ועדת הפנים והגנת הסביבה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 776, 2018-12-19 10:00

יואב קיש: בוקר טוב.

יואב קיש: אני פותח את ישיבת ועדת הפנים והגנת הסביבה בנושא סטטוס מוניציפלי של אוניברסיטת בר אילן.

יואב קיש: ראשית אני מצטרף להערתו של ידידי יואב בן צור, בדרך כלל אני מתחיל בזמן, ואתה צודק, אפילו בתשע הייתי מתחיל וכשראיתי שקשה בתשע דחיתי לתשע וחצי, אבל היה היום עומס חריג, וגם אני התעכבתי וגם חברי כנסת התקשרו לבקש לדחות והתחשבתי - - -

יואב בן צור: יש מזל שאתה לא נוסע ברכבת, אחרת - - -

יואב קיש: לא הייתי מגיע.

יואב קיש: היום שמעתי ברדיו שהרכבת גם הייתה צריכה לחזור.

יואב בן צור: היום זה תירוץ, כל מי שמאחר: הרכבת נתקעה.

יואב קיש: שנית, שלום לחברי הכנסת, שלום לראשי העיר, ראש העיר הנבחר החדש של רמת גן, כרמל שאמה, ראש העיר של גבעת שמואל, יוסי ברודני - - -

יואב בן צור: הוא גם חדש.

יואב קיש: לא, הוא היה כבר, הוא ממשיך.

יואב קיש: זה קדנציה איזה שלך?

יוסף ברודני: שלישית.

יואב קיש: שלישית.

יואב קיש: ויש לנו גם נציגים של אוניברסיטת בר אילן, שלום.

יואב קיש: כמה מילים לגבי התנהלות הדיון לפני שנתחיל.

יואב קיש: אני רוצה להגיד לכולם, בוועדת הפנים אנחנו תמיד מקשיבים לכולם בקשב רב ומתנהלים באמת, גם כשהרוחות מתלהטות משתדלים להימנע מהפרעות.

יואב קיש: אני בטוח שיש פה דעות שונות מסביב לשולחן, כל אחד יהיה זכאי לומר את דעתו ויאמר אותה בהנחה שהוא ישמור גם על כבודו של האחר.

יואב קיש: אז אני מבקש, גם אם מפריע לאנשים, אני יודע שיש פה עמדות שונות בין ראשי הערים, שניכם כמובן תדברו ונשמע את עמדתכם, אני מבקש לא להפריע להתנהלות הדיון.

יואב קיש: אני רוצה להתייחס למספר דברים, מכיוון שגם על נושא קיום הדיון היו שאלות, ואני רוצה להקריא את התייחסותו של היועץ המשפטי למכתב שקיבלתי מראש העיר ברודני, בנוגע לכך שנימנע מלקיים את הדיון הזה.

יואב קיש: אני מצטט: 'שלום רב.

יואב קיש: במכתבו של ראש עיריית גבעת שמואל מיום 27.11.2018, נתבקשת להימנע מלקיים דיון מתוכנן בנושא השיוך המוניציפלי של שטח אוניברסיטת בר אילן.

יואב קיש: במכתב הועלו שתי טענות המצדיקות, לדעת הפונה, הימנעות מקיום הדיון, האחת, העניין תלוי בפני ועדת חקירה שמינה שר הפנים לבחינת הנושא בהתאם לסמכותו ולפיכך יש להחיל על העניין את הכלל האוסר קיום דיונים בעניין התלוי בפני בית משפט.

יואב קיש: השנייה, כי בהיותך תושב רמת גן אתה מצוי לפי הנטען בניגוד עניינים המצדיק הימנעות מקיום הדיון'.

יואב קיש: 'לדעתנו', אומר היועץ המשפטי, 'אין ממש בטענות אלה.

יואב קיש: הכלל האוסר קיום דיונים בעניינים התלויים בבית המשפט אינו רלוונטי לענייננו, הואיל וועדת החקירה שנועדה לסייע לשר הפנים בגיבוש החלטתו המנהלית לגבי תחום שיפוט של רשויות מקומיות איננה בבחינת בית משפט.

יואב קיש: בנוסף, גם הכלל האוסר – ', אני לא אכנס, אבל הוא מצמצם 'ואף אם נניח כי אופייה של הוועדה הוא מעין שיפוטי, ולדעתנו אין הדבר כך, הרי שהכלל האמור אינו נוגע לעניין התלוי בפני ועדת חקירה כאמור אשר לכל הדעות איננו הליך פלילי'.

יואב קיש: זה לגבי הטענה הראשונה.

יואב קיש: לגבי הטענה השנייה, 'אשר לטענה בדבר ניגוד עניינים בשל היותך תושב רמת גן.

יואב קיש: גם כאן איננו סבורים כי עובדה זו יוצרת ניגוד עניינים העולה כדי מניעת קיום הדיון על ידך.

יואב קיש: ההשפעה היא רחוקה', יש פה גם הסבר ארוך, אני לא אכנס, אבל הוא אומר דבר כזה, וחשוב לי לומר את זה: 'עם זאת, למען הזהירות, אנו ממליצים כי בפתח הדיון תודיע', והרי אני מודיע על עובדת היותי תושב רמת גן, כגילוי נאות למשתתפי הדיון.

יואב בן צור: הוא כבר גילה לנו בתחילת המכתב.

יואב קיש: כן, אבל בזה אני עכשיו מרגיש שמילאתי את חובתי בהתייחסותי לעניין.

יואב קיש: אבל יש לי עוד חובה אחת נוספת, ומכיוון שאני תושב רמת גן ולי חשוב שכל העניין פה יתנהל בשקיפות מלאה, אני רוצה לתאר את כל השתלשלות העניינים מזווית ראייתי לנושא הספציפי ואני אגיד את זה קרה.

יואב קיש: האירוע התחיל, מבחינתי, מפנייתו של ראש העיר הקודם, זינגר, אליי.

יואב קיש: לא ידעתי בכלל על ההליך, הוא אמר לי: תשמע, אנחנו בוויכוח עם גבעת שמואל, תפנה לראש העיר ברודני.

יואב קיש: אני מדבר על – אני לא זוכר בדיוק, אולי כשנה, אולי פחות, סדר גודל של לוחות הזמנים, ותשאל אותו האם אפשר להסתדר, להגיע לאיזה שהיא הסכמה, הבנה, מחוץ לאירוע המתנהל דרך שר הפנים.

יואב קיש: הוא פנה, ביקש.

יואב קיש: ברודני הוא חבר שלי ותיק, אני מכיר אותו לא מעט זמן, והתקשרתי אליו.

יואב קיש: הוא יכול להעיד בעצמו, הוא נמצא פה, אני מניח שאם תמצא משהו לא נכון בדבריי תאמר לי.

יואב קיש: פניתי אליו ואמרתי לו: פנה אליי זינגר, ביקש כך וכך.

יואב קיש: התשובה של חברי ראש העיר ברודני הייתה מאוד נחרצת באותה שיחה: אני לא מעוניין לנהל שום שיח, אל תפנה אליי, אל תתעסק עם זה.

יואב קיש: בגדול אלה היו הדברים.

יואב קיש: ואללה אמרתי בסדר, זו גישתו?

יואב קיש: אמרתי לזינגר: זינגר, אני לא הולך להיות מעורב באירוע ביניכם.

יואב קיש: ממה ששמעתי אין שום גישה להבנה ואמרתי לברודני, אם תרצה פעם לדבר איתי, זה לא קרה, ולכן זה היה האירוע הראשון שהתחיל.

יואב קיש: הדבר השני שהיה זה לקראת הבחירות המוניציפליות.

יואב קיש: לקראת הבחירות המוניציפליות לראשי הרשויות פנו אליי מספר ראשי רשויות.

יואב קיש: דרך אגב, במספר מקרים, לא רק לגבי הנושא הזה, ביניהם גם זינגר, והוא אמר: תשמע, אני מבקש שוועדת הגבולות לא תיקח החלטה בשלב של הבחירות המקומיות.

יואב קיש: היה נראה לי הגיוני.

יואב קיש: דרך אגב, אמרתי, עוד פעם, היו עוד רשויות שסובלות מאירוע נקודתי מקומי, הם ביקשו את הדבר, פניתי לשר בצורה פורמלית, השר קיבל את בקשתי ואכן לא, בשום מקום, לא רק ברמת גן, לא נקבעה החלטה.

יואב קיש: זה לגבי זה.

יואב קיש: ועכשיו, הדבר האחרון שבעקבותיו אנחנו גם התכנסנו היום, נבחר ראש העיר כרמל שאמה.

יואב קיש: ברכות, דרך אגב, על ההיבחרות.

כרמל שאמה הכהן: תודה רבה.

יואב קיש: הוא נבחר לתפקידו ושוחחנו בטלפון והוא אמר לי: תשמע, זה נושא דחוף, אני מבקש ממך לכנס את הוועדה.

יואב קיש: יש לו טענות ודברים שהוא רוצה להגיד.

יואב קיש: בעקבות הפנייה הזו הגשתי זימון לוועדה וקבענו את הדיון.

יואב קיש: אז הגיע המכתב של ראש העיר גבעת שמואל.

יואב קיש: קודם כל מכתב ראשון היה בקשה לדחייה או משהו כזה, בגלל לוחות זמנים, ולאחר מכן המכתב שאליו התייחסתי בעניין הזה.

יואב קיש: עד כאן זה תהליך שאני רוצה להגיד שמבחינתי הוא לגיטימי, איפה אני רוצה להגיד שקרו דברים לא לגיטימיים?

יואב קיש: ואני אומר לכם שקרו דברים לא לגיטימיים.

יואב קיש: הרי אנחנו מדברים בדיון בוועדת הפנים, לב ליבה של הדמוקרטיה, ולא יכול להיות שאני מחליט שאני רוצה לקיים דיון ואני מקבל טלפונים מאנשים כאלה ואחרים שאומרים לי: מה אתה מקיים דיון?

יואב קיש: מה זה ההתנהלות הזו?

יואב קיש: ומנסים להפעיל עליי לחצים למנוע שיח דמוקרטי בכנסת של מדינת ישראל.

יואב קיש: לא יהיה ואני לא אכנע לדברים האלה ואמרתי לכל מי שניסה - - -

יהודה גליק: מי זה האדונים האלה?

יואב קיש: לא משנה.

יהודה גליק: לא, מאיזה כיוון הם באים?

יהודה גליק: שנדע אם זה בא מכיוון מסוים או לא.

יואב קיש: אני מוכן להגיד דבר אחד, אני אמרתי על עצמי שאני תושב רמת גן, אז הם היו תושבי גבעת שמואל.

מכלוף מיקי זוהר: היה להם מכנה משותף.

יואב קיש: זה המכנה המשותף שהיה, ואני אמרתי בצורה הכי ברורה, דיון יהיה, לחצים כאלה לא יתקבלו ואני לא מוכן לשמוע מילה מדברים כאלה.

יואב קיש: יותר מזה, תבין לאיזה אבסורד זה הגיע.

יואב קיש: מתקשרת אליי כתבת של עיתון, נדמה לי כלכליסט, בנוגע למכתב של חברי ראש העיר ברודני, עם טענות מדוע אני מקיים דיון.

יואב קיש: אני מסביר לה את כל הדברים שאמר לי היועץ המשפטי, בהמשך להתייחסות, ומבהיר לה בצורה הכי ברורה מדוע אין שום מניעה, ואני רואה כתבה אחרי זה, שכל מה שהסברתי לה לא נמצא, רק טענות מדוע קיימתי דיון, ואז מה מסתבר?

יואב קיש: שהיא לא אמרה לי שהיא במקור תושבת גבעת שמואל.

יואב קיש: אז, חברים, כנראה שבפוליטיקה אף אחד לא ילמד אותי איך לשחק ואני אעשה את מה שאני חושב לנכון ואנחנו נעשה פה דיון ואנחנו נשמע את כל הצדדים, אבל אין מצב שוועדת הפנים, כשאנחנו חושבים לגעת בנושא ינסו להפעיל עלינו לחצים כאלה אסורים.

יואב קיש: דרך אגב, מטריד אותי, אתה יודע מה?

יואב קיש: אני הייתי מציף נורת אזהרה גדולה לשר אריה דרעי, אולי קורים דברים בהליך שהוא לא מכיר שהם מעוררים חשד ועכשיו מנסים להשתיק את זה, שזה לא יעלה פה לשולחן.

יואב קיש: זו שאלה גדולה שאני שואל את עצמי בעניין הזה.

יואב בן צור: דקה, דקה - - -

ענת ברקו: הוא משנה גבולות בלי הכרה.

ענת ברקו: שינוי גבולות פראי ביותר.

יואב קיש: רגע, שנייה.

יואב קיש: אני לא מבין מדוע מנסים להשתיק אותי, או בעצם דרכי את ועדת הפנים.

יואב קיש: זה נראה לי הזוי ולא אמרתי שזה אריה.

יואב בן צור: האם שר הפנים פנה אליך בבקשה לא לקיים את הדיון?

יואב קיש: לא.

יואב קיש: אם השתמע מדבריי, אז אני - - -

יואב בן צור: יואב, נו מה?

יואב בן צור: לא מתאים.

יואב קיש: חברי, יואב, תקשיב.

יואב קיש: עוד לא שמעת מה אמרתי.

יואב בן צור: שמעתי.

יואב קיש: אם השתמע מדבריי כאילו שר הפנים או מי מהמשרד עשה את זה, התשובה היא חד משמעית לא.

יואב קיש: זה אני אמרתי ואמרתי בצורה ברורה, אמרתי דבר אחר, אמרתי שאולי צריך להגיד לשר דרעי לבחון היטב את ההליך שקורה שם למטה בוועדות כי מישהו שם אולי מנסה להפעיל לחצים.

יואב בן צור: לא, רגע, רגע.

יהודה גליק: יואב, כמו שאתה לא רוצה שיחשדו בך - - -

יואב קיש: בסדר, אני אומר לך, אחרת למה הלחצים האלה?

יואב קיש: מאיפה הגיעו הלחצים האלה?

יואב קיש: תסביר.

יהודה גליק: לא כדאי להטיל דופי - - -

יואב קיש: אז בינתיים אנחנו לא מטילים דופי באף אחד ורק אומרים תפקחו עיניים.

יוסף ברודני: אתה לא יכול לעשות כזה פתיח ולהגיד שאתה לא מטיל דופי באף אחד.

יואב קיש: אני אתן לך לדבר.

יוסף ברודני: הרי זו בדיוק הנקודה - -

יואב קיש: חברי ברודני, אנחנו ניתן גם לך לדבר.

יוסף ברודני: - - שאתה כבר דעתך ידועה מראש.

יואב קיש: אני אמרתי בצורה הכי ברורה את כל ההתנהלות.

יואב קיש: אם היה משהו אחד לא נכון ממה שאמרתי, כשאתה - - -

יוסף ברודני: הרבה דברים לא דייקת.

יואב קיש: כשאתה תקבל זכות דיבור אתה תגיד.

יוסף ברודני: הרבה דברים לא דייקת.

יואב קיש: כל מה שאמרתי אמת לאמיתה.

יוסף ברודני: בסדר, הרבה דברים לא דייקת.

יואב קיש: עכשיו אני רוצה להיכנס לעניין.

יעל גרמן: אבל, יואב - - -

יואב קיש: רק שנייה.

יואב בן צור: לא, אבל לפני כן אני רוצה - - -

יואב קיש: לא לפני זה, רגע, אתה תקבל זכות דיבור.

יעל גרמן: יואב, בכל ההצגה שלך - - -

יואב בן צור: לא, לפני - - -

יואב קיש: לא, לא לפני, אני אסיים את דבריי ואתה אתה תקבל.

יעל גרמן: יואב, למה לא - - -

יואב קיש: נרשמו חברי כנסת.

יעל גרמן: אני לא אומרת שאני מסכימה, אבל מה לא לגיטימי?

יעל גרמן: הרבה פעמים פנו אלינו ואמרו לנו שכאשר דבר נידון בבית משפט או בוועדה, ביקשו מאיתנו - - -

יואב קיש: אז, חברתי, חברת הכנסת גרמן - - -

יעל גרמן: מה לא לגיטימי?

יעל גרמן: אתה - - -

יואב קיש: גרמן, תקשיבי, את לא מבינה, הקראתי מכתב תשובה של יועץ משפטי כשלא היית פה, נכנסת באיחור, את מנותקת ממה שהיה לפני שתי דקות - - -

יעל גרמן: בסדר גמור.

יעל גרמן: אני לא מנותקת - - -

לאה פדידה: הלו, בוקר, מה זה - - -

יעל גרמן: אבל השאלה הייתה לגיטימית.

יואב קיש: חברת הכנסת גרמן - - -

יעל גרמן: והתשובה היא לגיטימית גם כן.

יואב קיש: בדיוק, יפה.

יעל גרמן: גם זה וגם זה.

יואב קיש: אני לא התלוננתי על זה.

יואב קיש: יכול להיות שלא הבנת.

יואב קיש: זה בסדר גמור, גם אין לי שום בעיה עם פנייתו של חברי ראש העיר ברודני, זה לגיטימי, זה בסדר, הוא קיבל תשובה לגיטימית.

יעל גרמן: בדיוק.

יואב קיש: מה שלא לגיטימי, שאחרי שכל ההליך הזה מתקשרים אנשים מגבעת שמואל ומנסים להפעיל עליי לחץ לבטל את הדיון.

יואב קיש: זה הדבר היחידי שלא לגיטימי בעיניי.

יואב קיש: הבנו?

יעל גרמן: אבל השאלה והתשובה לגיטימית.

יואב קיש: בוודאי.

לאה פדידה: הם הפעילו את שר הדתות?

יואב קיש: לא, הנה, אני אומר את זה לפרוטוקול, הבהרתך הייתה חשובה.

יואב קיש: בסדר גמור.

יואב בן צור: יואב, אני - - -

יואב קיש: חברים, אם חברי הכנסת לא יפסיקו אנחנו לא – אני רוצה להתחיל את הדיון.

יואב בן צור: לא, אתה נותן לאנשים להתפרץ לדבר - - -

יואב קיש: לא, אף אחד לא התפרץ, אתה התפרצת ואתה גם דיברת.

יואב בן צור: רציתי להגיד משפט.

יואב קיש: יואב, משפט אחד.

יואב קיש: אז אני מסיים ואתה אומר את המשפט.

יואב קיש: זה הפתיח שלי, אני רוצה להגיד דבר אחד.

יואב קיש: אני לא הולך לנקוט פה עמדה אם אני חושב שהאוניברסיטה צריכה להיות ברמת גן או בגבעת שמואל, באמת אני לא הולך להתעסק עם זה.

יואב קיש: הדבר היחידי שאני כן הולך להתעסק איתו, מבחינתי, זה לגבי ההליך.

יואב קיש: אני רוצה לראות שההליך מתנהל כמו שצריך.

יואב קיש: בבקשה, חברי בן צור.

יואב בן צור: לגבי הנושא של הדיון בוועדה בכלל.

יואב בן צור: אין ספק שאתה יכול לעשות כל דיון בוועדה, אבל מה שאתה חייב להדגיש, יואב, שאתה מבין שיש ועדת חקירה שעובדת עכשיו ולוועדת הפנים, עם כל הכבוד שאנחנו חברים בה וכו', אין לה שום סמכות בעצם להתערב בעבודתה של ועדת החקירה.

יהודה גליק: ועדת הגבולות.

יואב בן צור: ועדת גבולות, סליחה.

יואב בן צור: היא חוקרת את הגבולות.

יואב קיש: אז אני אענה.

יואב קיש: כפי שאמרתי בסיום דבריי, אל"ף, הגורמים פה יתייחסו מן הסתם לעמדתם, אני לא הולך לנקוט עמדה האם צריך להיות ברמת גן או בגבעת שמואל, אבל - - -

מכלוף מיקי זוהר: למה לא?

יואב קיש: אני לא, כי אני לא רוצה.

יואב קיש: בגלל שאני תושב רמת גן אני לא נוקט עמדה - - -

יואב בן צור: הוא לא נקט עד עכשיו.

לאה פדידה: אתה גר ברמת גן?

יואב קיש: לא שמעת?

יואב בן צור: יש דיון להעביר את זה אולי לקרית גת.

מכלוף מיקי זוהר: אני יכול לנקוט עמדה, אדוני?

יואב קיש: אתה כן.

יואב קיש: אמרתי, כל אחד אחר - - -

לאה פדידה: סבבה, אני גרה ביקנעם, אני רחוקה מאוד.

יואב קיש: חברים, רגע, זה לא יילך עם התפרצויות.

יואב קיש: אני אומר בצורה הכי ברורה, חברים, קודם כל דברו בזמנכם.

יואב קיש: אני בתפקידי לא הולך לנקוט עמדה, לא אמרתי לאחרים לא לנקוט עמדה, אמרתי עליי, אבל מה שאני אומר לגביי, שאת ההליך, ופה, בן צור, לשאלתך, בוודאי ובוודאי שוועדת הפנים תבחן היטב לגבי ההליך וההערות שיש לגבי ההליך המתקיים.

יואב קיש: מצוין, יש בינינו הסכמה.

יואב בן צור: כל ועדת הגבולות - - -

יואב קיש: מכיוון שחברי הכנסת גם רוצים, אבל אני רוצה לשמוע את ראשי העיר קודם - - -

מכלוף מיקי זוהר: אני רק רוצה להגיד משפט אחד על מה שאמר בן צור לגבי סמכות הוועדה.

יואב קיש: בבקשה, משפט.

מכלוף מיקי זוהר: חברי, חבר הכנסת בן צור, אתה צודק, הוועדה שדנה בעניין חלוקת ההכנסות וכדומה, היא לא כפופה לוועדת הפנים, אבל מניסיוני, גם כיושב ראש הוועדה לצדק חלוקתי ושוויון חברתי וגם כיושב ראש ועדת הכנסת אני יכול לומר לך שהדדיות בין ועדות והדדיות בין שר לוועדות זה דבר מאוד חשוב.

מכלוף מיקי זוהר: אם השר, בסופו של דבר, שהרי הוא חבר, מי כמוך יודע כמה טוב ש - - - ואני גם מתכוון לפנות אליו בנושא הזה, אם לא ייקח את הדבר הזה לתשומת לבו, ברור שבסופו של דבר ההפסד הוא לא רק שלנו, גם שלו - - -

יואב קיש: לא, גם תפקידנו לפקח על שר הפנים, זה ברור.

מכלוף מיקי זוהר: אז בסוף המטרה אחת, לאזן בתוך הציבוריות הישראלית בחלוקת הכנסות מתוך מקום של הבחנה ברורה מי צריך יותר ומי צריך פחות, זה כל הרעיון.

מכלוף מיקי זוהר: אין כמו שר הפנים, אריה - - -

יואב בן צור: אני חושב שאין כמו שר הפנים, אריה דרעי, שעשה את הדבר הזה - - -

מכלוף מיקי זוהר: לא, אל תיקח לי את המשפט.

מכלוף מיקי זוהר: אל תיקח לי את המשפט.

יואב בן צור: אתה לא מהמפלגה שלו.

יואב בן צור: שעשה את הדבר הזה - - -

מכלוף מיקי זוהר: אין כמו שר הפנים - - -

יואב בן צור: אתה לא מהמפלגה שלו, עצור.

יואב קיש: אבל הוא רוצה לפרגן לו לא מהמפלגה שלו.

יואב קיש: למה?

יואב קיש: הוא רוצה לפרגן לו.

יואב בן צור: אתה צודק, המתפקדים של ש"ס יבחרו בך, בסדר.

מכלוף מיקי זוהר: לא, אין - - - אבל - - -

יואב קיש: טוב, תודה רבה.

יואב קיש: אני רוצה קודם לשמוע את ראשי הערים.

יואב קיש: חברי הכנסת, אני אשמע אתכם אחרי ראשי הערים.

יואב קיש: יוסי ברודני, מכיוון שגם אני פתחתי בהתייחסות למכתב שלך, אז, בבקשה, זכות הדיבור שלך.

יוסף ברודני: אני מעדיף לדבר אחרון, תודה.

יואב קיש: אחרון, אחרי ראשי הערים או אחרי כולם?

יוסף ברודני: לא אכפת לי אחרי כולם, בעיקר אחרי ראש עיריית קרית אונו והנציגים של משרד הפנים.

יואב קיש: אז חברי ראש העיר כרמל שאמה, אתה רוצה לפתוח?

כרמל שאמה הכהן: כן.

יואב קיש: בבקשה, כרמל שאמה.

כרמל שאמה הכהן: טוב, בוקר טוב לכולם, תודה רבה לך, אדוני היושב ראש, על כינוס הישיבה, תודה רבה לחברי הכנסת שהגיעו לכאן לאור הלו"ז העמוס שלהם, שאני מכיר אותו.

כרמל שאמה הכהן: אני רוצה לדבר באופן יותר רחב ופחות להיכנס לפרטי הפרטים של הוויכוח, אל"ף, כי אני עוד לא מוכן, אני ראש עיר חדש, סך הכול שבועיים ויום ואני בתוך הליך של העברת תקציב, אני עוד לא בקי בכל פרטי הפרטים, אז אני חושב שזה גם פחות נכון לדיון כאן, אבל יותר חשוב שחברי כנסת במדינת ישראל ישמעו את מה שיש לי לומר כי הם דברים חשובים, לא פשוטים, ולצערי אם אני אהיה גם לפעמים בוטה תבינו, כי הרקע הוא מאוד בוטה.

כרמל שאמה הכהן: האינטרס הרחב של מדינת ישראל הוא שהליכים מעין אלה יהיו באמת בשיקול דעת, בזהירות, במשורה, ובטח רחוקים מרחק רב מהזירה הפוליטית ומהשיקולים הפוליטיים הצרים.

כרמל שאמה הכהן: ברור שתמיד יש פה גם ראייה פוליטית ואג'נדה פוליטית, אבל אני מדבר על שיקולים אישיים וצרים.

כרמל שאמה הכהן: צריך להבין, אנחנו נמצאים בגוש דן, בגוש דן, אם יש אינטרס למדינת ישראל זה לחבר ערים קטנות לערים גדולות וליצור עיר אחת גדולה ובטח ליצור משקל נגד לתל אביב, שעודף הכוח שלה מעוות את כל החיים המוניציפליים ותהליכים אחרים בתוך מדינת ישראל.

כרמל שאמה הכהן: כלומר היה נכון, מי שרוצה כל כך לשנות גבולות, לאחד את גבעת שמואל לתוך רמת גן, לא לקחת חלקים מרמת גן ולהעביר לגבעת שמואל וליצור ערים בסדר גודל שווה שלעולם לאחר מכן אי אפשר יהיה לחבר ביניהן.

כרמל שאמה הכהן: אז אם מישהו רוצה לעשות שינויים, זה השינוי שהייתי הולך אליו.

כרמל שאמה הכהן: הדבר שזה משדר זה חוסר יציבות וחוסר ודאות ברור.

כרמל שאמה הכהן: אני אומר לך, בטווח הארוך האוניברסיטה תהיה ברמת גן עם אריה דרעי, כבוד השר, ובלי אריה דרעי, כי הוא יהיה שר עוד חודש, עוד שנה, עוד שנתיים, הוא הולך לעשות מעשה של חוסר צדק ועוול לכולם בגלל קוניוקטורה פוליטית כזו או אחרת.

מיכאל מלכיאלי: הלו, הלו, מאיפה אתה מביא את זה?

כרמל שאמה הכהן: שנייה, שנייה.

יואב בן צור: מאיפה אתה יודע מה הוא הולך לעשות?

מיכאל מלכיאלי: אתה יודע מראש מה הוא רוצה?

מיכאל מלכיאלי: מה פוליטי?

יואב קיש: טוב, סליחה, סליחה.

מיכאל מלכיאלי: לא, זה לא בסדר.

יואב קיש: אז בואו לא נתייחס אישית.

יואב קיש: בואו נגיד ככה, ללא קשר לאריה דרעי, כל שר פנים ש - - -

מיכאל מלכיאלי: - - - תגיד לו מה פוליטי, מה לא פוליטי.

לאה פדידה: מה קרה?

לאה פדידה: פתחתם להקה?

יואב קיש: חברים, לאה, תודה.

יואב קיש: כל שר פנים, בואו לא ניכנס אישית לעניין.

כרמל שאמה הכהן: חברים, חברי הכנסת, אני רוצה - - -

מיכאל מלכיאלי: כבוד ראש העיר - - -

יואב קיש: חברי, מלכיאלי, תודה.

יואב קיש: שמענו, תודה.

כרמל שאמה הכהן: אני רוצה לומר גם לכבוד הוועדה ושיירשם בפרוטוקול, אני מכיר כמה ראשי ועדות לשעבר, הייתי שותף גם להליכים של הקמת ועדות כאלה, הוועדות האלה, הנורמה במדינת ישראל, לצערי, שהתוצאה מוכתבת מראש.

כרמל שאמה הכהן: הנורמה.

כרמל שאמה הכהן: אני לא מדבר על דרעי, לא דרעי, הנורמה מוכתבת מראש.

כרמל שאמה הכהן: לא סתם שאתה - - -

מיכאל מלכיאלי: לא מכובד, לא, לא מכובד.

יואב קיש: אלה טענות קשות, אני רוצה להקשיב להן.

יהודה גליק: אתה לא סתם מדבר - - -

יואב קיש: גליק, תן לו - - -

מיכאל מלכיאלי: יואב, לא, לא מוכנים.

יואב קיש: עם כל הכבוד, חברי גליק, אני אומר לכם ככה.

יואב קיש: יושב פה ראש העיר, יש לו טענות קשות, אתם יכולים להתנגד להם ולהגיד, אבל לא להפריע.

יואב קיש: אתה לא תפריע לו.

יואב בן צור: לא, לא, סליחה - - -

יואב קיש: אתה לא תפריע לו.

מיכאל מלכיאלי: שבועיים הוא בתפקיד - - -

יואב קיש: בסדר, הוא אומר את דעתו.

מיכאל מלכיאלי: בפלילים.

מיכאל מלכיאלי: הוא מאשים שר בפלילים.

יואב קיש: הוא לא האשים שר בפלילים.

יעל גרמן: הוא אמר שהוועדה קובעת את דעתה מראש.

יואב קיש: סליחה, זו אמירה - - -

יעל גרמן: אני הייתי פעם - - -

יואב קיש: אז אני רוצה לשמוע אותו עד סוף דבריו ואחרי זה תגידי, בדיוק כמו - - -

מיכאל מלכיאלי: קשה לנו לשמוע דברים כאלה.

יואב קיש: אבל מה לעשות?

יואב קיש: תקשיבו ותשמעו.

יואב קיש: אני אתחיל להוציא - - -

יואב בן צור: לא, יואב, לא מוכנים לשמוע דבר כזה.

יואב בן צור: אנחנו לא ניתן לזה.

יואב קיש: אני אומר שני דברים בצורה הכי ברורה - - -

יואב בן צור: ראש עיר משמיץ שר?

יואב קיש: הוא לא השמיץ.

יואב בן צור: הוא השמיץ.

יואב קיש: יואב, אז בסדר, אבל אני מבקש ממך לא להפריע.

יואב קיש: אני אגיד בצורה הכי ברורה, ואני אומר את זה גם לראש העיר כרמל שאמה וגם לראשי הערים האחרים שידברו.

יואב קיש: אני מוכן לשמוע טענות הכי קשות שאתה חושב ואני אבקש מכל חבריי פה להקשיב לטענות האלה, אני לא מוכן שיבטלו פה בצעקות ויפריעו לו לדבר את דברו.

יואב קיש: אתם תקשיבו.

לאה פדידה: מה עם הדמוקרטיה?

יואב קיש: זה מצד אחד.

יואב קיש: מצד שני, אני אומר לך, ראש העיר, נא לא להתייחס ספציפית, בוודאי לא לשר או אחרים, אלא על דברים שאתה – יכול להיות שהוא ראה בעבר דברים כאלה והוא חושש מזה עכשיו.

יואב קיש: למה אתם קופצים כאילו זה - - -

יואב בן צור: לא, לא - - -

יואב קיש: אז הנה, תקשיבו לו.

יואב קיש: בבקשה.

יואב קיש: אני רוצה לשמוע את ראש העיר.

כרמל שאמה הכהן: אני רוצה להסביר.

כרמל שאמה הכהן: יש אוניברסיטה בישראל, האוניברסיטה הזאת בעשרות השנים האחרונות, וצריך גם להסתכל קדימה, אבל אני אתן לכם את הרקע, שתבינו, אוניברסיטה זה לא רק מקום שאנשים הולכים ונרשמים ולומדים, יש מערך חיים בין האוניברסיטה לרשות המקומית.

כרמל שאמה הכהן: עיריית רמת גן ותושבי רמת גן השקיעו עשרות שנים באוניברסיטה מתוך הבנה שזה חלק מהעיר, חלק מהעניין, אחרת מה האינטרס להשקיע באוניברסיטה?

כרמל שאמה הכהן: לא יכול להיות שכל רשות מהיום והלאה תסתכל על האוניברסיטה ותגיד: האוניברסיטה היא אצלי זמנית, למה?

כרמל שאמה הכהן: כי יכול לבוא שר פנים ובקוניוקטורה פוליטית כזו או אחרת ייקח לי ואין שום בקרה.

כרמל שאמה הכהן: בכל ההליך הזה, שימו לב, אין שום בקרה, אי אפשר לעצור, אי אפשר לדבר, אי אפשר לשנות שום דבר, הכול כמעט מוכתב מראש.

כרמל שאמה הכהן: חוסר הוודאות הזה וחוסר היציבות הזה פעם משרת צד אחד, פעם משרת צד אחר, ומה זה גורם?

כרמל שאמה הכהן: גם בתוך האזור.

כרמל שאמה הכהן: יש לנו יחסי שכנות עם גבעת שמואל, יחסי שכנות טובים עד לרגע הזה, יחסי שכנות שהילדים שלהם של התיכונים לומדים אצלנו ב'אהל שם', גם כשיש צפיפות בכיתות אצלנו.

כרמל שאמה הכהן: אני נתתי הוראה, לא יירשם יותר, אני יודע שהם גם לא צריכים לשנה הבאה, אבל אם זה היה שלוש שנים אחורה לא היינו נותנים לשום ילד ללמוד אצלנו.

כרמל שאמה הכהן: ומהיום והלאה גבעת שמואל, איפה שניפגש, זה יהיה אחד מול השני ולא אחד כתף עם כתף ליד השני, למה?

כרמל שאמה הכהן: כי ההליך הזה שמזמין את הפוליטיקה לתוך שינויי גבולות מייצר גם סכסוכים בין ערים במקום שיתופי פעולה.

כרמל שאמה הכהן: אנחנו הפכנו משכנים טובים ליריבים מרים, כי אנחנו נילחם עד הסוף שהאוניברסיטה תישאר ברמת גן.

כרמל שאמה הכהן: אז דיברנו על חוסר יציבות שההליך הזה מייצר, על הפיכת שכנות טובה לשכנות רעה, הזכרתי גם את חוסר היעילות.

כרמל שאמה הכהן: מה זה חוסר יעילות?

כרמל שאמה הכהן: אנחנו רואים באוניברסיטה מקום שהעיר משקיעה, משקיעה באוניברסיטה, גבעת שמואל רואה בזה פרה חולבת, למה?

כרמל שאמה הכהן: עוד מעט תשמעו את האוניברסיטה.

כרמל שאמה הכהן: יושב כאן נשיא האוניברסיטה, ולמה הם מתחננים וזועקים לכל עזרה ולכל סיוע ולכל קשב להישאר בעיר רמת גן?

כרמל שאמה הכהן: למה?

כרמל שאמה הכהן: אני מכיר אותו?

כרמל שאמה הכהן: אני לא מכיר אותו, אנחנו לא מכירים, אין בינינו שום דבר אישי.

כרמל שאמה הכהן: אין פה שום פוליטיקה.

כרמל שאמה הכהן: עוד לא יצא לי לעשות שום דבר עם האוניברסיטה, לא לקבל שום החלטה בעד או נגד האוניברסיטה.

כרמל שאמה הכהן: הם באים מתוך הניסיון רב השנים שלהם והם יודעים מה מצפה להם ומה מחכה להם.

כרמל שאמה הכהן: יש פה מצב שאני רואה מה אתם רואים מול עיניכם, שכאילו שניים אוחזים, כמו אבא ואמא שרבים על הילד.

כרמל שאמה הכהן: זה לא כל כך דומה, כי אין פה אמא, יש פה משפחה יחידנית, העיר רמת גן, אבל גם במצב הזה מה אומר בית המשפט תמיד?

כרמל שאמה הכהן: הוא מסתכל על טובת הילד, כי תמיד השניים, כל אחד רואה את הזווית שלו וכל עיר רוצה אוניברסיטה, זה הכול טוב ויפה, אבל איפה פה טובת הילד?

כרמל שאמה הכהן: איפה פה טובת האוניברסיטה?

כרמל שאמה הכהן: איך יכול להיות שאוניברסיטה זועקת, אוניברסיטה, מוסד אקדמי, לא ראש עיר שרק נבחר, כמו שאמרו פה, לא איזה פוליטיקאי, אוניברסיטה במדינת ישראל אומרת: אתם יודעים יותר טוב מה טוב לנו?

כרמל שאמה הכהן: מה, זה לא מפעל כלכלי, זה לא איזה אזור תעשייה שעכשיו באים ומחלקים את ההכנסות שלו.

כרמל שאמה הכהן: זה אוניברסיטה.

כרמל שאמה הכהן: כמה אוניברסיטאות יש לנו במדינת ישראל?

כרמל שאמה הכהן: גם זה הפך להיות כלי משחק?

כרמל שאמה הכהן: עכשיו זה למה?

כרמל שאמה הכהן: כי אין בלמים בהליך.

כרמל שאמה הכהן: ולכן נכונה הצעת החוק, וזה מה שוועדת הפנים צריכה לקחת בחשבון, שכמו שאפילו שר רוצה להתקין תקנה הוא צריך לבוא ולקבל את אישור הוועדה ולעורר דיון ציבורי ולשמוע את כל הדעות ויש בקרה על ההליך.

כרמל שאמה הכהן: אז דיברנו כאן על חוסר בלמים, דיברנו על חוסר יעילות ואני רוצה לדבר, הזכירו פה הרבה פעמים שאנחנו כמו בבית משפט.

כרמל שאמה הכהן: ההליך הוא לא הליך שיפוטי, אבל הוא מעין שיפוטי.

כרמל שאמה הכהן: כהליך מעין שיפוטי הוא צריך להיות טהור וזך, ואני אתן לכם דוגמה אחת למה ההליך הזה מזוהם.

כרמל שאמה הכהן: דוגמה אחת.

כרמל שאמה הכהן: אתם יודעים, יש ועדת גבולות ומופיעים בפניה ויש עמדת משרד הפנים ועמדת המחוז.

כרמל שאמה הכהן: צריך להבין שאותו משרד ואותו שר הם אלה שחתמו בשנת 92' על השלמת שטחים לעיריית רמת גן, מגבעת שמואל, כי האוניברסיטה הייתה צריכה להתפתח, היה מדובר בפרדסים, והייתה ועדת גבולות וזו ועדת גבולות עניינית, האוניברסיטה הביעה צורך להתרחב, וזה אינטרס לגיטימי, והיה צורך בשטחים של עיר שכנה, היו פרדסים וצירפו אותם אלינו.

כרמל שאמה הכהן: זה לגיטימי לגמרי.

כרמל שאמה הכהן: כאן עברו כמעט 30 שנים, מגיע פקיד בכיר של המחוז לוועדת הגבולות -אני לא הייתי שם, אבל זה מה שתואר לי מאנשים שאמינים עליי- ופותח פתק ומקריא פתק שהופך את עמדת משרד הפנים.

כרמל שאמה הכהן: עכשיו, הוא כבר לא עובד במשרד הפנים, הוא לא עובד, אז הוא מרגיש היום יותר חופשי לספר מה קרה.

כרמל שאמה הכהן: חבל, פספסנו שלא לזמן אותו, אבל אמרתי שהוא יזומן גם אם צריך להליך משפטי ולא סתם אמרתי שיום אחד ההליך הזה גם יגיע לבירור במשטרת ישראל.

כרמל שאמה הכהן: אומר אותו פקיד, למי שהוא אומר, שאמין עליי מאוד, בשיחה בארבע עיניים, הוא אומר לו: אם אני אקרא להעיד, יכריחו אותי, אני לא אלך בהתנדבות, אבל אם אני אקרא להעיד אני אגיד שלא היה שום דיון מכין להיפוך של העמדה של משרד הפנים, קיבלתי הוראה מלמעלה מגבוה.

כרמל שאמה הכהן: עכשיו, זה מסביר כמה ההליך הזה עקום ומעוות.

כרמל שאמה הכהן: זה מסביר.

כרמל שאמה הכהן: זה גם מסביר את התגובה שקיבלת, אתה באת ברוח טובה, גם הרבה אחרים, אגב חברי כנסת שהחתמנו על הצעת החוק אמרו: רגע, למה לריב?

כרמל שאמה הכהן: אתם שכנים, תעשו איזה שהיא הסכמה, בואו תעשו איזה שהיא פשרה, אבל התגובה שאתה קיבלת, , את ה'לא' הנחרץ, למה ה'לא' נחרץ?

כרמל שאמה הכהן: כי זה מתחבר לעוד דבר.

כרמל שאמה הכהן: מסתובב ראש עיר בארץ לתושבים שלו ואומר להם: העניין גמור, העניין סגור, האוניברסיטה אצלנו.

כרמל שאמה הכהן: כי הכול כבר סגור ומכור מראש.

כרמל שאמה הכהן: עכשיו, זה לא רק אני, עוד לא הייתי שותף להליך, אבל כשיושב, אתה יודע, מי שמייצג - - -

מיכאל מלכיאלי: איפה מכור מראש?

כרמל שאמה הכהן: רגע, אל תפריע לי.

יואב קיש: מלכיאלי, זו דעתו.

יואב קיש: נו, מותר לו להגיד.

כרמל שאמה הכהן: מי שמייצג - - -

יואב קיש: תן לו לסיים את דבריו, בלי להפריע.

כרמל שאמה הכהן: אני לא נביא ולא בן נביא ועוד מעט תהיה ההחלטה של הוועדה ואתה תראה.

כרמל שאמה הכהן: אני סומך מאוד על מי שמייצג את עיריית רמת גן, עורך דין דוד תדמור, אחד מעורכי הדין המובילים בישראל, אני סומך מאוד על שיקול דעתו.

כרמל שאמה הכהן: הוא היה אצלי ואמר לי: תקשיב, אדוני ראש העיר -עשינו דיון ענייני, בואו תראו לי הכנסות, הוצאות, שטחים, כיוונים- הוא אומר לי: חסר סיכוי.

כרמל שאמה הכהן: הוא אומר לי: הייתי באלפי דיונים, אני יודע, אני מסתכל, אני רואה דינמיקה של דיון, אין שם דיון, זה הכול הכול הכול פוליטיקה.

כרמל שאמה הכהן: עכשיו, גם הטיעון המגוחך של הצורה הגיאוגרפית.

כרמל שאמה הכהן: נכון שגבעת שמואל היא לשון שחודרת מרמת גן, מהעבר המזרחי של כביש 4.

יהודה גליק: אוניברסיטת בר אילן.

כרמל שאמה הכהן: אוניברסיטת בר אילן.

כרמל שאמה הכהן: הטיעון הזה, שכביכול אם מסתכלים על המפה זה צריך להיות חלק טבעי של העיר גבעת שמואל.

כרמל שאמה הכהן: על אותו משקל, אדוני היושב ראש, תעביר גם את ראש העיר לגבעת שמואל.

יואב קיש: ראש העיר רמת גן.

כרמל שאמה הכהן: אמרתי, תעביר אותי, את ראש העיר רמת גן, לגבעת שמואל.

כרמל שאמה הכהן: אני גר בקריניצי החדשה, הבניין שלי, אם אני זורק אבן ביום שהייתי בכושר, אני אזרוק את האבן לתוך גבעת שמואל, לתוך האוניברסיטה.

דוד ביטן: אתה לא בכושר?

כרמל שאמה הכהן: לא כל כך.

כרמל שאמה הכהן: אז אני אומר, המרחק הוא מאות מטרים ספורים באותו קו.

כרמל שאמה הכהן: אני גם גר ממזרח לכביש 4, מה זה הטיעון המגוחך הזה?

כרמל שאמה הכהן: הרי אותו משרד הפנים, לפני פחות מעשר שנים, העביר לנו את מועצה אזורית אפעל לתוך רמת גן - - -

לאה פדידה: וכפר אז"ר.

כרמל שאמה הכהן: וכפר אז"ר.

כרמל שאמה הכהן: וצריך לראות מה עשה החיבור הזה.

כרמל שאמה הכהן: העיר רמת גן מביאה איתה את העוצמות של העיר, את היכולות, ממועצה אזורית שמייצרת גירעונות, שירותים פחות לתושבים, היעדר תשתיות, לא היו מדרכות בכפר אז"ר, העיר רמת גן נכנסה לזה, יישרה את התקציב, פיתחה תשתיות, נתנה שירותים רחבים יותר וכולם מאושרים.

כרמל שאמה הכהן: באמת, כל כך מאושרים שזו השכונה היחידה שהצביעה בעד ראש העיר היוצא, כי טוב להם, הם קיבלו שינוי לטובה.

כרמל שאמה הכהן: אני רוצה לסכם את הדברים.

כרמל שאמה הכהן: אמרתי, אני מסתכל על זה בזווית יותר רחבה, כי אנחנו נמצאים בכנסת ישראל ולא בוועדה עצמה ואתם חייבים להיכנס לעומק הדברים ולהבין שההליך הזה מתנהל לא נכון.

כרמל שאמה הכהן: לא ההליך הזה, אלא המבנה של ההליך.

כרמל שאמה הכהן: אתם חייבים להיכנס ולהכניס פה פיקוח פרלמנטרי על ההליך של שינויי הגבולות אחרת, אני אומר לכם - - -

יואב קיש: לא, אולי צריך להפריד את זה למקרים שזה נגיד שטח שאין בו כלום, שמה אתה - - -

כרמל שאמה הכהן: יכול להיות.

יואב קיש: אין פה שיקולים, משטח שיש בו דבר - - -

כרמל שאמה הכהן: על הפרמטרים אתם תחליטו.

יואב קיש: נגיד מחר עיריית תל אביב תרצה את בורסת רמת גן אליה, איך תתמודד אם ישנו ויעבירו את הבורסה לתל אביב?

כרמל שאמה הכהן: אני אומר לך, היינו עכשיו בפאנל באילת, ישבו ראשי ערים וישב ראש העיר השכן ברודני, וישב גם ראש עיריית גבעתיים, כשהוא שמע על כל השירקעס הזה - - -

יואב קיש: הוא רוצה את הבורסה?

כרמל שאמה הכהן: שמעתי שהוא אמר:

כרמל שאמה הכהן: אני רוצה עכשיו גם את תל השומר ואני רוצה מתל אביב את הבסיס של אגף המודיעין.

דוד ביטן: לא, אבל זה תמיד קורה.

כרמל שאמה הכהן: זה מעורר.

דוד ביטן: גם בת ים רוצים - - -

כרמל שאמה הכהן: כן, אבל זה יעורר.

כרמל שאמה הכהן: אבל תראה לאיזה רזולוציות זה יוצא.

כרמל שאמה הכהן: כשבאים לאוניברסיטה נקודתית, כשבאים לפלח - - -

דוד ביטן: והאוניברסיטה לא רוצה את ה - - -

יואב קיש: תיכף נשמע אותה.

יואב קיש: הם פה, הם ידברו ותשמע אותם.

כרמל שאמה הכהן: האוניברסיטה מתחננת שלא.

כרמל שאמה הכהן: לכן אני מבקש מכם, חברי הכנסת, ויש פה חברי כנסת עם דעות שונות, תתעמקו בעניין, תקשיבו לכולנו, זה מייצר רק רע.

כרמל שאמה הכהן: אני אומר לכם, בטווח הארוך, עשר שנים מהיום, אני שם את כל מה שיש לי, האוניברסיטה תהיה ברמת גן, גם אם היא תעבור בקרוב לגבעת שמואל, כי ההסתברות שיש שר או משרד או מי מקורב לשר שיש לו רצון ומניע כזה להעביר אוניברסיטה זה אחד למאה, זה לא יחזור על עצמו.

כרמל שאמה הכהן: בעוד שנה זה יכול להיות גדעון סער, יכול להיות יאיר לפיד, כל שר ענייני, או כל מישהו ש – לא ייתן למצב כזה להישאר ויחזיר את האוניברסיטה לרמת גן.

יואב קיש: תודה.

יואב קיש: אני רוצה לשמוע את האוניברסיטה.

יואב קיש: תציג את עצמך ונשמע את עמדתכם.

אריה צבן: שמי אריה צבן, פרופ' אריה צבן ואני נשיא אוניברסיטה בר אילן מזה שנה.

לאה פדידה: בהצלחה.

אריה צבן: תודה.

אריה צבן: אני אגיד בהתחלה שאנחנו מאוד מתנגדים למעבר הזה.

אריה צבן: זאת עמדתנו החד משמעית ו - - -

יואב קיש: היא נאמרה גם בוועדת הגבולות?

אריה צבן: נאמרה גם בוועדת הגבולות.

יואב קיש: דרך אגב, אתה הופעת בוועדת הגבולות?

כרמל שאמה הכהן: טרם.

כרמל שאמה הכהן: למען ההגינות, ועדת הגבולות פתחה את הדיונים, לאור בקשתי, מחדש ואני אופיע בפניהם בזמן הקרוב, אני נערך לכך.

יואב קיש: אוקיי, מאה אחוז.

יהודה גליק: אני מקווה שלא תגיד להם מראש שאתה לא סומך עליהם, שהם מוטים - - -

יואב קיש: הוא יגיד להם, למה לא?

יואב קיש: הוא יגיד להם בדיוק מה שהוא חושב.

ענת ברקו: הוא יגיד מה שהוא חושב.

ענת ברקו: מה, אתה אומר לו מה להגיד?

יואב קיש: כמו שפה אני אתן לו את הזכות להגיד בדיוק את מה שהוא חושב.

כרמל שאמה הכהן: אני אגיד לך, יהודה גליק, אני אמרתי 10% ממה שאני יודע כדי לא להעכיר את הדיון.

כרמל שאמה הכהן: אם הייתי אומר הכול - - -

יואב קיש: בבקשה, אנחנו – עוד פעם, מה תפקידך?

יהודה גליק: נשיא האוניברסיטה.

יואב קיש: נשיא האוניברסיטה, בבקשה.

נחמן שי: בואנה, זה תפקיד חשוב.

יואב קיש: חשוב מאוד, בבקשה.

נחמן שי: תלמד שם, אז תדע.

דוד ביטן: אנחנו למדנו באוניברסיטת תל אביב.

אריה צבן: על זה נאמר:

אריה צבן: no body is perfect.

יואב קיש: בבקשה, נשיא אוניברסיטת בר אילן.

אריה צבן: תראו, הדיון בסופו של דבר הוא דיון של כסף.

אריה צבן: אם יעבירו אותנו לגבעת שמואל זה עניין של ארנונה שעוברת מצד לצד ועוד שטחים ירוקים שמאפשרים עוד בנייה.

אריה צבן: זה דיון של כסף.

אריה צבן: מול זה עומדים דברים עצומים וגדולים וחשובים.

אריה צבן: בואו נתחיל בזה שכל האוניברסיטאות בארץ, ולא בכדי, מחוברות לערים גדולות.

אריה צבן: האוניברסיטה העברית בירושלים, בן גוריון בבאר שבע, הטכניון בחיפה, תל אביב בתל אביב, זה לא סתם.

אריה צבן: זה לא סתם שאוניברסיטה מחוברת לעיר גדולה, כי היא צריכה את התמיכה, את הרקע, את הבסיס של עיר גדולה.

אריה צבן: עיר גדולה זה מגוון של בתי ספר תיכוניים, בתי ספר יסודיים, זה בית חולים, זה כפר המכבייה, זה מתחם הבורסה, זה כל הדברים האלה שאנחנו משתפים איתם פעולה, שאנחנו עובדים איתם ביחד, שאנחנו נמצאים איתם בקשר, שאנחנו מדברים, למשל על האבּ חדשנות של בר אילן ותל השומר, שיהיה ממוקם באמצע, עם שבילי אופניים ועם האפשרות לייצר בריאות יותר טובה ומחקר יותר טוב ומצוינות אקדמית.

אריה צבן: כל אלה הן פעולות של שנים שנבנות לאט לאט.

אריה צבן: בסוף, בשביל קצת ארנונה ייקחו אותנו מהמרחב הטבעי שלנו, מהמקום שאנחנו נמצאים בו ומחוברים אליו וקשורים איתו ועובדים בתוכו וכל זה, יעבירו אותנו מעיר משמעותית של 180,000-170,000 תושבים לעיר שנהייתה עיר ב-2007?

אריה צבן: שיש בה 25,000 תושבים?

אריה צבן: שהיא נהדרת, היא נהדרת, היא צמודה אלינו, היא קשורה איתנו, אין שום בעיה ל - - -

נחמן שי: האוניברסיטה יותר גדולה מהעיר.

אריה צבן: האוניברסיטה, יש בה 17,000 סטודנטים, למעלה מ-4,000 אנשים שנכנסים לעבוד, זו עיר בפני עצמה וכל זה למה?

אריה צבן: למה?

יואב קיש: טוב.

יואב קיש: נא לסיים.

אריה צבן: אני רוצה עוד דבר אחד שהוא משמעותי.

אריה צבן: יש דברים אפילו טכניים, כגון נושא הבנייה.

אריה צבן: אנחנו קשורים למחוז תל אביב בבנייה, יש לנו תב"ע מאושרת, עברנו תהליך עם 400 התנגדויות, יש לנו תב"ע מאושרת, ההתפתחות של האוניברסיטה, הצמיחה שלה התחילה בשנת 97', חמש שנים אחרי שהשטח עבר מגבעת שמואל לרמת גן.

אריה צבן: תארו לכם מה קורה, ועזבו את העניין הטכני, כשפתאום אנחנו עוברים מחוז, כל ההתפתחות שלנו תיתקע, הכול ייתקע.

יואב קיש: טוב, תודה רבה.

יואב קיש: חברת הכנסת ברקו, בקצרה.

יואב קיש: ביקשת כי את צריכה ללכת.

ענת ברקו: אני מודה לך, אני פשוט יצאתי מ - - -

יואב קיש: רק תני גילוי נאות שגם את תושבת רמת גן.

ענת ברקו: רגע, חכה, אני אגיד הכול.

יהודה גליק: נראה לך שענת ברקו לא תיתן גילוי נאות?

ענת ברקו: תושבת רמת גן - - -

דוד ביטן: אבל לא הרבה זמן.

ענת ברקו: מיום לידתי.

דוד ביטן: גם למדת באוניברסיטת בר אילן?

ענת ברקו: למדתי בבר אילן, הדוקטורט שלי הוא מבר אילן.

מיכאל מלכיאלי: אז יש לך ניגוד עניינים.

מיכאל מלכיאלי: זה ניגוד עניינים.

ענת ברקו: ותנו לי להגיד מה אני חושבת.

ענת ברקו: קודם כל אני רוצה להגיד ליוסי ברודני שעשיתי ביקור גם בגבעת שמואל, העיר הזאת פורחת ומשגשגת תחת באמת שרביטו, מנהיגותו, היכולות המקצועות שלו שהן יוצאות דופן.

ענת ברקו: הוא הביא את גבעת שמואל למקום באמת, וכל הזמן רואים רק קדימה.

ענת ברקו: הילדים שלי למדו ב'אהל שם' עם חבר'ה מגבעת שמואל ובאמת אני חושבת שהוא עושה עבודה מצוינת.

ענת ברקו: יחד עם זה אני רוצה להגיד משהו, לא רק לגבי אוניברסיטת בר אילן.

ענת ברקו: יש שינויי גבולות באופן פראי תחת משרד הפנים.

ענת ברקו: באופן שאיבד כל שליטה.

ענת ברקו: אני יצאתי נגד זה.

ענת ברקו: נהרי, סגן שר הפנים, נתן נאום בכנסת על כך לפני – אני מוכנה לשלוח לכם את הפרוטוקול, אבל אחת ההתבטאויות שלו, שהוא שינה גבולות, ששר הפנים שינה גבולות ואלפי דונמים זזו מצד לצד כי הערבים לא בונים לגובה וכל מיני אמירות כאלה, הוא אמר, 'אבו עראר', זה ציטוט של נהרי, 'אתה לא הקשבת, אנחנו כבר מהצד השמאלי של המפה מקבלים ביקורת'.

ענת ברקו: אני חושבת שבאופן פראי.

ענת ברקו: גם מה שאמר כאן נשיא האוניברסיטה, לא יכול להיות שעושים שינויי גבולות באופן שלא חושבים עד הסוף, שלא לוקחים את הדברים עד הסוף, חוסר פרופורציה בין מספר הסטודנטים לבין - - -

מיכאל מלכיאלי: היית בוועדה?

מיכאל מלכיאלי: ראית את הדברים?

מיכאל מלכיאלי: שמעת?

יואב בן צור: למה את חושבת?

יואב בן צור: את שמעת את כל הנימוקים?

יואב בן צור: קראת את הפרוטוקולים של הוועדות שאת אומרת ככה?

ענת ברקו: אני אעביר לך את הפרוטוקול של נהרי.

יואב בן צור: לא של נהרי, של הוועדות.

יואב בן צור: קראת?

ענת ברקו: אני רואה איך משנים גבולות.

ענת ברקו: עזוב.

יואב בן צור: היית שם בדיונים הפרטניים?

ענת ברקו: עזוב, אני לא יודעת כמה יצביעו לכם במגזר הערבי, לדעתי לא הרבה, אבל אתם משנים גבולות באופן - - -

יואב קיש: יותר מהמתפקדים של ש"ס בליכוד.

ענת ברקו: בדיוק.

ענת ברקו: בכל מקרה, האוניברסיטה לא רוצה, האוניברסיטה היא מוסד בינלאומי - - -

יואב בן צור: בסדר, לא זה הדיון.

יואב בן צור: גם בתי הזיקוק לא רוצים, אז מה?

יואב בן צור: גם ה - - - לא רוצה.

ענת ברקו: סליחה, תנו לי לסיים.

ענת ברקו: יש לנו כאן את ועדת החוץ והביטחון הרוסית, שאני צריכה ללכת אליה.

יואב קיש: חברים, תנו בבקשה - - -

יהודה גליק: גם ה-BIG של קרית שמונה רוצה - - -

יואב בן צור: בטח שהם לא רוצים, הם ישלמו יותר.

ענת ברקו: אם באמת, אדוני יושב הראש, הבעיה היא כספי ארנונה - - -

דוד ביטן: אתה יודע מה קורה עם - - - עושים ועדת גבולות חדשה.

ענת ברקו: ביטן, איתך אי אפשר להתחרות.

דוד ביטן: מה, אין החלטות - - -

ענת ברקו: אם באמת הבעיה היא כספי ארנונה, אז בואו, אפשר לעזור ואם צריך לחזק את גבעת שמואל כי היא באמת נמצאת בתנופה אדירה, אז צריך לעזור להם ולתת תקציבים.

ענת ברקו: אבל בין זה ללעשות שינויים - - -

יואב קיש: אני אגיד לך רק לגבי זה, זה מה שאמר לי זינגר וראש העיר פסל את זה לחלוטין, אז כנראה שזה לא העניין של הכסף.

ענת ברקו: גם בהיבט הבינלאומי זה לא הגיוני.

יוסף ברודני: אדוני היושב ראש, כשאתה פנית אליי בטלפון מעולם לא אמרת לי שזו הצעה של זינגר.

יוסף ברודני: אתה אמרת לי שאתה לא תיתן לאוניברסיטת בר אילן לעבור מרמת גן - - -

יואב קיש: מה?

יוסף ברודני: ואתה הצעת לי ואמרת לי, אולי איזה שהיא זה – מעולם לא אמרת – השיחה הייתה - - -

יואב קיש: זה מה שאתה אולי רוצה לשמוע.

יואב קיש: אני אמרתי לך שזינגר פנה אליי וביקש ממני לתווך ביניכם.

יוסף ברודני: שקר.

יואב קיש: אז אתה לא זוכר מה היה.

יואב קיש: חבל שלא הקלטת את השיחה.

יוסף ברודני: אני לא מקליט אף פעם.

יוסף ברודני: אני לא מקליט אף פעם.

ענת ברקו: רגע, תקשיבו, זה לא רק עניין, אוניברסיטה היא לא רק קישוט בינלאומי, אוניברסיטה צריכה את המעמד שלה, היא מוסד חזק שנשען על אדנים שהם גם מסורת, גם אינטראקציה יומיומית עם הרשות.

ענת ברקו: אי אפשר לבוא ולעשות בהחלטה כזאת של חאפ לאפ, כמו שמשנים גבולות, כמו שאני יודעת שמשנים גבולות ואני מוכנה להעביר לוועדה הזאת את נאום נהרי, באיזה אופן משנים גבולות בצורה חאפרית שפוגעת במדינה, פוגעת במתיישבים, פוגעת בחקלאות ופוגעת במוסד האקדמי - - -

יואב בן צור: ענת, יש עוד נהרי.

ענת ברקו: אני אביא לך.

ענת ברקו: יש לי נאום נהרי, שנה וחצי לאחור, פרוטוקולהכנסת, אני אביא לך ואתה תעצור את זה, כי הפגיעה היא לא רק באוניברסיטת בר אילן ובעיר רמת גן, הפגיעה היא - - -

מיכאל מלכיאלי: לכי לערים חלשות, תראי איך הם נהנים מזה.

מיכאל מלכיאלי: על מה את מדברת?

ענת ברקו: הפגיעה היא בחקלאים, הפגיעה היא בקיבוצים, הפגיעה היא במושבים, וגבעת שמואל, שבאמת עשתה כברת דרך קדימה, אם היא זקוקה לעזרה בתקציבים ולחיזוק אנחנו נילחם על זה, ואני בטוחה שגם ראש עיריית רמת גן, שזו ההזדמנות לאחל לך הצלחה, מוכן לזה ויעזור.

יואב בן צור: זה ניגוד עניינים, מה שאמרת עכשיו, את תושבת רמת גן.

ענת ברקו: באמת, באמת.

יואב קיש: תודה.

יואב קיש: חברת הכנסת ברקו, תודה.

ענת ברקו: באמת, באמת, אני גם בוגרת בר אילן.

יואב קיש: אתם לא קשורים לעניין הזה.

קריאה: למה, היא מקבלת תגמולים?

יואב קיש: חברת הכנסת ברקו, אני יכול להגיד לך דבר אחד, שאני מתחבר למה שאמרת באמת לנושא שלא דין העברת אוניברסיטה כהעברת שטחים פתוחים לבנייה כזו או אחרת.

יואב קיש: ברור שיש לזה משמעויות אחרות.

יוסף ברודני: חברת הכנסת ברקו, זה לא מכובד שאת לא נשארת לשמוע אותי.

יואב קיש: לא, זו תופעה פה בכנסת.

יואב קיש: היא לא היחידה, זה לא האירוע.

ענת ברקו: יוסי, יש עכשיו דיון של ועדת החוץ והביטחון - - -

יוסף ברודני: לא, אבל היה לך חשוב לבוא ולומר את הדברים האלה, אבל לא מספיק חשוב כדי לשמוע אותי, אבל בסדר - - -

יואב קיש: יוסי, הצעתי לך לדבר ראשון.

ענת ברקו: אם אתה תדבר עכשיו אני - - -

יוסף ברודני: אבל איך אני יכול לדבר ראשון כשאני צריך לשמוע מה הם אומרים כדי לענות להם?

יואב קיש: אז אתה רוצה לדבר עכשיו?

יוסף ברודני: לא, אני רוצה לדבר אחרי שאני אשמע את כולם.

יואב קיש: אוקיי.

יוסף ברודני: אם המשטרה לא תבוא לפה עד אז ותיקח אותי אז - - -

יואב קיש: למה המשטרה צריכה לבוא לקחת אותך?

יוסף ברודני: כי הכול פה זה חשדות והכול פה זה לא תקין והכול לא כלום.

יואב קיש: הנה, אומרת חברת הכנסת ברקו - - -

לאה פדידה: תגיד לי, אמנם אנחנו קרובים לפורים, אבל מה כל הסיסמאות האלה?

יואב קיש: ראש העיר ברודני, חברת הכנסת ברקו - - -

יוסף ברודני: יוסי.

יואב קיש: יוסי, חברת הכנסת ברקו מוכנה לחכות אם אתה רוצה לדבר עכשיו.

יוסף ברודני: לא, לא, אני רוצה לשמוע.

יואב קיש: הוא לא רוצה, בסדר.

יואב קיש: אני נענה לבקשתך.

יואב קיש: רק, נשיא האוניברסיטה - - -

יוסף ברודני: הכול בסדר.

יואב קיש: המנכ"ל, רצית להגיד מילה?

יואב קיש: בבקשה, מנכ"ל האוניברסיטה.

זהר ינון: יש עוד היבט נוסף שאנחנו מבקשים שתביאו בחשבון, חוק סוגיית התורמים והתרומות.

זהר ינון: יש לאוניברסיטה עשרות רבות של הסכמים עם תורמים שנעשו על בסיס המצב התכנוני הקיים באוניברסיטה.

זהר ינון: הם הודיעו לנו וגם העבירו החלטה בחבר הנאמנים הבינלאומי שהם מתנגדים לכל העברה ואמנם לא התנו התניה תקיפה, אבל בהחלט אנחנו חוששים - - -

יואב קיש: חוששים מפגיעה בתרומות.

דוד ביטן: חבר הנאמנים?

זהר ינון: כן, שמורכב מתורמים מכל רחבי העולם היהודי, מאוסטרליה ואנגליה וקנדה.

יואב קיש: בואו נעשה שזה יירד לכם מהארנונה, אם תהיה פגיעה ואז אולי - - -

דוד ביטן: הם ייקחו את זה למשהו אחר.

יואב קיש: בסדר, אני צוחק.

יואב קיש: זה היה להומור בלבד.

זהר ינון: אני אומר, ברמה האקזקוטיבית, גם אם תתקבל המלצה אנחנו מבקשים שוועדת הפנים תפעל לכך או תפעיל את השפעתה שיהיו מה שנקרא הוראות מעבר.

זהר ינון: זאת אומרת אם באמת מתקבלת כזאת החלטה - - -

יואב קיש: אני מניח שיש בהליך כזה.

זהר ינון: צריך לפחות שלוש-ארבע שנים - - -

יואב בן צור: יש הוראות מעבר.

יואב קיש: מן הסתם יהיו.

יואב קיש: הנקודה שהעלית ברורה ו - - -

דוד ביטן: ההוראה היחידה שתהיה זה ששר הפנים יישאר 20 שנה.

יואב קיש: מיכאל מלכיאלי, בבקשה.

דוד ביטן: יש לך גם ניגוד עניינים.

דוד ביטן: אם נתחיל בניגודי עניינים לא נגמור בחיים.

יעקב אשר: יואב, איך אתה נופל ככה בתוך ש"ס?

יואב קיש: לא מתווכח, תחליטו, אחד משניכם ראשון, הבא אחריו השני.

יואב קיש: תודה על ההמלצה.

מיכאל מלכיאלי: יושב ראש הסיעה.

יואב קיש: בבקשה.

יואב בן צור: טוב, רבותיי, מה שאני רוצה לומר זה שני דברים.

יואב בן צור: דבר ראשון - - -

דוד ביטן: רשמת אותי?

יואב קיש: כן, אתה אחר כך.

דוד ביטן: היא תמיד עושה את ה – היא חייבת ללכת לוועדת חוץ וביטחון ומדברת ראשונה.

מיכאל מלכיאלי: תלמד, גם אתה צריך לחוץ וביטחון.

כרמל שאמה הכהן: היא כבר הלכה, דוד.

דוד ביטן: היא עושה לי את זה כל הזמן.

יואב בן צור: ביטן, אפשר?

דוד ביטן: היא הלכה לוועדת חוץ וביטחון?

יואב קיש: יש דיון עם ועדת חוץ וביטחון של הרוסים.

דוד ביטן: מה זה משנה?

דוד ביטן: הכול מוקלט אצל הרוסים.

לאה פדידה: גם פה הכול מוקלט.

יואב קיש: כן, בבקשה.

יואב בן צור: אני רוצה לומר שני דברים.

יואב בן צור: אני חוזר על מה שאמרתי בנושא של הדיון בוועדה, זה דיון חשוב, אין ספק, אנשים פה אומרים דברים ומוציאים את מה שיש על סגור ליבם, אני מוחה בתוקף על הדברים שראש עיריית רמת גן אמר, אני כרגע לא נוקט עמדה לטובת מאן דהו, אני מציע קודם כל שתחכו לסיום עבודתה של הוועדה ולמסקנות שיהיו.

יואב בן צור: גם אם למישהו נראה לאן זה הולך וכו', אני רוצה לומר שהרבה פעמים הופתענו וחשבנו בכל מיני ועדות ובכל מיני דיונים, חשבו שהאווירה היא כזאת, למשל אם מישהו נמצא בבית משפט ורואים שהשופט מדבר באיזה צורה מסוימת, אבל בסוף בפסק הדין הוא פסק פסק-דין שונה לחלוטין ממה שהוא דיבר לאורך כל הדיון.

יואב בן צור: וגם פה הכול יכול להיות.

יואב בן צור: אני רק רוצה לומר שאני מוחה בתוקף על הקישור הזה ועל הדיבור הזה שכאילו כל הוועדה הזאת מכורה מראש וכאילו בכל הוועדה הזאת נעשו דברים כאלה ואחרים.

יואב בן צור: אני מזמין את כל מי שחושב ככה לגשת למשטרה ולהתלונן על כך שנעשו דברים כאלה או דברים אחרים, אבל לא לבוא לשפוך רפש פה ובעצם בסופו של דבר זה מכוון כלפי שר הפנים, זו התוצאה.

יואב בן צור: אני מוחה על זה בכל תוקף.

יואב בן צור: אני חושב שאין כמו הוועדות האלה כדי בעצם לקבל החלטה, ההמלצות שלהן, כדי ששר הפנים יוכל לקבל החלטה.

יואב בן צור: עם כל הכבוד לידידי, דוד ביטן, זו סמכותו של שר הפנים, הוא יכול ורוצה וצריך להשתמש בה - - -

דוד ביטן: טוב, אני אתייחס.

יואב בן צור: תתייחס, ככל הבנתו.

יואב בן צור: עם כל הכבוד, ככה זה היה כל השנים וזה לא ישתנה עכשיו ולא משנה מי היה שר הפנים בתקופה כזו או אחרת.

יואב בן צור: לא הפרסונה עכשיו מדברת אלא הענייניות מדברת פה ולא משהו אחר.

יואב בן צור: לכן אני חושב שאין מקום, בטח לא בתוך ועדה בכנסת, לזרוק רפש כזה.

יואב בן צור: לכן אני מאוד מקווה שראש העיר רמת גן יחזור בו מדבריו.

יואב קיש: אחרי ששמענו שקוראים לחיילי צה"ל רוצחים ומקבלים נזיפה חמורה פה, אז אני חושב שהדברים שנאמרו פה הם בסדר גודל מתחת לעניין הזה.

יואב בן צור: אין בעיה, בכל מקרה אנחנו עדיין חושבים - - -

יואב קיש: זועבי אומרת רוצחים על חיילי צה"ל ומקבלת נזיפה.

יואב בן צור: אנחנו עדיין חושבים - - -

קריאה: טוב, מה עכשיו זה?

יואב בן צור: זה לא קשור אחד לשני.

יואב קיש: לא, אלה דברים ששומעים פה בבית הזה.

יואב קיש: עם כל הכבוד, אנשים אומרים שעל ליבם - - -

יואב בן צור: זה בסדר, אבל אני יכול להגיד את מה שאני חושב על ליבי גם?

יואב קיש: בבקשה, בהחלט.

יואב בן צור: אני אומר את מה שאני חושב ועל ליבי ואני אומר את הדברים הללו.

יואב בן צור: אני חושב שזו טעות חמורה, מה שעשה פה ראש העיר החדש, הוא דיפלומט, באמת לא מתאים לו להתנסח בצורה כזאת, בטח לא בוועדות הכנסת.

יואב בן צור: אני מאוד מעריך את היכולות שלו, גם בתקופה שהוא היה ב-OECD, ואני חושב שלא מתאים לו להתנהג - - -

לאה פדידה: אני לא חושבת שאריה דרעי צריך כזאת הגנה, הוא מסתדר.

יואב בן צור: אני חושב שאפילו כשהוא ראש עיריית רמת גן הוא צריך להמשיך בדרך הזאת.

יואב בן צור: הוא יכול לנהל את העיר והוא ינהל אותה בצורה מיוחדת, אין לי ספק, אני רק חושב שההתחלה שהייתה זה בטעות ואם תחזור בך, אדוני ראש העיר, אני חושב שתעשה רק טוב לכולם.

כרמל שאמה הכהן: ממה בדיוק?

כרמל שאמה הכהן: תגיד לי ממה.

יואב בן צור: מההאשמות האישיות שהאשמת - - -

כרמל שאמה הכהן: לא האשמתי.

מיכאל מלכיאלי: אתה אמרת.

יואב בן צור: וכל מה שזרקת מסביב, שיש 10% מה שאתה יודע - - -

כרמל שאמה הכהן: זה נכון.

יואב בן צור: ויש פה דברים - - -

כרמל שאמה הכהן: זה נכון.

כרמל שאמה הכהן: אתה רוצה, אני אדבר איתך אחרי זה בארבע עיניים - - -

יואב בן צור: דבר איתי בארבע עיניים.

כרמל שאמה הכהן: אבל אני רוצה שתבין, אני מדבר מדם ליבי, גונבים לי אוניברסיטה.

כרמל שאמה הכהן: גונבים, רוצים לגנוב אוניברסיטה.

מיכאל מלכיאלי: יש דיון, אף אחד לא גונב.

מיכאל מלכיאלי: יש דיון, מקצועי.

יואב בן צור: יש דיון בוועדה.

לאה פדידה: עוד מעט נגמר הדיון, תביא לנו לדבר.

יואב קיש: טוב, תודה, חבר הכנסת בן צור.

יואב בן צור: תודה רבה.

יואב קיש: אני לא חושב שהיה פה כיוון אישי כלפי השר דרעי, אם הייתי שומע את זה הייתי בעצמי מוחה.

כרמל שאמה הכהן: לא, אני לא אמרתי.

יואב קיש: לגבי ההליך, יש לו הערות קשות וזה לגיטימי.

יואב קיש: בבקשה, חבר הכנסת מלכיאלי.

לאה פדידה: עוד ש"ס?

יואב קיש: הם לא ש"ס, הם שני חברי כנסת שנרשמו, וגם בליכוד, נתתי לברקו ראשונה.

לאה פדידה: עדיפות לחברי ועדה.

יואב בן צור: ואתה לא בליכוד?

יואב בן צור: גם אתה, בראש הוועדה, מהליכוד.

יואב קיש: אבל אנחנו פי שלושה בגודל.

יואב קיש: כן, בבקשה.

מיכאל מלכיאלי: אני לא אאריך, אני ממש אקצר.

מיכאל מלכיאלי: אני חושב שאנחנו צריכים לתת למשרד הפנים לגמור את העבודה המקצועית שלו ורק אחר כך לדון, אמיתי, על התוצאות.

מיכאל מלכיאלי: זה אחת.

מיכאל מלכיאלי: שתיים, אמר נשיא האוניברסיטה, ובצדק, צריך להתחשב גם במה שהם אומרים - - -

יואב קיש: בילד, להתחשב בילד.

מיכאל מלכיאלי: כן, שבמידה שכן יש העברה אז צריך לקחת בחשבון את כל מה שמעלים.

יואב קיש: את טובתו.

מיכאל מלכיאלי: אבל עוד דבר אני אומר, כל מי שיסתכל גם על המפה ויראה את המובלעת הזאת, זה גם דבר שהוא לא חד משמעית.

יואב קיש: אז, כרמל, גם אתה עובר להיות תושב גבעת שמואל.

כרמל שאמה הכהן: גם אני במובלעת.

מיכאל מלכיאלי: עוד פעם, יש כאן מובלעת - - -

קריאה: אז חבל שחולדאי לא - - - והמשתלה לא יעברו גם.

יוסף ברודני: איפה שכרמל גר יש את קרית אונו ורק אחרי גבעת שמואל, רק אחרי זה האוניברסיטה.

יוסף ברודני: זאת אומרת זה רמת גן ורק אחרי זה גבעת שמואל.

כרמל שאמה הכהן: לא נכון.

קריאה: אני הייתי בוועדה, ראיתי איך היא התנהלה.

יוסף ברודני: כשכרמל זורק את האבן, שקודם כל ידאג שהיא לא תיפול על מישהו בקרית אונו.

כרמל שאמה הכהן: שים את המפה.

יואב קיש: יש מפה?

יואב קיש: אפשר לראות את המפה?

יואב קיש: תביא את המפה.

יעל כהן-פארן: אבל הגבולות נקבעו לפני כביש 4, נכון?

לאה פדידה: כבוד היושב ראש, זה לא באמת - - -

יואב קיש: למה לא?

יעל כהן-פארן: כביש 4 נכנס באמצע.

יעל כהן-פארן: כביש 4 מאוד משמעותי כי הוא מחלק פה את הקטע של רמת גן.

יואב קיש: זה לא הנושא, אבל - - -

יעל כהן-פארן: כביש 4 נולד בשנות ה - - - כביכול זה מובלעת בגלל שיש את כביש 4.

יעל כהן-פארן: ברור שהגבולות של רמת גן נקבעו לפני שכביש 4 נסלל.

לאה פדידה: אי אפשר להחליט כל דבר כי אפשר, צריך לקחת שיקולים רציונליים.

יואב קיש: אתה גר בקרית אונו?

כרמל שאמה הכהן: יש פה לשונית - - - הבניין הראשון שבנוי מול האוניברסיטה זה רמת גן.

קריאה: זה קרית אונו וזה קרית אונו וזאת רמת גן.

מיכאל מלכיאלי: איפה בני ברק בעניין הזה?

יעקב אשר: הנה אני פה.

יואב בן צור: למה בני ברק לא מקבלת?

יואב קיש: איפה בני ברק?

יואב קיש: איפה ראש עיריית בני ברק?

יעקב אשר: אתם מדברים כאילו אתם מכירים את המקום, אתם לא מכירים - - -

דוד ביטן: האמת, צריך לחזק את - - - ולעשות את האוניברסיטה - - -

קריאה: ישיבה בבני ברק.

יוסף ברודני: אני רוצה לציין לפרוטוקול שאני שמח שסוף כל סוף פתחו מפה.

יואב קיש: כן.

יואב קיש: למרות, דרך אגב, שמפה זה לא בהכרח העניין.

יואב קיש: מה לעשות?

יואב קיש: יש הרבה שיקולים.

יואב קיש: שמעת את מי שיושב לידך, אוניברסיטה - - -

יוסף ברודני: זה לא משנה, אבל מפה זה דבר חשוב, בוא נאמר שזה דבר חשוב.

יואב בן צור: אבל, יוסי, למה לא שמת במפה את הבית של כרמל שאמה?

יואב קיש: בדיוק, שים את הבית שלו ותראה מי גר יותר קרוב לאוניברסיטה, אתה או הוא?

יוסף ברודני: אני.

יוסף ברודני: כל תושבי העיר שלי גרים יותר קרוב מכרמל שאמה.

כרמל שאמה הכהן: בגודל שלכם זה לא חוכמה.

יואב בן צור: כרמל, לפי המפה זה כמו התמונה של הגשש.

יואב קיש: טוב, חברים, בואו נחזור לעניין.

יואב קיש: מלכיאלי, דיברת?

יעקב אשר: כן, הוא דיבר.

יואב בן צור: תמשיך, נו.

יואב קיש: לא, הוא סיים.

יואב קיש: יהודה גליק, בבקשה.

יואב קיש: אתה אחריו.

לאה פדידה: איך, איך הגעת?

יואב קיש: לא יודע, הוא כל הזמן טוחן לי פה: מה איתי, מה איתי, מה איתי?

לאה פדידה: אני הייתי לפניך.

יואב קיש: טוב, אחרי לאה.

לאה פדידה: לא, עם דוד ביטן והסוכריות אני לא מתווכחת.

יואב קיש: בבקשה, גליק.

יהודה גליק: בוקר טוב לכולם, בוקר של הארת פנים, לכולם, לכל המתוקים והמתוקות שנמצאים פה.

יהודה גליק: קודם כל אני מברך את ראש עיריית רמת גן - - -

לאה פדידה: זהו, נגמר הזמן בהקדמה הזאת.

יעל כהן-פארן: מהקואליציה ומהאופוזיציה.

יהודה גליק: קודם כל אני מברך את ראש עיריית רמת גן.

יהודה גליק: אני מאוד שמח שנבחרת.

כרמל שאמה הכהן: תודה רבה.

יהודה גליק: מעריך מאוד, עקבתי אחרי פעילותך ב-OECD, במיוחד בנושא הר הבית וירושלים.

כרמל שאמה הכהן: באונסק"ו.

יהודה גליק: באונסק"ו, סליחה.

יהודה גליק: כמובן, כמובן.

יהודה גליק: לא משנה, אלה אנטישמים ו – לא, לא חשוב.

יהודה גליק: בכל אופן אני מאוד מאוד שמח שנאבקת.

יהודה גליק: גם בעניין הזה שאנחנו מדברים כרגע, הוא כמעט שייך לאותה נקודה.

יהודה גליק: אתם יודעים שירושלים קדושה לשלוש הדתות, לאיסלם, לנצרות ולסטטוס קוו.

יהודה גליק: יש כאילו איזה משהו בישראל של סטטוס קוו, אם משהו היה ככה, הוא חייב להישאר.

דוד ביטן: איך הגעת מזה לזה?

יהודה גליק: תקשיב.

לאה פדידה: רגע, אבל איפה היהדות?

יהודה גליק: שנייה, סליחה, אני מבטיח לך לא להפריע לך, מבטיח לא לדבר יותר משתי דקות.

דוד ביטן: רק שתדע, כבוד היושב ראש, כשהוא היה עושה לי בעיות כיושב ראש קואליציה, מה העונש שהוא היה מקבל?

דוד ביטן: אתה תעלה להר הבית רק במוזיאון מיני ישראל.

דוד ביטן: איך אתה מגיע עוד פעם לזה?

יהודה גליק: אני אומר שוב, אין לי דעה בעניין האוניברסיטה, אני חושב שצריך לעשות מה שנכון מקצועית.

יהודה גליק: אני חושב שמשרד הפנים צריך להקים ועדות וצריך לדון על שינויי גבולות.

יהודה גליק: זה שהיו גבולות ככה כל השנים, זה לא סיבה להשאיר.

יהודה גליק: זה לא סיבה להשאיר ש-BIG בקרית שמונה ימשיך לשלם לקיבוצים הגדולים וקרית שמונה תקרוס וזו לא סיבה שה-BIG בקרית מלאכי ימשיך לשלם, וגם מאותה סיבה, צריך לדון בנושא הזה עניינית.

יואב קיש: אבל השאלה האם דין BIG כדין אוניברסיטה?

יהודה גליק: שנייה, שנייה.

יהודה גליק: תן לגמור משפט.

יואב בן צור: מה ההבדל?

יואב קיש: יש הבדל.

יהודה גליק: תנו לבן אדם לגמור משפט, סליחה.

יואב בן צור: הנה הוא אמר, בסוף זה הכול כסף.

יהודה גליק: סליחה, סליחה, יואב.

יואב קיש: אני רציתי לסדר אז על כסף, אני רציתי, אני לא יודע מאיפה אתה מוציא את מה שאתה אומר.

יהודה גליק: אני מנסה, אבל אי אפשר להפריע.

יעקב אשר: תבקש הארכה מהיושב ראש.

יהודה גליק: אני מבקש מראש עיריית רמת גן, אם יש לך מידע - - -

דוד ביטן: מה אתה עושה פה באמת?

יעקב אשר: אני באמצע, אני בין רמת גן לגבעת שמואל.

יהודה גליק: חבר'ה, אני לא יכול ככה.

יעקב אשר: אני בדיוק באמצע.

דוד ביטן: אתה יכול לתווך.

יהודה גליק: דוד, אני לא יכול ככה.

דוד ביטן: אני לא מפריע.

יהודה גליק: אתה מפריע לי, מה אני אעשה?

דוד ביטן: הוא רוצה לעלות להר הבית.

כרמל שאמה הכהן: רגע, תן לו להשלים את המשפט, זה משפט חשוב.

יהודה גליק: אני מבקש מראש עיריית רמת גן היקר, כרמל שאמה, שכל מידע שיש לו על כך שהוועדה לא עושה עבודה מקצועית אלא מושפעת מגורמים אחרים, שיפנה לאלתר למשטרת ישראל, יביא את כל החומר.

יהודה גליק: לא יעלה על הדעת שכל עוד אנחנו לא יודעים אני יוצא מתוך הנחה שוועדה מקצועית דנה בשאלה מסיבות מקצועיות.

כרמל שאמה הכהן: חבר הכנסת גליק, אני חייב להגיד לך דבר.

כרמל שאמה הכהן: האחרון שאמר לי דבר כזה לפרוטוקול, בדיוק את אותו משפט, קראו לו צבי בר.

כרמל שאמה הכהן: הוא אמר לי, אם ידוע לך על דברים לא כשרים שקורים כאן

כרמל שאמה הכהן: בעיר רמת גן אני ממליץ לך ללכת למשטרת ישראל.

יהודה גליק: מצוין, ומשטרת ישראל עשתה עבודה - - -

כרמל שאמה הכהן: אל תזלזל באמירות שלי.

יהודה גליק: נכון, אני לא מזלזל, לא זלזלתי.

כרמל שאמה הכהן: אם אני אומר לך שיש פה ריח לא כשר, תאמין לי שיש ריח לא כשר.

יהודה גליק: לא זלזלתי.

כרמל שאמה הכהן: אתה לא יודע איזה הצעות הגיעו אליי ללשכה בשבועיים שאני בתפקיד כדי לגמור את העניין הזה.

כרמל שאמה הכהן: אתה לא יודע.

יהודה גליק: אני לא יודע.

כרמל שאמה הכהן: ותמצא מי לוקחי החשבוניות סביב הקמפיינים האלה.

כרמל שאמה הכהן: תחפש את לוקחי החשבוניות.

יהודה גליק: אני לא יודע.

יהודה גליק: אני אומר לך שאני לא יודע.

יהודה גליק: ההאשמות שאמרת פה הן מאוד קשות והן מערערות את כל היסוד הדמוקרטי של מדינת ישראל.

כרמל שאמה הכהן: נכון.

יהודה גליק: בסדר, כנ"ל אדוני, מנכ"ל בר אילן.

יהודה גליק: האיומים שלכם על הוועדה, אם אתם לא תעשו מה שאנחנו נגיד לכם אז אוי ואבוי - - -

יואב קיש: איזה איומים?

יהודה גליק: אני שמעתי פה.

יואב קיש: פה, עכשיו?

יהודה גליק: עכשיו, פה.

לאה פדידה: תגידו, אנחנו באותה ישיבה?

יואב קיש: לא, אני ישבתי פה כמוך, לא היו איומים.

נחמן שי: הוא הזכיר את התורמים.

יואב קיש: הם תיארו את המצב לנגד עיניהם.

נחמן שי: הוא הזכיר את התורמים.

יואב קיש: בדיוק.

יעל כהן-פארן: הוא אמר שהתורמים מאיימים עליו, הוא לא מאיים עלינו.

יואב קיש: נכון.

יואב קיש: איזה איומים?

יואב קיש: גליק, אתה פה צריך לחזור בך מדברך.

יואב קיש: הוא לא איים על אף אחד, הוא תיאר תמונת מצב, הוא אמר מה הוא רוצה, אתה לא יכול לפסול את דבריו.

יואב קיש: זה לא מקובל.

יהודה גליק: אל"ף, אם לא היו איומים, אני מתנצל.

יהודה גליק: אני שמעתי נוסח ש - - -

יואב קיש: לא, תמונת מצב לתפיסתו.

יהודה גליק: בסדר, אוקיי.

יואב קיש: הנה, הוא התנצל.

יהודה גליק: אדוני נשיא האוניברסיטה - - -

יעקב אשר: איך יכול להיות שמתוקים יאיימו, תגיד לי?

יואב קיש: חבר הכנסת גליק, נא לסיים.

יהודה גליק: אני מסיים.

יהודה גליק: גם המשפטים שלך, אדוני הנשיא, האמירה שלך שזה רק ארנונה, זה רק כסף, אין פה ויכוח על כסף, יש פה ויכוח ענייני, מהותי, הכסף של הארנונה הוא כסף של חינוך ורווחה ובריאות.

יהודה גליק: יש פה כסף?

יהודה גליק: יש פה צד אחד שאכפת לו רק כסף וצד שני הוא חשוב?

יהודה גליק: יש פה שני צדדים שיש להם טענות ענייניות ואני קורא לוועדת הגבולות להקשיב לכל הטענות ולהכריע אך ורק עניינית.

יואב קיש: תודה.

אריה צבן: רק הערה קטנה.

אריה צבן: היו כבר שתי ועדות גבולות - - -

דוד ביטן: כן, זה כל הזמן.

יהודה גליק: מצוין.

אריה צבן: לא, כשאתה אומר על הסטטוס קוו, זה לא עניין של סטטוס קוו, היו כבר שתי ועדות גבולות שהחליטו החלטות, אבל - - -

יהודה גליק: מצוין, אז טוב מאוד - - -

יואב קיש: תן לו לסיים את דבריו.

אריה צבן: אבל הסטטוס קוו הוא לא שיטת נחום תקום שכל כמה שנים מעלים את זה עוד פעם עד שזה יצליח.

אריה צבן: להיפך, אם אתה מדבר על זה היית צריך לקבל את זה שכבר שתי ועדות החליטו החלטות.

יהודה גליק: אז בסדר, מותר לדון מחדש, השתנו דברים, המציאות משתנה.

יהודה גליק: אבל אני אומר שוב, הדיון צריך להיות ענייני.

אריה צבן: לא השתנה שום דבר.

קריאה: 20 שנה - - -

קריאה: 20 שנה השתנו.

יואב קיש: ברודני, אתה רוצה לדבר עכשיו?

יוסף ברודני: כן, כי נגמר הזמן.

יואב קיש: בסדר.

דוד ביטן: אתה לא נותן לי לדבר?

לאה פדידה: רגע, הוא נתן לי.

לאה פדידה: אז תיתן לנו קודם.

יואב קיש: אני לא יכול להאריך.

יואב קיש: אני אגיד לכם מה.

יואב קיש: חברים, התשובה היא כזו, מכיוון שאני לא יכול להאריך ואני רואה שהדיון - - -

יעל גרמן: אתה לא יכול ל - - - מצד אחד - - -

יואב קיש: לא, אנחנו - - -

לאה פדידה: אז תן לנו דקה דקה.

יואב קיש: ראש העיר, אנחנו נעשה עוד דיון, כי אנחנו לא - - -

לאה פדידה: בוא נחלק את הזמן, שתי דקות שתי דקות.

יואב קיש: לא, מה לעשות?

יואב קיש: הגענו ל - - -

דוד ביטן: מה, אתה לוקח את - - -

יואב קיש: טוב, דקה.

יואב קיש: ביטן ואחרי זה ראש העיר.

לאה פדידה: אבל, יואב, דקה אני.

יואב קיש: ביטן, דקה וזהו, אני רוצה להשאיר חמש דקות לראש העיר.

דוד ביטן: מה זה הבדיחה הזו?

קריאה: חבר הכנסת יעקב אשר גם רוצה דקה.

דוד ביטן: בדיון הבא.

דוד ביטן: אתה חושב שאני אזכור שיש עוד דיון?

לאה פדידה: טוב, בוא נעשה את זה קצר.

יואב קיש: לא, דקה יש לך, ב-55 את מפסיקה.

לאה פדידה: קצר, קצר.

לאה פדידה: כדי שלא יהיה פה ריח כמו שיש עכשיו, שעושים את זה כי אפשר ועושים את זה כי רוצים למצוא חן בעיני מישהו, אז צריך להיות שיקולים מציאותיים.

לאה פדידה: לא יכול להיות שעיר של 25,000 תושבים תקבל אוניברסיטה ובעיר גדולה לא תישאר האוניברסיטה, מאידך אנחנו צריכים לזכור שהאוניברסיטה בונה חיים וקהילה סביבה, איפה יגורו הסטודנטים?

יואב בן צור: איפה הם גרים היום?

לאה פדידה: איפה יהיו הסטודנטים?

לאה פדידה: אנחנו מדברים על שטח בנייה.

לאה פדידה: אני רוצה להגיד לך שזה חמור בעיניי עצם העובדה ששוקלים להעביר את זה לגבעת שמואל.

יואב קיש: תודה רבה.

יואב קיש: ביטן, דקה.

דוד ביטן: תראו, הפתרון הכי טוב, שגבעת שמואל תתאחד עם רמת גן.

כרמל שאמה הכהן: אמרתי, אני בעד.

יעל כהן-פארן: גם אני חשבתי על זה.

דוד ביטן: מעבר לזה, כל הסיפור הזה של ועדת הגבולות, אני לא מדבר על רמת גן עכשיו, זו שערורייה, כיוון שכל חמש שנים פונה ראש עיר שהפסיד בוועדת הגבולות, מבקש עוד פעם ועדת גבולות ועוד פעם ממנים ועדת גבולות.

דוד ביטן: זה בלתי אפשרי.

יואב בן צור: למה?

דוד ביטן: בבת ים זה קורה כל הזמן, כל חמש שנים ועדת גבולות, משקיעים מיליונים בוועדה על מנת לדון אותו דבר.

יואב בן צור: זה לא היה עד עכשיו ככה?

יעל גרמן: לא, אבל בבת ים יש הצדקה - - -

דוד ביטן: זה לא דומה.

דוד ביטן: אין הצדקה.

יואב בן צור: ביטן, זה לא היה ככה עד עכשיו?

יואב בן צור: מה השתנה?

יואב קיש: אל תפריעו לו.

יואב קיש: תן לו לסיים.

יואב קיש: בבקשה, חצי דקה.

דוד ביטן: זה לא דומה כשמדובר על תושבים מול ערים כשצריכים לפתור בעיות ארנונה גדולות, כאן זה שונה.

דוד ביטן: פה יש לך מוסד אקדמי, אתה לא יכול ל - - -

יואב קיש: תודה.

דוד ביטן: במיוחד כשאוניברסיטה מתנגדת.

דוד ביטן: אם יש בעיה של ארנונה, אני אומר את זה פה מול ראש העיר, אפשר לפתור את הבעיה בהסכמה.

יואב קיש: טוב, תודה רבה.

יואב קיש: חברים, יש פה עוד חברי כנסת שרוצים לדבר, אנחנו נעשה דיון נוסף.

יואב קיש: ברודני לא רצה לדבר קודם, עכשיו הוא רוצה.

יואב קיש: בבקשה, ברודני, וגם משרד הפנים בדיון הבא.

שירי שניצקי: אדוני היושב ראש, אנחנו חייבים - - -

יואב קיש: לא, אבל הוא עוד לא דיבר.

יוסף ברודני: תן להם לדבר, בבקשה.

יוסף ברודני: אני אחריהם.

יוסף ברודני: תזמין אותי עוד פעם, אני אבוא עוד פעם.

יואב קיש: טוב, אז יהיה עוד דיון.

יוסף ברודני: אני אוהב לבוא לדיונים, ממש מעניין פה.

יואב קיש: בבקשה, משרד הפנים, אחרי זה חברי הכנסת.

יואב קיש: רק שמך, לפרוטוקול.

שירי שניצקי: שמי שירי שניצקי, אני מנהלת אגף תכנון מפת השלטון המקומי במשרד הפנים.

שירי שניצקי: אצלנו נמצאות הוועדות הגיאוגרפיות המדוברות.

שירי שניצקי: מאוד חשוב לנו להתייחס לדברים שעלו כאן ואני חייבת להגיד שהדברים האלה לא פשוטים, בגלל שהם מאוד מאוד מאוד לא מדויקים.

שירי שניצקי: הוועדה הגיאוגרפית של אזור המרכז שבראשה עומד גבי מימון, שהיה מנכ"ל משרד הפנים לשעבר, הינה בלתי תלויה והוסמכה לדון בנושא שינוי הגבולות עם רמת גן וגבעת שמואל במסגרת המנדט שהוגדר לה במאי 2017.

שירי שניצקי: הסמכות לשינוי גבולות וחלוקת הכנסת היא בידי שר הפנים בלבד.

שירי שניצקי: הנושא יידון ב-7 בינואר לבקשתו של ראש הרשות, לאחר שביקשנו אפילו להקדים את הדיון כדי שהוא יוכל בהקדם האפשרי - -

לאה פדידה: את זה הוא ציין.

שירי שניצקי: - - מיד אחרי ש - - -

קריאה: הוא היה באילת.

שירי שניצקי: כדי להגיב על הנושא הזה כי אנחנו מבינים עד כמה הנושא הזה חשוב.

יואב קיש: לא הבנתי, אז הוא יגיע לפני החלטה או אחרי ההחלטה?

כרמל שאמה הכהן: לפני.

יהודה גליק: ודאי שלפני.

יואב קיש: מה ב-7 בינואר?

יואב קיש: לא הבנתי.

יהודה גליק: דיון, הוא מוזמן לדבר.

יואב קיש: הוא הוזמן לדיון?

שירי שניצקי: קודם כל - - - ב-7 בינואר - - - ואחרי שהם יסתיימו, מינואר הקודם, בעצם בגלל, עקב - - -

יואב קיש: הבנתי, חשוב מאוד.

שירי שניצקי: עקב בקשתך שלא לקיים דיונים בשנת בחירות הוועדה סיימה למעשה את דיוניה הפומביים כבר בינואר 2018 והיא חוזרת לדון בהם רק עכשיו, אחרי שראש הרשות ביקש שניתן לו את האפשרות ל - - -

יואב קיש: מאה אחוז, יפה מאוד.

שירי שניצקי: ולכן תהיה לו אפשרות להתייחס לסוגיה.

שירי שניצקי: הוועדה הזאת, ובאמת קשה לי לשמוע את הדברים האלה, לצערי.

שירי שניצקי: יש בקרה, יש תהליך, הכול נעשה בשקיפות מלאה, יש בלמים, יש איזונים.

שירי שניצקי: אין דבר כזה שאנשים מתנהלים כאילו שמישהו מכתיב להם מראש.

שירי שניצקי: אנחנו עובדים על עשרות נושאים בשנה, אפילו יותר מזה, הוועדות הגיאוגרפיות, הרציונל שלהן זה לראות את המרחב כולו, זה אנשי מקצוע שיושבים שם, אין דברים כאלה ש - - -

כרמל שאמה הכהן: אני מבקש שלדיון הבא תזמין את אותו פקיד שגם הגיע כמוה, מטעם משרד הפנים, והקריא פתק ומעיד היום שלא נעשתה שום עבודה מקצועית.

לאה פדידה: מה השיקול?

לאה פדידה: להעביר מקום ל-25,000 - - - ולמנוע ארנונה מעיר של 150,000.

קריאה: כרמל, אתה יודע את השם שלו?

קריאה: שאדי?

כרמל שאמה הכהן: שאדי ראבי.

יואב קיש: סיימת את דברייך?

שירי שניצקי: אני חושבת שסיימתי את דבריי.

יואב קיש: תודה.

יואב קיש: אני אומר ככה.

יואב קיש: חברים, תשמעו, אנחנו לא מיצינו את הדיון, ואני אומר את זה בצורה הכי ברורה, חברי יוסי לא אמר אפילו מילה בדיון למרות שאני – זה לא בגללי, אתה לא יכול להאשים אותי.

יואב בן צור: לא, בגללך, נתת לו מאוחר.

יואב קיש: רציתי לתת לו ראשון לדבר, הוא לא רצה.

לאה פדידה: הוא פנה אליו מספר פעמים.

יואב קיש: לבחירתו הוא רצה להיות אחרון - - -

לאה פדידה: יש תחושה שהוא מרגיש שהכול בכיס שלו, כבר בתוך הוועדה.

יעל גרמן: או להיפך.

יואב קיש: לא, לא חושב ככה.

יואב קיש: הוא לא אמר מילה, חוץ מזה אל תשימי דברים בפיו.

יעל גרמן: או להיפך, לאה.

יעל גרמן: לי יש תחושה בדיוק להיפך.

יואב קיש: שום תחושה.

יואב קיש: בדיוק, הוא, יש לו הרבה אמירות לומר והוא יאמר אותן בוועדה, אנחנו נעשה עוד דיון, חד וחלק.

יואב קיש: יש חברי כנסת - - -

לאה פדידה: כל ש"ס איתו.

יואב קיש: אני רוצה לסכם.

יואב קיש: חברים, אנחנו צריכים לסיים.

יואב קיש: קודם כל הדבר הראשון, אנחנו נעשה עוד דיון, אין לי ספק, כי אני רוצה לשמוע את עמדת ברודני, שלא נאמרה.

יואב קיש: וגם קרית אונו לא נאמר וגם חברי כנסת נוספים שהגיעו ולא הצליחו לדבר.

יואב קיש: זה אחת.

יואב קיש: שתיים, אני מברך את משרד הפנים שפנו בהתאם לבקשתי, כי בעיניי זה היה נראה לא ראוי שנבחר ראש עיר ולא שומעים אותו בוועדה ואני שמח על הזימון על פתיחת תהליך.

יואב קיש: נשמעו בדיון הזה הערות קשות לגבי ההליך עצמו ובעניין הזה אני אומר שאנחנו נדון בזה, לגבי ההליך, עוד פעם, לא לגבי זה, אנחנו נשמע את הטענות גם בוועדה הבאה.

יעל גרמן: יכול להיות שהמשטרה צריכה לשמוע - - -

יואב קיש: אני אומר עוד פעם, בצורה הכי ברורה, מה שאמרתי לך גם, יוסי, לא יודע למה לא הבנת, אמרתי שאם זה עניין של כסף, אני מתחבר לביטן, אפשר למצוא הסדר, לזה אני מוכן להיות שותף למהלך שיסדיר את האירוע הזה.

יואב קיש: גם ביטן יכול, אבל זה לא הגיוני להיכנס עכשיו למהלך פוליטי, אני חושב שיש הבדל גדול בין החלטה על שטחים ריקים לבין החלטה על שטח שיש בו אוניברסיטה, יש לזה משמעויות אחרות.

יהודה גליק: אבל למה אתה קובע שזה פוליטי?

יואב קיש: אני חושב שלהעביר אוניברסיטה זה משמעות כבדה ולא דין אוניברסיטה כדין - - -

יהודה גליק: אבל למה אתה קובע שזה פוליטי?

יואב קיש: אני לא קובע פוליטי.

קריאה: כרמל, אם צבי בר היה ממשיך להיות ראש עיר לא היו מגישים את הבקשה.

יוסף ברודני: אני רוצה לומר - - -

יואב קיש: לא, אני מתנצל, אני צריך לסגור את הישיבה.

יואב קיש: יוסי, אם תתחיל מילה זה לא ייגמר, אתה יודע את זה.

יוסף ברודני: משפט אחד.

יואב קיש: משפט, בבקשה.

יוסף ברודני: יש לי בקשה, לדיון הבא, או בוועדת הגבולות או בוועדה פה, שאת כל מה שהם באים וטוענים, שפה לא בסדר וכו', שיבואו וישימו את זה על השולחן.

יוסף ברודני: שלא יבואו לפה עוד פעם לדיון ויגידו 10% ממה שאני יודע, ממה שאתה יודע, שים על השולחן.

יואב קיש: לא, הכול יהיה, אנחנו נעשה פה עוד דיון.

יוסף ברודני: גם הצד השני שלח אליי שליחים וכתבים ואיים עליי וכו' וכל הדברים האלה, שהוא ישים אותי בכלא, כמו שהוא אמר פה.

כרמל שאמה הכהן: אני לא שלחתי אף אחד.

יוסף ברודני: אדוני, גם אני לא שלחתי אף אחד.

יוסף ברודני: אתה טענת שאני שלחתי - - -

כרמל שאמה הכהן: אני לא טענתי ש - - - לא טענתי - - -

יוסף ברודני: ואני גם לא שלחתי.

יוסף ברודני: לא ליושב ראש ולא אליך.

יואב קיש: יוסי, אמרת משפט.

יוסף ברודני: אבל אני אומר לך שאתה שלחת אנשים אליי ואני אומר לך, שים על השולחן.

יוסף ברודני: אם יש משהו לא בסדר, שים אותו.

כרמל שאמה הכהן: אני שלחתי אליך?

כרמל שאמה הכהן: - - - אתה שקרן.

יוסף ברודני: כן, כן, כן.

יואב קיש: תודה רבה, הישיבה נסגרה.