתן, שהוא תרחיש קיצוני יחסית, שבו יש פחות ישובים, כ-50 ישובים שנמצאים במצב חירום ו-16 אנשים בצוות החירום - - -

חיים ילין: זה מספר הגיוני, בממוצע.

חיים ילין: היא מדברת על ממוצע של כלל הישובים.

מעיין ספיבק: ומספר ימי העבודה עלה ל-50 מ-43 שהוא היה קודם, אז אנחנו כבר מגיעים ל-7.5 מיליון שקלים כמעט.

מעיין ספיבק: כמובן שהם תרחישים, ואנחנו נאלצים לחשב על פי תרחישים כי אנחנו לא יכולים לדעת, אבל אלה התרחישים שעל בסיסם נגיד האם זאת הצעת חוק תקציבית או לא.

חיים ילין: תגידי, כמה עולה השלום?

מעיין ספיבק: לא חישבתי.

חיים ילין: אם הוא עולה קצת יותר מ-6 מיליון שקלים את תסכימי?

מעיין ספיבק: אני לא אומרת האם הצעת החוק נכונה או ראויה.

מעיין ספיבק: זה לא המנדט שלי.

חיים ילין: בינינו, ברור לך שכל מה שאני רוצה זה ללכת לים ולאכול חומוס בחוף זיקים וללכת עם הילדים ליהנות שם מן הים.

אלי אלאלוף: החומוס שם לא טוב.

אלי אלאלוף: תקנה במקום אחר.

נעה בן שבת: החישוב שנתת הוא מהיום הראשון או מהיום השביעי?

מעיין ספיבק: הוספתי את השבוע בעקבות דבריו של היושב-ראש.

מעיין ספיבק: זה המשמעות של הצעת חוק תקציבית.

חיים ילין: מה הייתם עושים אם לא היה אקסל?

מעיין ספיבק: אני באמת לא יודעת איך הקימו את המדינה בלי אקסל.

אלי אלאלוף: אני רוצה לחזור לרצינות.

אלי אלאלוף: אני מעריך מאוד את היכולת לחשב.

אלי אלאלוף: אם, לא עלינו, חס ושלום, אף אחד לא רוצה מערכה, ובוודאי לא ארוכה, אז מה זה אומר?

אלי אלאלוף: אם מערכה תימשך שבעה ימים, זה חצי מן הסכום הזה, זה 3 מיליון שקלים השבעה ימים האלה.

אלי אלאלוף: זה צריך להיות החישוב של חוק תקציבי או לא תקציבי, התוספת, ולא על כל הימים.

אלי אלאלוף: אי אפשר לדעת כמה ימים זה, כמה פעמים בשנה.

אלי אלאלוף: זה יכול להימשך לצערנו תקופה ארוכה.

אלי אלאלוף: אני חושב שיש פה רק עלות של שבעה ימים, בסצנריו שתקבעו אתם.

אלי אלאלוף: תראו שהוא לא חוק תקציבי כי הוא מכסה את עצמו הרבה יותר מאשר החוק התקציבי הרגיל.

אלי אלאלוף: זאת אומרת, זה מאפשר קבוצת מתנדבים אדירה בעלת יכולות אדירות, עם תשתית אדירה מאחוריה.

אלי אלאלוף: לכן אני חושב שזה לא הסעיף שיקבע אם כן או לא לשלם את השבעה ימים רטרואקטיבית.

עבד אל חכים חאג' יחיא: התרחישים שאת מחשבת, קחי בחשבון רק את התוספת של שבעה ימים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אל תיקחי בחשבון אם זה נמשך 20 ימים או 15 ימים או 30 ימים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: התוספת היא של שבעה ימים.

מעיין ספיבק: הצעת החוק שמונחת כעת על השולחן היא הצעת חוק כוללת ואני מחשבת את כלל ההוצאות.

אלי אלאלוף: אני מבקש שתבדקו את זה, תבדקו את הצעת חבר הכנסת חאג' יחיא וההצעה שלי על החישוב הרצוי.

אלי אלאלוף: אנחנו בלאו הכי לא מסיימים היום.

חיים ילין: גם לקריאה הראשונה לא מסיימים היום?

אלי אלאלוף: אני חושב שלא.

אלי אלאלוף: נסיים היום?

חיים ילין: בואו נסיים את ההכנה לקריאה הראשונה.

אלי אלאלוף: יש לנו עוד 7 דקות.

אלי אלאלוף: בואו נמשיך.

מעיין ספיבק: ברשותך, עוד שתי הערות קטנות.

מעיין ספיבק: האחת היא שבהצעת החוק מנוסח כרגע שמי שיהיה מטעם שר הביטחון והשר לביטחון פנים הוא קצין בכיר.

מעיין ספיבק: לא כתובה הגדרה מי הוא "קצין בכיר".

חיים ילין: זה מאוגדונר.

אלי אלאלוף: אני מציע שהצבא יקבע.

אלי אלאלוף: אנחנו לא נקבע לו.

מעיין ספיבק: אם יש חוק אחר שבו מוגדר מי הוא קצין בכיר – אין בעיה עם זה.

חיים ילין: החוק קובע שאלוף פיקוד הוא ידו של שר הביטחון באזור הדרומי, וכך גם אלוף פיקוד בצפון.

חיים ילין: אבל הזרוע הביצועית בסוף זה לא האלוף עצמו.

חיים ילין: הוא חותם.

חיים ילין: זה האוגדונר, מי שנמצא עם האזרחים.

אלי אלאלוף: לכן תשאירו את זה ברמה של מינוי על ידי הצבא.

חיים ילין: זה לא "בכיר" אלא זה אלוף.

חיים ילין: הוא זה שקובע על שטח צבאי סגור, הוא שקובע את השטחים, הוא קובע את הכול.

אלי אלאלוף: חיים ילין, אתה רוצה לקבוע את זה עכשיו?

חיים ילין: לא.

חיים ילין: זה החוק היום.

אלי אלאלוף: אתה רוצה שפה יהיה כתוב "אלוף"?

חיים ילין: כן, אפשר, לפי החוק.

אלי אלאלוף: אז נגדיר "אלוף".

מעיין ספיבק: הדבר השני, לגבי מי מטעם שר האוצר – מכיוון שיש אנשי מקצוע שיגדירו את שעת החירום, תפקיד הממונה מטעם שר האוצר הוא לא גם לתת הערכה מקצועית אלא לבדוק מה המשמעויות התקציביות של זה ולקחת אותן בחשבון כשהוא מאשר את זה.

מעיין ספיבק: לכן החשיבות מבחינתנו היא שיהיה מישהו שהוא מטעם אגף התקציבים.

חיים ילין: אני אתך, אני רוצה להתקדם עם זה.

חיים ילין: אבל מי יהיה?

חיים ילין: הוא מחויב להיות בתוך עוטף עזה?

מעיין ספיבק: הוא לא מחויב להיות בתוך עוטף עזה.

אלי אלאלוף: אבל יש לו מייל.

חיים ילין: אני שואל כי בסוף כולם עושים במכנסיים וכולם רוצים שנבוא לירושלים.

אלי אלאלוף: יהיה "נציג אגף התקציבים".

נעה בן שבת: אדוני, רק להבהיר: כאשר אנחנו דורשים את הסכמת שר האוצר, נציג אגף התקציבים, אנחנו בעצם מקטינים, אנחנו חוזרים לשאלת המינימום והמקסימום.

נעה בן שבת: זאת אומרת, למעשה אם רוצים לפזר את האחריות, נניח שצריך להפעיל את כל התחומים בצוות, יש פה הגדרה שהצוות צריך להיות עם כל התחומים, כולל תחום מטה, בעקבות הדיון הקודם.

נעה בן שבת: נניח שאנחנו מפעילים את הצוות כולו, אנחנו בעצם מאפשרים לאדם אחד בכל אחד מן התפקידים – כי אני מבינה שבצוות כל אחד משויך לתפקיד מסוים – ואנחנו בעצם לא מאפשרים רוטציה, אם אנחנו רוצים תחלופה ויש לנו דרישה של הרבה ימים - - -

אלי אלאלוף: חבר'ה, מרוב הגדרות בסוף נמנה צוות משותק.

אלי אלאלוף: תשאירו את זה.

ברוך שוגרמן: אני רוצה להתייחס בדיוק לזה.

ברוך שוגרמן: אני ממשרד העבודה והרווחה.

ברוך שוגרמן: אני רוצה להתייחס למספר.

ברוך שוגרמן: המספרים שקבענו כמינימום לצוות הם לא בתרחישים שאנחנו מדברים עליהם, התרחישים הקיצוניים.

ברוך שוגרמן: לכן בדיוק בנקודה שהיועצת המשפטית העלתה, אם אנחנו לוקחים תרחיש כזה, בישוב שיש בו יותר מ-100 בתי אב, אנחנו צריכים להפעיל את צח"י 24 שעות ביממה.

ברוך שוגרמן: זה אומר לפחות שני אנשים שמחליפים האחד את השני.

ברוך שוגרמן: זה אומר שאנחנו מגיעים בעצם ל-16 חברי צוות כמינימום שיכול להחזיק שבעה ימים, או אירועים כמו בהסלמות שחיים ילין דיבר עליהן.

ברוך שוגרמן: זה צריך להיות שמונה מתנדבים כפול שתי משמרות.

אלי אלאלוף: זו הייתה הכוונה שלך?

אלי אלאלוף: הולכים לסבך את העניין.

חיים ילין: כתבתי משהו שהוא מינימלי.

חיים ילין: בסוף יהיה פה חוק שיעבור את ה-10 מיליון שקל ולא יעבור בכנסת, ואז כולנו נצא מפה צודקים אבל בטח לא חכמים.

חיים ילין: אני מסתפק, כבוד היושב-ראש, יש 12 שעות שכולן על ידי אדם אחד, ומי שיש לו צורך להחליט – בשלב ראשון בואו נתחיל בזה.

חיים ילין: כרגע אין כלום.

חיים ילין: לשנות את החקיקה ולתקן אותה אפשר תמיד קדימה.

חיים ילין: בואו נתחיל ממשהו.

אלי אלאלוף: בבקשה, משרד המשפטים.

איה דביר: שלום.

איה דביר: זה חוק של מדיניות.

איה דביר: שוב, אין מניעה משפטית באף אחד מן המודלים.

איה דביר: אבל בכל זאת, בכישרון רב, הנוסח שהיועצת המשפטית עבדה עליו הלך לכיוונים שביזרו את ההיעדרות בין כמה שיותר אנשים, לאו דווקא תמיד אותו אדם.

איה דביר: מנגנון שמאפשר בסופו של דבר, אם מגיעים ליום השמיני, לחזור לקבל כסף החל מן היום הראשון יוצר לכל אדם מערך תמריצים שמעודד אותו להיות זה שתמיד ייעדר כדי להגיע ליום השמיני ולקבל את הפיצוי.

איה דביר: יש לזה מחיר מן הצד השני.

איה דביר: אל"ף, זה יפחית את הביזור של הנזק מול כמה מעסיקים.

אלי אלאלוף: אני מוריד את זה.

אלי אלאלוף: אני חושב שאתם טועים.

אלי אלאלוף: אתם עושים מן המתנדבים פראיירים מדופלמים.

אלי אלאלוף: לא יבואו אליכם.

אלי אלאלוף: בשלב מסוים יכולים להגיד: חברים, תשלמו לנו מהיום הראשון, אחרת אנחנו לא מתנדבים.

אלי אלאלוף: אמר לכם חיים ילין, תבינו בין המילים שלו: מי שמוגן, מסודר ועובד במפעל של הקיבוץ לא יבקש את זה.

אלי אלאלוף: זה רק הכי חלשים של המערכת שנותנים להם פיצוי.

אלי אלאלוף: תחשבו עליהם, ואל תחשבו עליהם כנצלנים.

אלי אלאלוף: בבקשה, תחשבו עליהם בצורה חיובית.

אלי אלאלוף: אני מבקש ממשרד האוצר, זה התפקיד של האוצר, תבדקו בבקשה את עצמכם.

אלי אלאלוף: אני בעד להצביע על הצעת החוק בקריאה הראשונה ונתקן אותה בהמשך.

חיים ילין: כך אם לא תהיה כנסת אז לפחות תהיה לנו המשכיות, נוכל להחיל דין רציפות.

אלי אלאלוף: אתם, תפסיקו לחלום.

אלי אלאלוף: תתחילו לעבוד.

חיים ילין: אני לא חולם.

חיים ילין: אני היחיד שאמר שהבחירות יהיו בנובמבר.

חיים ילין: כמעט זרקו אותי מן הסיעה כשאמרתי את זה.

אלי אלאלוף: תעבוד.

אלי אלאלוף: אף אחד לא יפרק אותנו.

אלי אלאלוף: איזו מדינה אהבלית: כמה שטוב לה אז היא מחפשת צרות ...

אלי אלאלוף: אלה דברים בין חברים פה, לא פוליטיקה.

חיים ילין: ממש ...

חיים ילין: הדיון בשידור.

חיים ילין: פרט לזה חברים טובים רואים אותנו.

אריאל סיזל: אני סגן היועץ המשפטי של המשרד לביטחון פנים.

אריאל סיזל: אני מבקש להתייחס להגדרה "פעילות חיונית בשעת צורך".

אריאל סיזל: דובר על כך שראש המועצה יקבע שמדובר על שעת צורך "בהסכמת קצין בכיר שהסמיך שר הביטחון או קצין משטרה בכיר שהסמיך השר לביטחון פנים, לפי העניין".

אריאל סיזל: קודם כול לגבי ההערה שעלתה כאן בעניין "קצין משטרה בכיר" – זה מוגדר בפקודת המשטרה, זה מדרגת סגן ניצב ומעלה, כך שאין בעיה.

אריאל סיזל: יש לנו קושי עם המונח "לפי העניין".

אריאל סיזל: אנחנו חושבים שזה עמום מדי.

אריאל סיזל: לא יהיה ברור מתי יהיה צורך בהסכמה של שר הביטחון, או נציג של שר הביטחון, ומתי יהיה צורך בהסכמה של נציג השר לביטחון פנים.

אלי אלאלוף: בשטח זה לא מתואם?

אלי אלאלוף: היום זה סוּפר מתואם, למיטב ידיעתי.

אלי אלאלוף: כך ראינו בסיור של ועדת העורף של ועדת החוץ והביטחון, ראינו כמה תיאום יש ביניהם.

אריאל סיזל: יש אולי תיאומים אבל תחומי האחריות והסמכות שנויים במחלוקת.

אריאל סיזל: אלה נושאים שנידונים בכל מיני פורומים שונים.

אריאל סיזל: יש דוחות שעוסקים בנושא הזה.

אלי אלאלוף: אם ממנים את שניהם אז יעשו תיאום בשטח.

אריאל סיזל: אנחנו מציעים לא להשאיר את זה עמום.

אריאל סיזל: שיהיה ברור: אם מדובר באירועים שנושאים אופי מלחמתי שיפנה לקצין בכיר שהוסמך על ידי שר הביטחון, ואם מדובר באירועים שנושאים אופי אזרחי שיפנה לקצין משטרה בכיר שהוסמך על ידי השר לביטחון פנים.

חיים ילין: קשה לי עם זה מאוד כי הדינמיקה המלחמתית שונה לגמרי.

חיים ילין: אי אפשר לכתוב את זה פה.

חיים ילין: הטילים נופלים לפני שמקבלים החלטות פה, צריך להבין את זה.

חיים ילין: לגבי המשרד לביטחון פנים דובר יותר על נושא של רעידות אדמה או אירועים שהם לא מלחמתיים.

חיים ילין: לזה התכוונת?

חיים ילין: אז בואו נעשה הפרדה של אירועים מלחמתיים.

חיים ילין: אבל אי אפשר עכשיו בחקיקה להתחיל להבחין, כי אם אתה רוצה שאנחנו נתקן את הדיבור בין שר הפנים לבין - - -

נעה בן שבת: אם זה כל כך מפריע למשרד לביטחון פנים, אני חושבת ש"לפי העניין" יכול להספיק על פי השכל הישר, אבל אם צריך בכל זאת לכתוב, אולי צריך להגיד שיפנו אל המשרד לביטחון פנים רק כשההיבטים הם אזרחיים, ולא נגיד מה ההיבט, כי ההיבט הצבאי יכול להיות רחב מאוד, אני לא יודעת מה לכתוב.

נעה בן שבת: ההיבט הצבאי יכול להיות היבט שהוא לא אירוע מלחמתי.

נעה בן שבת: אני לא יודעת מה זה אומר בדיוק "אירוע מלחמתי".

נעה בן שבת: אז להגביל את הפנייה לשר לביטחון פנים רק כשהאירוע הוא בעל אופי אזרחי.

מעיין רוזנשטוק: אני ממשרד הביטחון.

מעיין רוזנשטוק: יכול להיות שאפשר לחלק את זה לפי מה שחל עליו חוק ההתגוננות האזרחית ומה שחלה עליו פקודת המשטרה.

חיים ילין: נכון, בדיוק.

חיים ילין: זה מה שאמרנו עכשיו.

חיים ילין: מה שהגדרת הוא, בגדול, השורה התחתונה של ההפרדה בין שניהם.

אלי אלאלוף: קראנו את הכול?

נעה בן שבת: לא, אדוני, לא קראנו את הכול.

נעה בן שבת: אולי אקרא.

נעה בן שבת: יש פה עוד סעיפים שקיימים בחוק הגנה על עובדים בשעת חירום, סעיפים שאומרים שהוותק של העובד שנעדר בגלל הנסיבות שמפורטות בסעיף 2 לאותו חוק לא ייפגע אצל המעסיק.

נעה בן שבת: זאת אומרת, אם סופרים לעובד מועדים עד זכאות לדמי לידה או כל ותק אחר, לחופשה או לכל דבר אחר, הוא לא ייגרע.

נעה בן שבת: אז זה ממילא חל.

נעה בן שבת: בסעיף 4 לאותו חוק מדובר על היפוך נטל ההוכחה.

נעה בן שבת: אם העובד פוטר במהלך אירוע ההיעדרות שלו או בתוך חודשיים לאחר מכן אז יש היפוך של הנטל להוכיח שהפיטורים לא היו בגלל ההשתתפות שלו בצח"י, בשל ההיעדרות הזאת.

נעה בן שבת: זה התיקון בסעיף 3.

נעה בן שבת: נעבור לחלופה ב'.

נעה בן שבת: היו לנו כמה חלופות, הבאנו פה שתי חלופות.

נעה בן שבת: אני חושבת שחלופה ב' הייתה מקובלת יותר.

נעה בן שבת: החלופה הזאת הולכת למנגנון כמו תגמול המילואים.

יוסף פולסקי: רק אציין שמבחינת הביטוח הלאומי הנוסח המועדף הוא חלופה א', בדומה לנוסח שמופיע - - -

נעה בן שבת: אבל משרד הביטחון לא היה מעוניין בחלופה הזאת.

נעה בן שבת: אולי תעירו אם יש לכם הערות לחלופה ב'.

נעה בן שבת: אדוני, אנחנו משאירים את זה "על התקופה שעולה על התקופה הראשונית" רק מעל שבעה ימים כרגע?

חיים ילין: כן, בבקשה.

אלי אלאלוף: הייתי מעוניין שנציגת משרד האוצר תגיד לנו בכל מקרה מה התרחיש אם אנחנו משלמים רטרואקטיבית.

אלי אלאלוף: לא עכשיו אלא בהמשך.

אלי אלאלוף: גם אם נצביע עכשיו ללא תשלום רטרואקטיבי לשבעה ימים, תגידי לנו אחרי שתעשו את הבירורים שלכם, לקראת הקריאה השנייה והשלישית.

נעה בן שבת: לקראת הקריאה השנייה והשלישית נדון באפשרות שזה יחזור.

חיים ילין: היושב-ראש אומר שמצביעים בלי זה, מצביעים על הנוסח במקור.

חיים ילין: אחרי הקריאה הראשונה, בהכנה לקריאה השנייה והשלישית ידונו בזה שוב.

אלי אלאלוף: הבנתם שאני מרוקאי וצריך שארגנטינאי יסביר אותי...

חיים ילין: זה אותו דבר, דרך אגב.

חיים ילין: ..

נעה בן שבת: אדוני, אני רוצה להדגיש שאותו חלק שבתקופה – אנחנו מדברים על חלק שבתקופה שבו הוא פעל בפעילות חיונית.

נעה בן שבת: אנחנו לא סופרים לפי ימי היעדרות מהעבודה דווקא.

נעה בן שבת: אנחנו דורשים דרישה שהוא נעדר מן העבודה אבל לא סופרים את ימי ההיעדרות מן העבודה.

נעה בן שבת: בסופו של דבר יספרו את ימי הפעילות שלו במסגרת הפעילות החיונית, ובלבד שהוא כמובן נעדר מן העבודה ולא יכול היה לבצע אותה.

איה דביר: לא הבנתי את ההערה.

נעה בן שבת: אנחנו לא סופרים רק ימי עבודה, אנחנו לא בודקים.

נעה בן שבת: אם אדם עובד רק יומיים בשבוע לא נספור לו, הוא לא יהיה זכאי לתגמול רק בעד אותם יומיים שבהם הוא לא עבד.

נעה בן שבת: בסופו של דבר אם הוא נעדר מן העבודה בגלל הפעילות החיונית שלו, יִספרו לו את כל - - -

איה דביר: שבעה ימי היעדרות מן העבודה?

נעה בן שבת: לא ידובר על שבעה ימי היעדרות.

נעה בן שבת: ידובר על שבעה ימי פעילות, כמה ימים הוא פעל.

חיים ילין: בשישי–שבת לא עובדים אבל הם פעילים כצח"י.

חיים ילין: אז מה?

איה דביר: אז יתנו לו זכות לפיצוי על אובדן שכר כאשר לא היה אובדן שכר?

נעה בן שבת: זה מה שקורה במילואים למעשה.

קריאה: במילואים לא עובדים בשישי–שבת.

מעיין ספיבק: החוק לא היה ברור לגבי הנקודה האחרונה.

נעה בן שבת: זה דומה למנגנון המילואים שסופר את כל הימים, כולל ימי שישי ושבת.

מעיין ספיבק: זה מובן לי.

מעיין ספיבק: אני לא מכירה את מנגנון המילואים.

אלי אלאלוף: אני מציע שניצמד לחוק המילואים.

הילה רענן: אמרתם - - -

נעה בן שבת: רק אחרי שבעה ימים.

נעה בן שבת: כרגע אנחנו משאירים את הנוסח כפי שהוא לקריאה הראשונה, ואחרי הקריאה הראשונה נדון באפשרות שזה יחול מהיום הראשון.

נעה בן שבת: זאת אומרת, כפי שחל לגבי מילואים.

נעה בן שבת: יש שם מינימום ויש שם מקסימום, כפי שקיים לגבי מילואים.

נעה בן שבת: אלה ההוראות שאומרות שהמעסיק ממשיך לשלם לעובד את שכרו במועד לתשלום השכר והמוסד לביטוח לאומי משלם את התגמול למעסיק.

נעה בן שבת: המוסד לביטוח לאומי, כפי שאמר קודם עו"ד פולסקי, כדי שהמנגנון יהיה אותו מנגנון שפועל במילואים ולא מנגנון אחר, ביקש להחיל גם את הוראת סעיף 271 וסעיף 279 לחוק הביטוח הלאומי.

נעה בן שבת: תוכל להסביר מה הם אומרים?

יוסף פולסקי: כן.

יוסף פולסקי: סעיף 279 מדבר על סוג של גרירת שכר.

יוסף פולסקי: אם בין תקופות המילואים השונות היה פחות מתקופה מינימלית שקבועה בחוק, בעצם השכר הקובע הוא השכר הראשון, אלא אם כן התגמול המיטיב הוא שהחישוב ייעשה לפי השכר השני.

יוסף פולסקי: בגלל שאנחנו מבוססים על אותה מערכת והרעיון הוא אותו מנגנון מילואים, אנחנו רוצים שהמנגנון הזה יישמר.

יוסף פולסקי: וגם לגבי סעיף 271 – הוא מדבר על סוג של מנגנון.

יוסף פולסקי: אם הוא שירת פחות מתקופה של שבעה ימים אז הוא מקבל 1.4 על כל יום שירות שלו, על השכר שלו.

מעיין ספיבק: מעבר לשבעה הימים הראשונים.

יוסף פולסקי: מעבר לשבעה ימים.

יוסף פולסקי: על כל יום שירות שייקבע מעבר לשבעה ימים – היום במילואים אם אדם עושה שבעה ימים הוא מקבל את כל השבעה ימים לפי השכר שלו.

יוסף פולסקי: אם הוא עושה שבעה ימים ועוד אחד אז על היום הנוסף הוא מקבל פיצוי מוגדל של 1.4 מהשכר שלו.

יוסף פולסקי: אנחנו רוצים שאותו דבר, על החלק היחסי שייקבע בסוף על אותו מתנדב צח"י, ישולם גם לו באותו שיעור.

קריאה: אתה יכול לחזור על זה, בבקשה?

יוסף פולסקי: על אותה תקופה שתיקבע בסוף, בין אם זה יהיה שבעה ימים או תקופה אחרת – אנחנו רוצים שיהיה אותו מנגנון.

חיים ילין: מהיום הראשון, במקום שיהיה 100% יהיה 140%.

חיים ילין: יכול להיות שזה הפתרון, לוותר על השבוע הרטרואקטיבי ולהתחיל מהיום השביעי.

אלי אלאלוף: אבל זה לא כמו במילואים.

חיים ילין: ברור.

חיים ילין: אבל אפשר לאמץ את הרעיון מחוק המילואים.

חיים ילין: הדירוג נותן פיצוי רטרואקטיבי, אבל קדימה.

גליה עידן: הדירוג נותן תוספת שמפצה על שישי–שבת כביכול.

אלי אלאלוף: בכל מקרה נדון בזה בהכנה לקריאה השנייה והשלישית.

מעיין ספיבק: אני צריכה לקבל על זה מידע.

אלי אלאלוף: תעבירו למשרד האוצר את החישובים שלכם.

נעה בן שבת: אז בשלב זה, אדוני, אנחנו לא מוסיפים את הסעיפים האלה של התוספת?

יוסף פולסקי: אנחנו מבקשים להוסיף אותם.

יוסף פולסקי: עוד פעם, אנחנו רוצים שברגע שהחוק הזה ייכנס לתוקף מייד נרוץ עם המערכת הקיימת ולא נְפתח מערכת חדשה.

יוסף פולסקי: אנחנו מבקשים שזה ייכנס.

אלי אלאלוף: אני בעד להשאיר כמו בביטוח הלאומי, פרט לשבעה ימים.

מעיין ספיבק: אני מצטערת, אבל המשמעות היא שכרגע אתה משקף שתהיה לזה עלות תקציבית נוספת.

מעיין ספיבק: נכון?

יוסף פולסקי: לא תהיה עלות תקציבית.

יוסף פולסקי: אני לא יודע מה העלות, אין לי את התרחישים השונים.

יוסף פולסקי: אני אומר: אותו מנגנון של מילואים יוחל פה אחד לאחד.

נעה בן שבת: יכול להיות שלא, בגלל שאת דיברת על תקופות ארוכות.

נעה בן שבת: יכול להיות שאם אנחנו מדברים על שבעה ימים ועוד חמישה, מגיעים ל-12 ימים ואז לא תגיעי למשך הזמן שחישבת שמגיע לעלות תקציבית.

אלי אלאלוף: למה צח"י זה לא יחידה בגיוס כמו במילואים?

חיים ילין: כאשר ניסינו אז משרד הביטחון אמר לנו: חבר'ה, זה לא אנחנו.

חיים ילין: הם צודקים.

חיים ילין: אין פה מה לעשות.

חיים ילין: הם לא מאמנים אותם.

חיים ילין: לעומת כיתות כוננות, שבהן הצבא אחראי מהתחלה ועד הסוף על ידי מילואים ועל הכול.

נעה בן שבת: זאת אומרת, אם זה ממש מפוזר על פני שלושה חודשים, רק אם הוא צבר 21 ימים יתחילו לשלם לו, רק מן היום שלאחר מכן.

מעיין ספיבק: אני מצטערת, אבל הבקשה של הביטוח הלאומי תקפיץ ב-40% את העלות.

יוסף פולסקי: לחלק מהימים, לא לכל הימים.

חיים ילין: תעשו חישוב גם של זה וגם של זה.

מעיין ספיבק: כרגע אתם מצביעים עם או בלי ההצעה של הביטוח הלאומי?

חיים ילין: נצטרך להצביע בלי בשביל שזה יעבור בקריאה הראשונה, ואז שני הנושאים האלה יעברו בהכנה לקריאה השנייה והשלישית.

חיים ילין: אין לנו בררה.

אלי אלאלוף: למה לא נדחה הכול בשבוע?

אלי אלאלוף: תעשו את הבדיקות ונצביע בעוד שבוע.

חיים ילין: איך שאתה רוצה.

חיים ילין: אני לא בעל הבית.

אלי אלאלוף: אני חושב שזה הכי טוב.

אלי אלאלוף: החיפזון פה – אתם יודעים את המשך המשפט.

אלי אלאלוף: לא הייתי רוצה שזה יהיה בחיפזון.

נעה בן שבת: אדוני, אולי רק נקרא מהר כדי שאם יעלו עוד הערות ועוד אי-הבנות אפשר יהיה להעלות אותם.

קריאה: מה הוא החלק היחסי?

יוסף פולסקי: רק הערה: נבקש להיצמד לנוסח שמופיע היום בשיפוי המנהלי, שמופיע בסעיף 284ב לחוק הביטוח הלאומי.

יוסף פולסקי: לא "על החלק היחסי" אלא "ההוצאות המנהליות הנובעות מביצוע הוראות חוק זה".

אלי אלאלוף: אז גם על זה יבקשו כסף.

אלי אלאלוף: אז תעשו את כל החישובים.

קריאה: מה זה יחסי?

נעה בן שבת: יכול להיות שהמילה "יחסי" בעייתית.

חיים ילין: חבר'ה, אי לכך שאנחנו יכולים לשבת פה ליד השולחן, וזה נורא נחמד, ולהקריא ולהעיר הערות, בסוף אם בעוד שבועיים נצטרך את צוותי הצח"י האלה אין חקיקה ואין כלום, אין שום דבר.

חיים ילין: לכן אני מנסה להגיד לכולם פה: בואו נתגייס כדי שלפחות זה יעבור כמה שיותר מהר.

איה דביר: אזכיר לוועדה שגם לפי החלטת הממשלה זה צריך לחזור לפני הקריאה הראשונה במליאה לממשלה.

איה דביר: צריך להביא את זה בחשבון מבחינת סדרי הזמנים.

אלי אלאלוף: זאת הייתה ההחלטה של ועדת השרים?

איה דביר: זאת הייתה החלטת ועדת השרים, שלפני הקריאה הראשונה חוזרים אליה.

נעה בן שבת: גם אם יש הסכמה של משרדי הממשלה?

איה דביר: זאת החלטת ועדת השרים.

איה דביר: צריך לקיים אותה גם אם כולם מסכימים.

איה דביר: לכן אנחנו מוסיפים את זה ללוח הזמנים של הוועדה.

אלי אלאלוף: אז אין בכלל אפשרות להצביע היום.

נעה בן שבת: למעשה פה אנחנו מבקשים – זו הערה שחלה רק על עובדים, כי רק לגביהם יש את אותן הפרשות שהמעסיק חייב בהן לתשלומים סוציאליים.

נעה בן שבת: הן מחייבות את המעסיק, כמו במילואים וכמו בעוד חוקים, בתקופה שהעובד זכאי לתגמול המעסיק חייב להמשיך להפריש לו תשלומים סוציאליים לקופת גמל, בתנאי שהעובד משלם כמובן את חלקו.

נעה בן שבת: אנחנו מדברים רק על התקופה שבה הוא זכאי לתגמול.

נעה בן שבת: כלומר אם אנחנו מדברים על תגמול רק מהיום השביעי אז זה רק התקופה הזאת.

נעה בן שבת: בסיפה נכתב: "ובכלל זה לעניין אופן הגשת בקשה לתגמול לפי פרק זה.

נעה בן שבת: " המוסד לביטוח לאומי ביקש שתהיה אותה תוספת שתאפשר לרשום כמה ימים פעל העובד בפעילות חיונית וממילא תייתר את הצורך בהתקנת תקנות.

נעה בן שבת: אז הסיפה הזאת תתייתר.

נעה בן שבת: במקום זה נוסיף טופס מתאים.

הילה רענן: לא הבנתי.

הילה רענן: החלטתם להוריד את זה?

נעה בן שבת: החלטנו להוריד את הסיפה, שאומרת: "לעניין אופן הגשת בקשה לתגמול".

הילה רענן: אני זוכרת שרצית לשמור על הוראה כללית.

נעה בן שבת: הוראה כללית של ביצוע ותקנות.

נעה בן שבת: היא תישאר, אבל הסיפה - - -

הילה רענן: לאו דווקא לגבי הפרק הזה.

נעה בן שבת: רק לגבי הפרק הזה.

נעה בן שבת: לגבי הפרק הראשון הכללי נדמה לי שיש הוראה בחוק.

הילה רענן: מקסימום זה יידון בהכנה לקראת הקריאה השנייה והשלישית.

הילה רענן: בסדר, זה לא צריך לעכב.

נעה בן שבת: עכשיו יש לנו את התוספות.

נעה בן שבת: ההוראה הראשונה יותר קצרה.

נעה בן שבת: האישור הראשון הוא אישור פרטני.

נעה בן שבת: זה יכול להיות המועצה הקולטת שצוות צח"י שלה צריך לפעול, או המועצה של הישוב שנמצא בסכנה.

נעה בן שבת: מצוינים בטופס שמונה התחומים שבהם מדובר.

נעה בן שבת: ראש מועצה בהסכמת – פה יצוין או קצין בדרגת אלוף ששר הביטחון הסמיך או קצין משטרה בכיר שהסמיך השר לביטחון פנים.

נעה בן שבת: לא מדובר דווקא על אותו ישוב שצוות הצח"י שלו נדרש, אבל ישוב מסוים.

נעה בן שבת: יש גם אפשרות לציין את אחד מן התחומים.

נעה בן שבת: ניתנה הסכמת נציג אגף התקציבים במשרד האוצר לחריגה מהמספר המזערי, זה במקרה שהייתה חריגה, עם פירוט של המספר המזערי.

יוסף פולסקי: בתוספת הראשונה תהיה הוספה של ראש המועצה או ראש הרשות שיפרט את תקופת ההתנדבות.

נעה בן שבת: זה יהיה בדיעבד.

נעה בן שבת: אני מציעה שיהיה טופס נפרד שידבר על התקופה בדיעבד.

נתן בביוף: אז צריך להוריד באותה מידה את "ההודעה הזאת תהיה בתוקף".

נתן בביוף: הרי ראש המועצה לא יידע עד מתי תהיה הפעילות המלחמתית.

נתן בביוף: צריך שיהיו שני אישורים, אחד מתחיל ואחד מסיים.

נעה בן שבת: השאלה אם לא נכון – ההודעה הזאת יכולה להיות ויכולה להתחדש.

נעה בן שבת: נניח שנתתי בהתחלה את ההודעה לארבעה ימים, ולאחר מכן ראש המועצה נותן את ההודעה לעוד שבעה ימים.

נעה בן שבת: הוא יאריך את זה מזמן לזמן לפי הצרכים.

נעה בן שבת: הרי אין טעם שהוא מראש ייתן.

נתן בביוף: לפי אילו פרמטרים?

נתן בביוף: איך הוא יידע?

נעה בן שבת: אתם אומרים שלא צריך בכלל תוקף.

נתן בביוף: כן צריך "החל מיום".

נתן בביוף: צריך שיהיו שני אישורים.

נתן בביוף: בטופס שכאן אני מאשר לו, ולאחר מכן בדיעבד יינתן אישור שהוא היה.

נעה בן שבת: זה ברמה היישובית ולא ברמה של המועצה, כי היישוב יידע כמה ימים הוא פעל בפועל.

נתן בביוף: יישובי.

אלי אלאלוף: כדי להרוויח זמן, להחזיר את החומר לוועדת השרים, אנחנו לא צריכים לאשר לקראת הקריאה הראשונה.

נעה בן שבת: אין טעם שהוועדה תאשר, אדוני.

נעה בן שבת: ועדת השרים יכולה עוד להפוך את כל הדברים, אז מדוע שהוועדה תאשר?

איה דביר: אולי דווקא הפוך, אולי אם הוועדה תאשר מה היא רוצה להניח במליאה יהיה לנו מה להעלות לוועדת השרים ולהראות לוועדת השרים לאן הכנסת הולכת.

אלי אלאלוף: אני מציע שיהיה נוסח.

חיים ילין: כלומר אתם רוצים לעשות קריאה ראשונה, שנייה ושלישית ביחד.

אלי אלאלוף: לא, לא.

אלי אלאלוף: לפני הקריאה הראשונה שלנו פה נעביר לכם את הנוסח שנראה לנו, תעבירו את זה לוועדת שרים ואחר כך אם יש להם הערות אנחנו נתחשב בהן לקראת הקריאה הראשונה.

נעה בן שבת: אולי את הנוסח שדובר עליו היום, נעביר לכם נוסח נקי שלו, הוא הנוסח שעומד על השולחן.

איה דביר: אני מבינה שהוועדה מבקשת טרם הצבעתה לקבל את עמדת ועדת השרים לנוסח.

אלי אלאלוף: זה ברור.

אלי אלאלוף: נעביר לכם את הנוסח המתוקן של היום, ואתם תעבירו את זה לוועדת השרים, ואחר כך נחזור לדיון להכנה לקריאה ראשונה.

אלי אלאלוף: מקובל?

איה דביר: בסדר.

איה דביר: אנחנו נפנה את הבקשה הזאת לוועדת השרים.

אלי אלאלוף: משרד המשפטים, אני מודה לכם.

אלי אלאלוף: הישיבה נעולה.