ועדת החוקה, חוק ומשפט, כנסת 20, פרוטוקול מספר 750, 2018-12-30 15:00

ניסן סלומינסקי: רבותיי, אנחנו ממשיכים.

ניסן סלומינסקי: יש איזו הצעה לגבי סעיף 12?

נועה ברודסקי-לוי: חשבנו שלכתוב את המילים "ככל הניתן" זה מספיק זהיר.

נועה ברודסקי-לוי: אנחנו מבינים מהתגובות כאן שזה ייפול על הלשכות המשפטיות שלא מוכנות לזה.

נועה ברודסקי-לוי: אפשר לוותר על זה - -

ניסן סלומינסקי: צריך להיות ממונה מידע פלילי.

נועה ברודסקי-לוי: חשוב שזה יהיה גורם מספיק בכיר ומקצועי.

ניסן סלומינסקי: איפה אפשר להכניס שהיועץ המשפטי יהיה בתמונה של זה?

נועה ברודסקי-לוי: אם זה רק לגבי הנהלים, אפשר לכתוב שהוא יתייעץ עם היועץ המשפטי לעניין גיבוש הנהלים.

נועה ברודסקי-לוי: אני חושבת שצריך להיות ברור שזה חייב להיות גורם מספיק בכיר ומקצועי שיוכל לסנן את המידע, גם מבחינת ההיכרות של העבירות, גם מבחינת היכרות התפקיד, גם מבחינת זה שהוא יוכל לעמוד לפני הגורם המחליט ולהגיד איזה מידע הוא כן או לא מעביר.

נועה ברודסקי-לוי: צריך להיות ברור שזה לא יהיה הגורם המחליט, שזה לא יהיה מי שמקבל את ההחלטה, אחרת מה עשינו.

נועה ברודסקי-לוי: זאת הייתה המטרה של הסעיף מלכתחילה.

שרונה עבר-הדני: במשרד הבריאות יש עובדים, יש מכרזים ויש בעלי מקצוע.

שרונה עבר-הדני: אם למשרד להגנת הסביבה יש 4,000 בדיקות בשנה, תכפילו את זה לפחות ב-10 בכל ההקשרים השונים שבהם משרד הבריאות בודק.

שרונה עבר-הדני: אם הכוונה לשים ממונה מעל כל גורם בתוך משרד הבריאות שיש לו סמכות, זה בעצם להכפיל את מי שאחראי.

שרונה עבר-הדני: אם הכוונה לשים בן אדם אחד, אני לא מכירה בן אדם אחד שיכול - -

ניסן סלומינסקי: אז מה כן?

שרונה עבר-הדני: אני חושבת שהנהלים חייבים להיות באישור היועץ המשפטי.

שרונה עבר-הדני: יש את הסעיף שמדבר על מנגנון פיקוח כללי.

ניסן סלומינסקי: מי יקבל?

ניסן סלומינסקי: האם יקבל את זה אותו אחד שצריך להחליט?

ניסן סלומינסקי: מה עשינו בזה?

שרונה עבר-הדני: מה מבקשים מאותו ממונה לעשות?

ניסן סלומינסקי: יכול להיות שהרבה מהדברים שיעברו הוא לא יעביר, זה לא יהיה רלוונטי לאותו מכרז.

שרונה עבר-הדני: איך ידע הממונה מה כן או לא רלוונטי?

ניסן סלומינסקי: אמרנו שצריך להיות מישהו שידע.

שרונה עבר-הדני: שידע גם על פסיכולוגים, גם על רופאים?

ניסן סלומינסקי: יכול להיות שזה לא אדם אחד, זה כמה.

שרונה עבר-הדני: אלה כבר ממונים.

ניסן סלומינסקי: יכול להיות ממונים.

ניסן סלומינסקי: אנחנו רוצים להפריד בין זה לבין הגוף שצריך להחליט.

ניסן סלומינסקי: כל הרעיון היה שלא יבואו אליהם אוטומטית על דברים שהם לא צריכים.

אודיה איפרגן: נניח שקבענו באמות המידה שא',ב',ג' לא עוברים, לגבי ד', ה' ו-ו' צריך שיקול דעת.

אודיה איפרגן: מה שלא עובר לא עובר, בכל מה שדרוש שיקול דעת הגורם המקצועי הממונה הוא זה שצריך להפעיל את שיקול הדעת.

שרונה עבר-הדני: בעל הסמכות.

אודיה איפרגן: אנחנו מדברים על בעל סמכות שיצטרך להפעיל שיקול דעת.

אודיה איפרגן: הרעיון הוא למנוע העברה של מידע שהוא מראש לא רלוונטי.

אודיה איפרגן: אנחנו מדברים על עבודה מינהלית.

אודיה איפרגן: בוודאי שבקביעת אמות המידה יועץ משפטי צריך להיות מעורב.

אודיה איפרגן: אם צריך שיקול דעת, הגורם הממונה המוסמך הוא זה שצריך לשקול, הוא זה שיצטרך להגן על החלטתו כך או כך.

אודיה איפרגן: האתגר שלנו הוא שאותו מרשם פלילי שמראש שללנו לא יעבור.

אודיה איפרגן: זה יכול לעשות גורם אחר, זה אפילו לא חייב להיות ממונה, מזכירה יכולה לעשות את זה.

ניסן סלומינסקי: מזכירה?

אודיה איפרגן: אני מדברת על קבלת עובדי משרד.

ניסן סלומינסקי: מכרז זה לגבי כל עובד משרד.

ניסן סלומינסקי: נניח שצריך מישהו שיחלק תרופות ולמועמד יש רישום פלילי שלא קשור בכלל לנושא הזה.

ניסן סלומינסקי: למה האחראי צריך לדעת מה המרשם הפלילי של אותו אדם אם זה לא קשור למכרז שמדובר עליו?

אודיה איפרגן: מה שהוועדה רוצה זה שמרשם פלילי שהוא לא רלוונטי לא יעבור לגורם המוסמך.

אודיה איפרגן: כל היתר, כל הדברים שיחייבו שיקול דעת, ואני כבר יכולה לשער שרבים מהדברים יחייבו שיקול דעת, יעברו אליו.

אודיה איפרגן: אנחנו צריכים איזה שהוא גורם - -

ניסן סלומינסקי: מזכירה יודעת להגיד אם זה רלוונטי או לא?

אודיה איפרגן: היא לא יודעת.

אודיה איפרגן: אנחנו נקבע את אמות המידה.

ניסן סלומינסקי: נניח שיש מכרז על גינון ברשות המקומית, ונניח יש לו - -

אודיה איפרגן: עבירת אלימות במשפחה, שזה לא מעניין.

ניסן סלומינסקי: מי יקבע שזה לא מעניין?

אודיה איפרגן: אמות המידה.

ניסן סלומינסקי: מי מסתכל על אמות המידה ואומר: רגע, זה לא יעבור?

ניסן סלומינסקי: צריך מישהו שיעשה את זה.

ניסן סלומינסקי: את אמות המידה לא עושה המחשב.

מירה סלומון: אדוני, אני מבקשת על הרשויות המקומיות לדון בנפרד, כיוון שביחס לרשויות המקומיות כבר הוסכם עלינו שמי שמתכלל את המידע זה היועץ המשפטי.

נועה ברודסקי-לוי: ובלבד שהוא לא הגורם המחליט לתפקיד.

ניסן סלומינסקי: אנחנו צריכים גוף - אולי כמה - שידע להגיד אם זה רלוונטי הנושא הזה או לא רלוונטי.

אודיה איפרגן: הבדיקה אם זה עומד באמות המידה המינימאליות בשביל להעביר הלאה או בשביל לשלול מראש זו שאלה מהותית.

אודיה איפרגן: נושא של אלימות זה נושא שצריך לבחון כל מקרה לגופו.

אודיה איפרגן: מי יבחן כל מקרה לגופו?

אודיה איפרגן: בוודאי שהגורם המקצועי.

אודיה איפרגן: הגורם המקצועי היום אומר לי.

אודיה איפרגן: היה עכשיו מישהו שרצח לפני 30 שנה.

אודיה איפרגן: אני צריכה לדייק מול הגורם המקצועי מה בדיוק התפקיד, עם מי הוא בא במגע.

ניסן סלומינסקי: מי צריך לעשות את זה - את?

ניסן סלומינסקי: אז תכתבי אותך.

ניסן סלומינסקי: מישהו צריך לעשות את זה.

אודיה איפרגן: מה שצריך זה את אותן אמות מידה ראשוניות.

ניסן סלומינסקי: מי בודק את אמות המידה?

ניסן סלומינסקי: אם יש עכשיו מכרז ומבקשים את הרישום הפלילי, מישהו צריך להסתכל אם זה רלוונטי או לא.

ניסן סלומינסקי: מי עושה את זה?

אודיה איפרגן: אנחנו לא רואים מניעה שהגורם המקצועי יעשה את זה.

ניסן סלומינסקי: אם הגורם, אז הוא מקבל את הכל.

זהר טחורש: לרוב הדף ריק.

זהר טחורש: אם יהיה משהו בדף הוא יהיה חייב להישקל.

זהר טחורש: על סגירת מרפסת כולנו מסכימים, לא לגבי עבירות אלימות.

זהר טחורש: אם ניתן למדביר, שאולי היה לו משהו בעבירות מין, אולי משהו באלימות, להיכנס לבית, המפקח שיבוא יהיה חשוף לאלימות הזאת.

זהר טחורש: אם אני אקח את האחריות על הדבר הזה ויקרה משהו, אז יגידו: הלשכה המשפטית נתנה לי אוקי.

זהר טחורש: הגורם המקצועי שוקל המון שיקולים כשהוא נותן את ההיתר, לא רק את השיקול הזה.

זהר טחורש: אחר כך הוא גם מעלה אותו לוועדת עוסקים אם מתגלה משהו.

זהר טחורש: גם מגיע לגורם מידע מבחוץ אם קורה משהו, אם נמסר משהו, אם מישהו שולח משהו.

זהר טחורש: האחריות המקצועית היא של הגורם המקצועי - הוא מבין בזה, הוא יודע בדיוק מה קורה, הוא יודע איך מדבירים, איפה מדבירים, לאן נכנסים.

נועה ברודסקי-לוי: הכוונה היא לא שממונה המידע הפלילי הזה יקבל עכשיו הכרעה במקום הגורם המחליט.

נועה ברודסקי-לוי: הוא צריך לסנן את המידע שלא רלוונטי לתפקיד, הכל בהתאם לאמות המידה שאתם אמורים לקבוע לפני.

זהר טחורש: יש פה נהלים.

זהר טחורש: בסגירת מרפסת אין צורך.

נועה ברודסקי-לוי: ממונה מידע פלילי לא יכול להיות איזה שהוא גורם זוטר במשרד, הוא צריך להיות מישהו שמבין את התפקידים.

נועה ברודסקי-לוי: אתם אמורים היום לשקול את זה.

זהר טחורש: הגורם המקצועי היום עושה.

זהר טחורש: אתם מוסיפים לנו היום עוד גורם שיעשה את זה, שזה עשרות תקנים.

זהר טחורש: לא דיברנו על זה, לא חזרנו לאוצר עם זה.

ניסן סלומינסקי: אני לא מבין, עשינו על כך כל הרבה דיונים, הגענו לאיזו שהיא הבנה, אז עכשיו לפתוח את הכל, להתחיל עוד פעם דיון של שעות על זה?

זהר טחורש: לא דנו על הנושא הזה לעומק.

זהר טחורש: קיבלנו שיעורי בית לחזור עם נתונים, אבל לא הגענו לזה.

ניסן סלומינסקי: אני לא צריך שאתם תדונו בזה, אני מדבר על הוועדה.

ניסן סלומינסקי: גיבשנו את הדברים אחרי ששמענו את הכל.

שרונה עבר-הדני: בוודאי שזו הפררוגטיבה של הבית הזה לקבל החלטות.

שרונה עבר-הדני: כל מה שאנחנו אומרים זה שאנחנו חושבים שההחלטה הזאת לא ישימה.

נוחי פוליטיס: הרעיון מלכתחילה לא היה שאותו ממונה יפעיל את שיקול הדעת שאותו ארגון בחר להעניק לאנשים שונים שמקבלים החלטות בתחומים שונים, אלא שידאג לכך שייכתבו נהלים, שיכיר את הנהלים, שיוכל לבקר אותם, שיוכל לבדוק מקרים בהם אותם מקבלי החלטות לא פעלו לפי הנהלים.

ניסן סלומינסקי: יש כאן שני דברים.

ניסן סלומינסקי: דבר אחד, המידע.

ניסן סלומינסקי: אנחנו רוצים שכמה שפחות אנשים ידעו על רישום פלילי של בני אדם.

ניסן סלומינסקי: רק מי שצריך.

ניסן סלומינסקי: דבר שני, צריך לשקול אם המידע הזה משפיע, אם בגינו יקבלו את העובד הזה או לא יקבלו את העובד הזה לעבודה.

ניסן סלומינסקי: אם מי שמקבל את המידע רואה שהדבר רלוונטי למכרז, הוא יעביר את זה לאנשי המכרז שיצטרכו לעשות שיקול אם זה משפיע עליהם או לא משפיע.

ניסן סלומינסקי: אם אדם גילה סוד, שזו עבירה פלילית, זה לא קשור למכרז של גנן, לכן מידע כזה הוא לא יעביר.

נוחי פוליטיס: זה יהיה כתוב בנהלים.

ניסן סלומינסקי: מי יסתכל על הנהלים?

נוחי פוליטיס: הממונה.

ניסן סלומינסקי: אז הממונה כן יעשה את הבקרה.

ניסן סלומינסקי: הם אומרים שהממונה לא יכול לעשות בקרה על 4,000 דברים.

נוחי פוליטיס: הוא יעשה בקרה על שיקול הדעת של מי שמקבל את המידע, הוא לא יעשה שיקול דעת לגבי כל מכרז ומכרז.

ניסן סלומינסקי: נניח יש מכרז לתפקיד של גנן וברישום הפלילי של אדם שמתמודד רשום שלפני איקס שנים הוא נאשם בזה שהוא גילה סוד.

ניסן סלומינסקי: מישהו צריך לקבל את זה ולהחליט אם זה רלוונטי למכרז של גנן או לא.

ניסן סלומינסקי: אם זה לא רלוונטי, הוא לא מעביר.

ניסן סלומינסקי: לעומת זאת, אם כתוב שהאיש הזה גנב, יכול להיות שזה כן יהיה רלוונטי והוא כן יעביר את לוועדה לשקול.

ניסן סלומינסקי: יש דברים שהם בכלל לא רלוונטיים.

ניסן סלומינסקי: אמרנו שאנחנו רוצים שיהיה מישהו שיעשה את המיון הראשוני.

ניסן סלומינסקי: אמרנו שיהיה אחד שיעשה את זה.

רות קנאי: הרעיון שאדוני אומר הוא משהו אידיאלי בין מה שהיה רצוי לבין המעשה.

רות קנאי: אנחנו שומעים היום שזה לא מעשי, לכן אין טעם לכתוב בחקיקה משהו שהוא לא ישים.

ניסן סלומינסקי: מה כן לכתוב?

רות קנאי: אולי שיהיה איזה ממונה אחד במשרד שדואג לנהלים, לקריטריונים ולשיקול הדעת, גורם אחד שאנחנו יכולים לסמוך עליו יותר, אולי היועץ המשפטי.

רות קנאי: היה טוב אם היה כמו שאדוני רוצה, אבל זה כנראה לא מעשי ולכן נוותר על זה.

רות קנאי: כל ממונה יקבל על התחום שלו, לא יהיה מישהו שיסנן לו את זה.

רות קנאי: כשמדברים על הרבה ממונים אז חושבים שהרבה אנשים יודעים, אבל זה לא ממש מדויק.

רות קנאי: על כל מקרה אותו ממונה יודע, הוא לא יודע מה שממונה אחר מקבל.

רות קנאי: התמונה היא לא שכולם יודעים הכל.

רות קנאי: כנראה שאין מנוס מלעשות את זה.

ניסן סלומינסקי: נהלים רלוונטיים רק לגבי המידע שוועדת מכרזים מקבלת, איך היא מתייחסת לאינפורמציה הזאת ביחס למכרז.

ניסן סלומינסקי: מישהו צריך לבדוק לפני כן אם המידע הזה רלוונטי או לא.

ניסן סלומינסקי: אם זה רלוונטי, זה עובר לאנשי המכרז.

ניסן סלומינסקי: אם, לפי ההנחיות שיש להם, זה לא צריך להשפיע על המכרז - הם לא מתייחסים לאינפורמציה הזאת.

ניסן סלומינסקי: לא צריך להעביר אינפורמציה שהיא לא רלוונטית לעוד שישה אנשים.

ניסן סלומינסקי: אם זה רלוונטי, זה עובר לאנשים האלה שצריכים להחליט אם זה משפיע על המכרז עצמו או לא משפיע.

ניסן סלומינסקי: אלה שני דברים נפרדים.

ניסן סלומינסקי: אנחנו עסקנו ברצון לצמצם את העברת המידע כמה שאפשר.

ניסן סלומינסקי: כמובן שאחרי שמחליטים שזה רלוונטי אז זה עובר לוועדת המכרזים.

ניסן סלומינסקי: ועדת המכרזים לא מחויבת אוטומטית לפסול אותו, היא יכולה להגיד: ראינו, אבל זה לא משפיע על ההחלטה שלנו, אנחנו כן נותנים לו את המכרז.

ניסן סלומינסקי: לא צריך להעביר להם דברים לא קשורים בכלל.

ניסן סלומינסקי: אם האיש לא שומר סוד, מה זה קשור למכרז של גנן?

ניסן סלומינסקי: אם יעבירו את המידע הזה שישה אנשים ידעו שהאיש הזה לא שומר סוד, שאת זה אנחנו לא רוצים.

נוחי פוליטיס: בנוהל יהיה רשום שלגבי משרות מהסוג הזה העבירות הרלוונטיות הן עבירות אלימות, לא עבירות רכוש.

ניסן סלומינסקי: תוכלי לעשות על כל נושא ונושא כזה דבר?

ניסן סלומינסקי: מדובר בספרים שלמים.

ניסן סלומינסקי: זה הרבה יותר מסובך מאשר לקחת אדם שיסתכל, יבין בשכל ישר ויעשה.

זהר טחורש: זה לא שישה אנשים יודעים.

זהר טחורש: כל פעם יודע רק גורם זכאי אחד.

זהר טחורש: אם נוסיף ממונה, אנחנו מכפילים את כוחם.

אודיה איפרגן: לפחות אצלנו יש כמה גופים שהחליטו לעשות נהלים.

אודיה איפרגן: יש ממש רשימות.

אודיה איפרגן: האתגר מהחוק הזה היא החובה של המשרדים לעשות חשיבה לגבי כל תחום ותחום, לעשות את הדברים מסודר.

אודיה איפרגן: זה לא סתם ממונה.

ניסן סלומינסקי: מי בודק את זה?

אודיה איפרגן: אותו ממונה יכול להיות גם גורם מבקר בתוך המשרד.

ניסן סלומינסקי: מי זה הממונה הזה?

ניסן סלומינסקי: את אומרת שיש ממונה שעושה את הבדיקה.

אודיה איפרגן: היום יש ממונה דיור מוגן, שזה ממונה מקצועי.

אודיה איפרגן: החוק חייב אותי לקבוע אמות מידה בחוקים הספציפיים.

אודיה איפרגן: יש לנו טבלאות עם אמות מידה שעובדים לפיהן.

אודיה איפרגן: אם יש להם מקרים גבוליים שמצריכים שיקול דעת, הם מתייעצים עם היועץ המשפטי.

אודיה איפרגן: הרבה פעמים הגורם המקצועי הוא זה שמשחרר, הוא זה שמרגיע את הייעוץ המשפטי.

אודיה איפרגן: אגב, בייעוץ המשפטי אנחנו יותר מחמירים, אנחנו חושבים על תביעות נזיקין נגדנו.

אודיה איפרגן: אפשר לקבוע שבכל תחום ותחום ייקבעו אמות מידה, כשמעבר לזה יהיה גורם אחראי שיוכל להגיד: תראה לי מה בדקת.

אודיה איפרגן: לפי מה שמופיע כרגע אנחנו הופכים להיות מזכירות, אנחנו הולכים לקבל את כל המרשמים הפליליים.

אודיה איפרגן: ממילא רוב הדברים יועברו הלאה ויצטרכו שיקול דעת.

אודיה איפרגן: ממילא את שיקול הדעת יפעיל הגורם המקצועי בהתייעצות איתי.

אודיה איפרגן: אם החוק יקבע פה חובה לקבוע אמות מידה, אנחנו עושים פה צעד עצום.

שרונה עבר-הדני: ממונה, כמו שנאמר כאן, שאחראי לוודא שיש נהלים, שעושה בקרה על מימוש הנהלים, זה מבנה שאפשר ליישם אותו באופן מעשי.

שרונה עבר-הדני: אפשר בהקשר של הנהלים להוסיף רכיב נוסף.

ניסן סלומינסקי: מי זכאי לבקש את המידע?

שרונה עבר-הדני: הגוף המוסמך.

ניסן סלומינסקי: מי עומד מול הכספת?

ניסן סלומינסקי: 20,30 איש?

שרונה עבר-הדני: תלוי במבנה של המשרד.

שרונה עבר-הדני: אפשר לכתוב שהנהלים יביאו בחשבון את האפשרות של צמצום החשיפה למידע כאשר מדובר בגוף מורכב.

שרונה עבר-הדני: בוועדת מכרזים יש יו"ר ויש חברים.

שרונה עבר-הדני: בוועדה לרישום פסיכולוגים יש יו"ר ויש חמישה חברים.

ניסן סלומינסקי: כל יו"ר של ועדת מכרזים יוכל לגשת לכספת ולבקש?

ניסן סלומינסקי: זו כספת פתוחה.

שרונה עבר-הדני: חלק מהסינון ייעשה על ידי הגורם הבכיר בגוף המחליט, כדי שלגוף במליאתו יגיע המידע אחרי סינון מסוים.

שרונה עבר-הדני: זו דרך שאפשר לצמצם במידה מסוימת.

שרונה עבר-הדני: להבהיר שממונה יעשה את הצמצום הזה עבור כל גוף וגוף זה לא ישים, אם כי זו פררוגטיבה של הבית הזה להחליט.

ניסן סלומינסקי: אתם בנויים על מחלקות?

שרונה עבר-הדני: במשרד הבריאות יש מחלקות, יש אגפים.

ניסן סלומינסקי: מי נמצא בוועדת מכרזים?

ניסן סלומינסקי: ראש המחלקה נמצא שם?

שרונה עבר-הדני: תלוי באיזה סוג של מכרז.

שרונה עבר-הדני: יש מכרזים שהם על כלום, שאז זו ועדה מצומצמת יותר, ויש את המכרזים הגדולים יותר שעולים לוועדת המכרזים המרכזית של המשרד.

ניסן סלומינסקי: מי יושב שם?

שרונה עבר-הדני: החשב, מנהל האגף.

שרונה עבר-הדני: בכירי המשרד יושבים שם.

שרונה עבר-הדני: זה תלוי בהקשר.

גבריאלה פיסמן: אני רוצה להציע להקשיב לגופים מקבלי המידע ולקבוע שהממונה, במקום התפקיד שנתנו לו כסמן ראשוני, יהיה גורם מבקר, יהיה גורם מפקח פנימי בהקשר של מרשם פלילי, יבקר את שיקול הדעת של הגורמים המזכים, יבדוק שלא שקלו מב"דים מעבר לנדרש, יבדוק שפעלו בהתאם להנחיות.

גבריאלה פיסמן: הוא לא יעבור אחד אחד.

ניסן סלומינסקי: הוא זה שיקבל מהכספת אינפורמציה?

גבריאלה פיסמן: לא.

גבריאלה פיסמן: הגורמים יבקשו מהכספת.

גבריאלה פיסמן: תהיה לו סמכות מקבילה.

ניסן סלומינסקי: מי זה הגורם שרשאי לגשת לכספת?

גבריאלה פיסמן: אותו גורם שמוגדר בחוק.

גבריאלה פיסמן: לא התכוונו לשלול את הזכאות של הגורמים הזכאים.

ניסן סלומינסקי: מי במשרד זה שפונה לכספת?

גבריאלה פיסמן: כל משרד בהתאם - -

נועה ברודסקי-לוי: זה תלוי באיזה תחום.

נועה ברודסקי-לוי: במשרד הרווחה, למשל, יש את זה שאחראי על רשימת העובדים הסוציאליים, יש את המפקח על המעונות.

ניסן סלומינסקי: המפקח על המעונות יקבל מהכספת?

גבריאלה פיסמן: זה יהיה בדומה למצב היום.

גבריאלה פיסמן: גם היום מי שמקבל את המידע זה הגורמים הזכאים.

גבריאלה פיסמן: על הגורמים האלה יהיה אותו ממונה מרשם פלילי.

גבריאלה פיסמן: הוא יפקח על שיקול הדעת שלהם, הוא ידווח לגוף הביקורת.

ניסן סלומינסקי: אוקי, נעשה את זה כך, זה יותר טוב מכלום.

לירן קליין: אנחנו רוצים איזו שהיא הבהרה לגבי גופי הביטחון.

לירן קליין: אצלנו הגורם שמקבל הוא גם הגורם שמחליט.

לירן קליין: לא ברור לנו מי אמור לעשות את הפיקוח אצלנו.

נועה ברודסקי-לוי: כבר אמרנו שזה לא חל עליכם.

גבריאלה פיסמן: בואו נגדיר באופן ברור את הגופים, זה ימנע את הבלגן.

נועה ברודסקי-לוי: כל עוד דיברנו כאן על גורם מסנן מידע אמרנו שזה רק הגופים שמקבלים מידע לפי חיקוק אחר.

ניסן סלומינסקי: גבי ונועה, אתן יודעות מה לכתוב?

נועה ברודסקי-לוי: יש פה שאלה אחרת.

נועה ברודסקי-לוי: כל עוד דיברנו על זה שזה גורם מחליט שמסנן את המידע, שזה היה מרכז העניין פה בסעיף, אמרנו שזה בעיקר גופים שנותנים זכות העסקה.

נועה ברודסקי-לוי: ככל שהדגש הוא על הנהלים, אין סיבה שזה לא יהיה בכל הגופים שאמורים לעשות נהלים.

גבריאלה פיסמן: כל הגופים אמורים לעשות נהלים.

גבריאלה פיסמן: התפקיד כן יוטל על הממונה, התפקיד של הנהלים, למעט הסינון הראשוני.

שרונה עבר-הדני: יהיה מעל כל גוף זכאי גוף מפקח.

ניסן סלומינסקי: אוקי, תכתבו את זה.

נועה ברודסקי-לוי: זה כל הגופים בסעיף 5?

גבריאלה פיסמן: כל הגופים נותני הזכות.

ניסן סלומינסקי: גבי ונועה, אתן יודעות מה לנסח?

גבריאלה פיסמן: אנחנו יודעות מה לנסח.

ניסן סלומינסקי: הפסדנו את הנושא של הסינון שעליו דיברנו כל הזמן.

אודיה איפרגן: זה עדיין סינון עצום.

אודיה איפרגן: זה שינוי גדול ממה שקורה היום.

נועה ברודסקי-לוי: 12א.

נועה ברודסקי-לוי: (ב) ממונה מידע פלילי כאמור יקבל הדרכה והכשרה בנושא על ידי המשטרה או מנגנון הביקורת.

נועה ברודסקי-לוי: אנחנו עוברים ל-12ב, למנגנון ביקורת.

נועה ברודסקי-לוי: זה אותו מנגנון של פיקוח שיהיה במשרד המשפטים.

נועה ברודסקי-לוי: זה יותר מצומצם כרגע.

נועה ברודסקי-לוי: 12ב.

נועה ברודסקי-לוי: (א) השר ימנה מבין עובדי משרדו, ממונה ביקורת שיבחן את הנהלים הפנימיים לפי סעיף 5(ג) שנקבעו בגוף נותן זכות לפי סעיפים 11 או 12, את השימוש במידע הפלילי בגוף כאמור ושמירתו, אופן הפעלת שיקול הדעת לעניין המידע הפלילי ומתן הכשרה לממוני רישום פלילי לפי סעיף 12א (להלן – ממונה ביקורת).

נועה ברודסקי-לוי: (ב) לא ימונה ממונה ביקורת אלא אם מתקיימים בו כל אלה:

נועה ברודסקי-לוי: הוא ראוי, לדעת השר, לשמש כממונה ביקורת, ושלא הוגש נגדו כתב אישום בעבירה כאמור.

נועה ברודסקי-לוי: בתחום הפלילי.

ניסן סלומינסקי: זה מקובל על משרד המשפטים?

גבריאלה פיסמן: אני לא יכולה כרגע לומר את האמירה הזאת.

ניסן סלומינסקי: אוקי, זה יופיע בחוק.

ניסן סלומינסקי: מקסימום לא תעשו את החוק או השר ימשוך את זה.

גבריאלה פיסמן: זו הייתה עמדת ועדת קנאי.

נועה ברודסקי-לוי: זה יותר רזה ממה שהתכוונו בהתחלה.

נועה ברודסקי-לוי: (ג) לשם מילוי תפקידו, רשאי הממונה לדרוש מכל אדם הנוגע בדבר למסור לו כל ידיעה או מסמך שיש בהם כדי להבטיח את ביצועו של חוק זה; בפסקה זו, "מסמך" – לרבות פלט, כהגדרתו בחוק המחשבים, התשנ"ה-1995; (ד) באתר האינטרנט של משרד המשפטים יפורסמו הדרכים להגשת תלונה בדבר שקילת מידע פלילי ושימוש בו שלא כדין או בניגוד לנהלים על ידי גוף נותן זכות.

נועה ברודסקי-לוי: (ה) (1) נערך בירור על ידי ממונה הביקורת ונמצא כי התלונה מוצדקת רשאי הוא לתת הוראות לתיקון הליקויים.

נועה ברודסקי-לוי: 2) לא שיתף הגורם הזכאי פעולה עם דרישות המידע או תיקון הליקויים לפי סעיף זה, רשאי הממונה, לאחר שנתן התראה מראש ובכתב לגורם הזכאי, להורות על הגבלת זכאותו לקבלת מידע פלילי.

נועה ברודסקי-לוי: זה יותר רזה ממה שהתכוונו בהתחלה.

נועה ברודסקי-לוי: אני כן מקווה שבעתיד נוכל להרחיב את הסמכויות של הממונה, אם מבחינת גודל המחלקה הזאת, מבחינת סמכויות הפיקוח שלו שיכולות להיות רחבות יותר.

ניסן סלומינסקי: בזה לפחות הכנסנו רגל בדלת.

נועה ברודסקי-לוי: נכון, זה בהחלט משמעותי.

נועה ברודסקי-לוי: לגבי הוראות לעניין תקיפה מינהלית של החלטת הממונה, אנחנו צריכים לבדוק אם זה בבית משפט לעניינים מינהליים.

נועה ברודסקי-לוי: זה משהו שייבדק.

שרונה עבר-הדני: הכוונה לממונה בגופים?

נועה ברודסקי-לוי: זה הממונה במשרד המשפטים.

ניסן סלומינסקי: זה הממונה במשרד המשפטים שעושה בקרה כוללת.

ניסן סלומינסקי: יום אחד הוא ינחת אצלכם ויגיד: תראו לי כמה דוגמאות לאיך זה נעשה וכו', או שהוא לא ינחת אצלכם.

ניסן סלומינסקי: אני מקווה שכן.

ישי יודקביץ': גם על גופי הגישה הישירה.

נועה ברודסקי-לוי: על כולם.

ניסן סלומינסקי: הוא עושה בקרה של לראות שעובדים לפי הנהלים האלה.

ישי יודקביץ': אנחנו נצטרך התאמה ביטחונית.

ניסן סלומינסקי: שתהיה התאמת ביטחונית.

ש': זה לא לפי סעיף 10, זה לפי סעיף 11.

ש': על מה הביקורת תבוצע?

נועה ברודסקי-לוי: כתבנו כאן את סעיף 11 ואת סעיף 12, לא קבענו את גופי הגישה הישירה.

ש': זה על כל הפעילות הביטחונית שלנו.

ש': בשביל זה יש לנו כללים.

ש': אפשר להסתפק רק ב-12, כי 11 זה קשר הדוק לפעילות שלנו.

ש': סעיף 11 זה כל המידע שאנחנו מעבירים לצורך מימוש סמכויות.

ניסן סלומינסקי: ב-11 זה רק הגופים שיש להם גישה ישירה?

נועה ברודסקי-לוי: הגופים שיש להם גישה ישירה הם ב-10.

ניסן סלומינסקי: היא אומרת שהם ב-11.

נועה ברודסקי-לוי: לא.

ש': אנחנו מעבירים מכוח סעיף 11 לשר הביטחון.

ש': סעיף 11 זה חלק ישיר לעיסוק השוטף שלנו.

ניסן סלומינסקי: יכול להיות שכשמדובר בגופים הביטחוניים זה לא צריך להיות מישהו ממשרד המשפטים אלא מישהו שמוסמך מטעם משרד הביטחון לעשות את הבקרה על הנושא.

ישי יודקביץ': פנימית.

ניסן סלומינסקי: אני מדבר על בקרות פנימיות.

ש': אפשר לעגן את זה בכללים שלנו, בכללי המרשם הפלילי שמביאים בפני הוועדה לאישור.

ש': אפשר להסדיר את אופן הבקרה הפנימית שתיערך.

ניסן סלומינסקי: לגבי הגופים שב-10 ולגבי חלק מהגופים שב-11 יהיה מישהו שמשרד הביטחון ימנה לעשות את הבקרה הפנימית הזאת.

ש': כבר היום קיים בכללים מנגנון של בקרה.

נועה ברודסקי-לוי: הרעיון לא היה שזה יחול על גופי הגישה הישירה, אלא על המידע שמועבר לגופים האחרים לפי סעיף 11 ו-12.

נועה ברודסקי-לוי: שם יהיה מנגנון ביקורת.

נועה ברודסקי-לוי: זה לא עליכם.

ש': באופן עקיף עושים את הבקרה עלינו דרך הסעיף הזה.

נועה ברודסקי-לוי: לא, זה השימוש במידע שהם כבר עושים, לא מתי אתם כן או לא העברתם.

ניסן סלומינסקי: אם אין מניעה שיהיה מטעם משרד הביטחון - -

ש': אפשר שבכללים שייקבעו על ידנו – זה צריך לבוא בפני ועדת כנסת לאישור - יהיה גורם פנימי שיפקח גם על אופן היישום בתוך הגוף עצמו וגם כשהוא מעביר את המידע לפי סעיף 11 לגופים אחרים.

נועה ברודסקי-לוי: מה שאתם מבקשים זה להוריד את כל סעיף 11.

ש': מנגנון הבקרה גם ייעשה פנימה וגם כשאתה מעביר את המידע החוצה.

ש': זה יהיה לפי אותם כללים.

מזי מקונן: ההערה הזאת נכונה גם לגבי צה"ל.

נועה ברודסקי-לוי: אני יכולה לנסות להגיד שזה יחול כשמדובר על 11(א), אבל אלה אותם גופים שמקבלים את המידע.

נועה ברודסקי-לוי: זה קצת נראה לי מלאכותי.

ש': הם מקבלים באופן ישיר מהמשטרה?

נועה ברודסקי-לוי: אלה אותם גופים.

נועה ברודסקי-לוי: אתם אלה שמעבירים במצבים מסוימים.

ש': אם הם מקבלים באופן ישיר, אפשר אולי - -

ניסן סלומינסקי: תעשי את זה ככה.

ש': (א), לא (ב), (ג) וכן הלאה.

נועה ברודסקי-לוי: גבי, נראה לך שאפשר להסתפק ב-11(א)?

נועה ברודסקי-לוי: זה יהיה קצת מלאכותי לעשות את הבדיקה הזאת, הם מסתכלים על הגופים שמקבלים את המידע.

גבריאלה פיסמן: כל הפרוצדורה של הנהלים אמורה לחול על גופים נותני זכות.

גבריאלה פיסמן: זה לא אמור להיות קשור לגופי ביטחון.

נועה ברודסקי-לוי: מה שמטריד אותם זה שכשאת בודקת את הגופים בסעיף 11 את רואה שחלק מהם מקבלים מידע מגופי הביטחון.

גבריאלה פיסמן: זה לא חל על גוף הביטחון.

נועה ברודסקי-לוי: מטריד אותם שיבחנו להם את המידע, מטריד אותם מה שעושים עם המידע שהם מעבירים לאותם גופים אחרים בסעיף 11.

גבריאלה פיסמן: כשגוף הביטחון מעביר את המידע, הוא מעביר את זה משיקולי ביטחון, לא משיקולים של מתן זכות במובן הרגיל של ההצעה.

גבריאלה פיסמן: אני לא רואה איך הדברים האלה קשורים.

גבריאלה פיסמן: את כל הדבר הזה אנחנו פותרים ברגע שאנחנו מגדירים את מתן הזכות בצורה יותר הדוקה.

גבריאלה פיסמן: זה חל בהקשרים שהוא מקבל את המידע לצורך מתן זכות.

גבריאלה פיסמן: הוא לא מקבל משב"כ מידע לצורך שקילת חברות בלשכת עורכי הדין, זו לא הסיטואציה.

ניסן סלומינסקי: תכניסי את זה רק לצורך קבלת זכות.

נועה ברודסקי-לוי: זה כתוב.

ניסן סלומינסקי: אם זה כתוב אז זה מכסה את זה.

נועה ברודסקי-לוי: סעיף 13, מסירת מידע מהמרשם הפלילי לשם כהונה, הוא סעיף שדנו בו.

נועה ברודסקי-לוי: שילבנו את התיקון שהיושב-ראש ביקש מאיתנו.

נועה ברודסקי-לוי: מדובר על מצבים בהם נקבע בחיקוק פסלות לכהונה ציבורית בשל עבר פלילי.

נועה ברודסקי-לוי: במקרים מיוחדים יש שיקול דעת ליועץ המשפטי לממשלה לאפשר את העברת המידע.

נועה ברודסקי-לוי: הוספנו פה את המילים "מטעמים מיוחדים שיירשמו".

דני חורין: כאן הכוונה להעביר לגורם שהוא לא הגורם שממנה.

נועה ברודסקי-לוי: נכון, מדובר על זה שהוא יכול להעביר גורם נוסף.

נועה ברודסקי-לוי: סעיף 14 מדבר על מכרזי רכש.

נועה ברודסקי-לוי: מה שעלה בזמנו ממשרד האוצר זה שרוב המכרזים הם מכרזי רכש ומתן שירותים.

נועה ברודסקי-לוי: לגבי מכרז רכש דובר על כך שיעבירו מידע רק לפי רשימה של העבירות שנמצאות בתוספת הרביעית.

נועה ברודסקי-לוי: מדובר בעבירות של טוהר מידות לגבי מי שהגיש את ההצעה, לגבי הגוף שמשתתף במכרז, בעלי השליטה בו ונושאי המשרה הרלוונטיים.

נועה ברודסקי-לוי: ככל שמדברים על מכרז רכש פלוס מתן שירותים, הייתה בקשה של משרד האוצר להרחיב את המידע שצריך לקבל.

צביאל גנץ: מכרזי רכש כוללים בתוכם מכרזי רכש טובין ומכרזי רכש אחרים.

צביאל גנץ: חוק חובת המכרזים מדבר על עסקאות לביצוע התקשרות בטובין, שירותים, עבודה, מקרקעין, כל דבר שהמדינה או מי שהחוק חל עליו רוכש.

צביאל גנץ: הנוסח הראשון שהיה דיבר רק על רכש טובין.

צביאל גנץ: עכשיו הממשלה העבירה נוסח שמבדיל בין טובין לבין שירותים ועבודה.

צביאל גנץ: ברכש טובין יש רשימה סגורה של עבירות מתחום טוהר המידות שרק הן רלוונטיות.

צביאל גנץ: בכל מה שקשור למכרזי שירותים ועדת המכרזים יכולה לבקש רק מה שרלוונטי לאופי המכרז הקונקרטי שנמצא.

גבריאלה פיסמן: יש התקשרויות שונות שמתקיימות במדינה וברשויות המקומיות.

גבריאלה פיסמן: אם מדברים על מכרז לפינוי פסולת, אז העבירות של התוספת השנייה, שהן עבירות טוהר מידות-שחיתות, הן לא העבירות הרלוונטיות, מה שמעניין זה עבירות סביבה.

גבריאלה פיסמן: הרעיון שעומד בבסיס ההצעה של האוצר זה שיתאפשר לאותו גוף לשקול את המידע הרלוונטי.

גבריאלה פיסמן: מדובר בהרחבה של הסעיף באופן כזה שיאפשר שקילת מידע לא רק מהתוספת השנייה, גם מהמידע הפלילי הרלוונטי.

ניסן סלומינסקי: מה מבחינתכם?

גבריאלה פיסמן: יש בהצעה הזאת היגיון.

גבריאלה פיסמן: זה לא המודל שעלה בזמנו בוועדת קנאי, אבל אחרי שורה של דיונים בינינו אנחנו כן חושבים שההצעה היא הצעה הגיונית ונכונה.

נועה ברודסקי-לוי: לגבי מכרזי רכש בלבד העבירות בתוספת הרביעית הן עבירות טוהר מידות ועבירות מס מסוגים שונים.

נועה ברודסקי-לוי: במכרזים משולבים רוצים עכשיו להכניס את כל הגופים שחל עליהם חוק חובת מכרזים, זאת מבלי לבדוק כל גוף וגוף.

נועה ברודסקי-לוי: אני חושבת שצריך לתת איזו שהיא הסמכה בתקנות שיובאו לאישור הוועדה.

נועה ברודסקי-לוי: זה קשה לעשות הרחבה כל כך גדולה במהירות.

ניסן סלומינסקי: מה את מציעה?

צביאל גנץ: נועה, זה לא מכרזים משולבים.

צביאל גנץ: גם רכש של שירותים הוא רכש על פי חוק חובת המכרזים.

צביאל גנץ: על כל רכש שמשרד ממשלתי מבצע, גם אם זה רק ליועץ שנותן שירותים, חוק חובת המכרזים חל.

צביאל גנץ: אם יש מכרז של משרד הרווחה לעובדים סוציאליים, זה מכרז רכש, זה מתבצע על ידי ועדת המכרזים.

צביאל גנץ: אם יש מכרז של משרד האוצר ליועצים, מדובר ברכש של שירותים.

צביאל גנץ: משרד האוצר במכרז הזה לא מקבל טובין, הוא מקבל ייעוצי שירות.

צביאל גנץ: על השירות הזה חל חוק חובת המכרזים, ההסדר שאנחנו מדברים עליו חל.

צביאל גנץ: זה לא מכרז מעורב.

צביאל גנץ: מכרז מעורב זה גם טובין וגם שירותים.

נועה ברודסקי-לוי: משרד האוצר ביקש לאפשר לכל הגופים שחל עליהם חוק חובת המכרזים לקבל מידע לפי התוספת הרביעית, כמו שאמרנו קודם, ומידע לגבי העובדים שהולכים לעבוד או להיכנס לאותו משרד, אפילו אם הם באים רק להתקין מזגנים.

נועה ברודסקי-לוי: המשמעות היא כרגע שלגבי כל אותם אנשים הם יוכלו לקבל מידע.

ניסן סלומינסקי: מי יקבל את כל המידע הזה אצלכם?

צביאל גנץ: התהליך של מכרזי רכש שונה מאשר גיוס לעבודה.

צביאל גנץ: במכרזי רכש הרלוונטיות של העבירה צריכה להיות בשלב יצירת המכרז, לא אחרי שאתה מקבל אותו אתה מתחיל לנבור בעברו.

צביאל גנץ: אם ניקח מכרז למתקין מזגנים בבתי ספר, עורך המכרז חושב על ניסיון רלוונטי, על היקף פעילות של המציע בנוגע לכמה הוא מכר בעבר, על אם יש בכלל עבר פלילי רלוונטי.

ניסן סלומינסקי: לצורך זה הוא מבקש את המרשם?

ניסן סלומינסקי: עורך המכרז מבקש?

צביאל גנץ: הפרקטיקה שקורית זה שמבקשים תצהיר קונקרטי.

צביאל גנץ: הדרך היא להגיד מה העבירה הרלוונטית.

ניסן סלומינסקי: אחרי שמגדירים את העבירה הרלוונטית מראש פונים לכספת לראות אם יש למישהו מהמתמודדים רישום פלילי בעבירה הספציפית הזאת?

ניסן סלומינסקי: ככה התהליך?

ניסן סלומינסקי: זה משחרר אותנו מאוד.

ניסן סלומינסקי: זה טוב.

אודיה איפרגן: היום זה בדרך של תצהיר.

צביאל גנץ: היום זה תצהיר.

צביאל גנץ: יש גם חקיקה ראשית שדורשת תצהיר בנושאים פליליים.

ניסן סלומינסקי: אתה רוצה לאמת את התצהיר על ידי פנייה.

ניסן סלומינסקי: אתם פונים על עבירה ספציפית, מה שאומר שמי שעושה את המיון זו הכספת.

ניסן סלומינסקי: האם כשפונים לכספת הכספת מעבירה אוטומטית את כל מה שיש לה על אותו מועמד, או שהיא מעבירה רק על הנושא שנדרש?

גבריאלה פיסמן: מה שעובר היום לגבי מכרזים זו רק התוספת השנייה, זה רק עבירות של טוהר מידות.

גבריאלה פיסמן: מגיע עכשיו משרד האוצר ואומר שהוא רוצה להרחיב את הספקטרום.

גבריאלה פיסמן: את הדרך להעביר רק את המידע הרלוונטי עוד לא עשינו, אנחנו לא יודעים אם זה יוכל לעבוד בצורה ממוחשבת.

ניסן סלומינסקי: איך אני כותב שהנושא הזה ייבדק ושאם זה אפשרי יעשו את זה?

גבריאלה פיסמן: אפשר לעשות את זה ידנית, אנחנו לא חייבים לעשות את זה באופן ממוחשב.

גבריאלה פיסמן: לא כדאי לסכל את כל המהלך - -

ליאורה סולטן: התוספת הרביעית תהיה לגבי מכרז טובין נטו, זה מה שהם יקבלו, לא יותר ולא פחות.

ליאורה סולטן: אם זה משהו שמעניין אותם בסקאלה של העבירות - את זה יש להם.

ליאורה סולטן: אם הם ירחיבו את זה למשהו אחר, אז הם יכולים לקבל את זה מכוח האפשרות שלהם לפי התוספת הראשונה שהם מצויים בה ממילא.

צביאל גנץ: זה לא מה שכתוב עכשיו.

צביאל גנץ: אם מה שאמרתי שרלוונטי למכרז זה עבירות מסוג איקס ועבירות מסוג וואי, אז בשלב השני, בגלל שקיבלתי פירוט יותר גדול לפסול על עבירה אחרת, זה מאוד מאוד בעייתי.

ניסן סלומינסקי: זו לא הבעיה של לפסול.

ניסן סלומינסקי: אני לא רוצה שתדע.

צביאל גנץ: דיברנו מקודם על ההנחיות שעוסקות באיך עובר סינון המידע.

צביאל גנץ: סינון המידע הרלוונטי כאן זה להעביר לוועדת המכרזים את המידע שהיא ביקשה.

ניסן סלומינסקי: מי יעביר את זה?

צביאל גנץ: אלה עניינים שקשורים לתהליך של ההוראות.

צביאל גנץ: יהיו הוראות שיגדירו איך בדיוק יעבוד התהליך.

ליאורה סולטן: התהליך לא יכול להיות שונה ממה שקורה עם כלל הגופים.

ליאורה סולטן: בנינו תוספת רביעית, כדי שזה יעבור כפי שהיא מפורטת.

ליאורה סולטן: בגלל זה יש לנו כזו תוספת.

ליאורה סולטן: יתר המידע יעבור כמו שהוא עובר לכלל הגופים.

ליאורה סולטן: הסינון אצלכם ייעשה על פי הנוהל שאתם תכתבו.

נועה ברודסקי-לוי: זו הרחבה משמעותית מהמצב הקיים ומהצעת החוק.

צביאל גנץ: זו לא הרחבה מהמצב הקיים.

צביאל גנץ: המצב הקיים היום, והוא הוכר בהמון פסיקות של בית המשפט העליון, הוא הרבה יותר רחב, הוא כולל עבירות בתחילת חקירה.

צביאל גנץ: אלה דברים שקורים בדיני מכרזים היום.

ניסן סלומינסקי: אם נצליח להגיע למצב שההרחבה תהיה רק בדברים ספציפיים שהם יגדירו לגבי המכרז, כאשר בנהלים ייקבע איך עושים את זה, מבחינתי זה בסדר.

ניסן סלומינסקי: הם לא מקבלים עודף מידע, הם מקבלים על הנושא שרלוונטי למכרז.

ניסן סלומינסקי: בנהלים יימצא מי עושה את המיון לגבי הדברים הספציפיים.

נועה ברודסקי-לוי: זה מה שבדיוק ליאורה אומרת, שהיא לא יכולה לעשות להם את זה.

ניסן סלומינסקי: כששאלתי אותו מי יעשה את זה, הוא אמר שבנהלים הם יקבעו.

ניסן סלומינסקי: אם הם ירצו לקבל את זה, הם יצטרכו לקבוע נוהל איך.

צביאל גנץ: חלק מהחובות של החוק זה לקבוע את המנגנון.

נועה ברודסקי-לוי: חלק מהגופים הם גופים שמקבלים היום בדרכים אחרות, אבל חלק מהגופים הם גופים - -

ניסן סלומינסקי: אם יוטל על האוצר לכתוב את ההנחיות ולממש את זה - -

גבריאלה פיסמן: ממילא האוצר כותב היום.

ניסן סלומינסקי: פה לא תהיה בעיה של תקנים, הוא ידע לעשות את זה אם זה יוטל עליו.

נועה ברודסקי-לוי: אני מציעה שהממונה שם יהיה מסנן מידע.

צביאל גנץ: אלו ההנחיות הפנימיות אצלנו.

צביאל גנץ: החשב הכללי כותב הוראות תכ"ם, שזה לגופי המדינה.

צביאל גנץ: חוק חובת המכרזים חל גם על גופים נוספים.

צביאל גנץ: יש הרבה השפעה למה שהאוצר כותב על מדינה.

צביאל גנץ: הם יצטרכו לקבוע הנחיות כדי לקבל מידע, אחרת הם לא יוכלו לקבל.

מירה סלומון: ביחס לרשויות המקומיות ולמשרדים של הרשויות המקומיות – אותו הסדר של היועץ המשפטי.

ניסן סלומינסקי: אני לא רוצה שיעבירו את כל המידע על יעקב.

ניסן סלומינסקי: אם אתה צריך לדעת על יעקב אם הוא עשה איקס או וואי, זה בסדר.

ניסן סלומינסקי: אני לא רוצה שהם יעבירו את כל מה שיש על יעקב, שזה יכול להיות גם מידע שהוא לא רלוונטי.

ניסן סלומינסקי: רצינו גוף ממיין.

ניסן סלומינסקי: אם הם יודעים למיין ולהגיד שהם צריכים איקס ווואי שקשורים ליעקב, אז מישהו עשה את המיון הזה כבר, זה בסדר.

נועה ברודסקי-לוי: אני מציעה לקבוע את הכלל בסעיף ולקבוע חובה להביא תקנות שיסדירו את הנושא הזה.

ניסן סלומינסקי: הוא דיבר על זה.

נועה ברודסקי-לוי: תכ"ם לא מגיעים אלינו.

צביאל גנץ: כל עולם המכרזים מוסדר בהוראות תכ"ם.

צביאל גנץ: ברור לנו שצריכה להיות כאן הוראת תכ"ם, בגלל שיש חשיפה פלילית מאוד משמעותית בעקבות החוק על ועדת מכרזים אם היא לא תפעל בהתאם להוראות.

צביאל גנץ: תהיה הוראת תכ"ם שתסדיר את הנושאים האלה.

צביאל גנץ: במכרזי רכש, כשאומרים מה הדרישות של העבר הפלילי, מציעים יכולים לפנות נגד ולהגיד: זה לא רלוונטי, זה כן רלוונטי, זה פוגע בי.

צביאל גנץ: אלה דברים שקורים במכרזים באופן שוטף.

צביאל גנץ: זה הכיס שלהם, מעניין אותם התנאים האלה.

ניסן סלומינסקי: למרות שבדרך כלל ההנחיות שאתם מוציאים לא עוברות אלינו אנחנו מבקשים שהפעם זה כן יעבור לאישור ועדת חוקה, כדי שנראה שהסעיף הזה מכוסה.

צביאל גנץ: את ההיבט של הפרסום מראש כחלק ממסמכי המכרז לגבי מה העבר הפלילי הרלוונטי אפשר לשים גם בתוך לשון החוק.

צביאל גנץ: כל התהליך שקורה אחר כך מוסדר באמצעות הוראת תכ"ם.

ניסן סלומינסקי: אני רוצה שאת ההוראה הזאת אנחנו נראה.

ניסן סלומינסקי: אני רוצה שהכניסה הזאת לכספת תהיה כניסה ספציפית לדבר הזה ולדבר הזה, לא כניסה על כל מה שיש ליעקב.

צביאל גנץ: אנחנו יכולים לבוא ולהציג את זה.

צביאל גנץ: אנחנו לא נוכל לקבל רק את העבירות הרלוונטיות מהכספת.

צביאל גנץ: במקרה הזה נקבל את הרשימה.

צביאל גנץ: אנחנו עושים איזה שהוא מנגנון של סינון.

ניסן סלומינסקי: על זה אני מדבר, את זה אנחנו רוצים לראות.

ניסן סלומינסקי: משרדים אחרים אמרו שהם לא יודעים לעשות את הסינון הזה, שיש להם מיליון דברים והם מורידים את זה עד לדרגה של מי שצריך להכריע, שזה המקבל.

גבריאלה פיסמן: יש טיוטה קיימת של הוראת תכ"ם.

ניסן סלומינסקי: תעבירו לנו את זה.

ניסן סלומינסקי: זה אחרי שקבענו את העיקרון שאנחנו אומרים עכשיו.

צביאל גנץ: העיקרון הזה יהיה בפנים.

נועה ברודסקי-לוי: אני הצעתי להם ללכת בכיוון שלא ירחיב את הגופים שמקבלים.

נועה ברודסקי-לוי: אם מישהו לא מקבל מידע על העובדים שלו, אין סיבה שהוא יקבל מידע על נותני שירות.

ניסן סלומינסקי: מי לא מקבל את המידע על העובדים שלו?

נועה ברודסקי-לוי: יש גופים שחל עליהם חוק חובת המכרזים, הם לא בהכרח נמצאים בתוספות.

ניסן סלומינסקי: יש גופים של המדינה שלא מקבלים על העובדים אם יש מכרז למשהו?

נועה ברודסקי-לוי: למשרדי הממשלה יש אפשרות דרך הנציבות.

נועה ברודסקי-לוי: יש פה עוד גופים שחל עליהם חוק חובת מכרזים והם לא מקבלים מידע מהמרשם הפלילי.

נועה ברודסקי-לוי: עוד אפשרות שהצעתי זה שאם מעבירים את המידע, יעבירו את המידע אך ורק לגבי אותם גופים שיש להם הסמכה לקבל מידע.

נועה ברודסקי-לוי: אני מבינה שאתם מעדיפים את האופציה של התקנות?

צביאל גנץ: אנחנו מעדיפים את ההוראות שאנחנו מוציאים לגופים.

צביאל גנץ: אין לנו הבחנה רלוונטית בין הגופים האלה לבין גופים שכיום כן מקבלים מידע מהמרשם.

נועה ברודסקי-לוי: רק צריך לשכנע למה הגופים האלה שלא זכאים על העובדים שלהם, דווקא על זה הם כן זכאים.

צביאל גנץ: ברגע שחוק חובת המכרזים חל עליך אתה לא יכול להתקשר עם מי שאתה רוצה בעולם של רכש, אתה חייב לעשות מכרז פומבי שכל מי שרוצה יכול להיכנס.

צביאל גנץ: בהיבט הזה לא שונה גוף שחוק חובת המכרזים חל עליו והיום מקבל מידע פלילי מגוף אחר.

צביאל גנץ: דרך אגב, כולם היום בפרקטיקה ובהתאם להלכה של הפסיקה דורשים תצהירים של עבר פלילי ללא הבחנה, זה המצב היום.

צביאל גנץ: ברגע שהם צריכים לבצע את הפעולה הזאת לא ברור למה גוף כזה כן וגוף אחר לא.

נועה ברודסקי-לוי: אנחנו כבר שנה דנים על איזה גופים כן יקבלו ואיזה גופים לא.

נועה ברודסקי-לוי: עכשיו מכניסים עוד גופים שאנחנו לא יודעים למה.

צביאל גנץ: הגופים שחוק חובת המכרזים חל עליהם היו בתוך החוק מהיום הראשון.

נועה ברודסקי-לוי: לגבי נושאי משרה, לא על עובדים.

צביאל גנץ: כל גוף שחוק חובת המכרזים חל עליו יכול לקבל מידע פלילי, אתם הגדרתם את זה בחוק מהתחלה.

נועה ברודסקי-לוי: אלה גופים שיכולים לקבל לגבי נושאי משרה, לא לגבי עובדים.

נועה ברודסקי-לוי: התוספת הרביעית מצומצמת הרבה יותר ממידע פלילי באופן כללי.

צביאל גנץ: אין הבחנה מעשית.

צביאל גנץ: גם גוף כזה וגם גוף כזה יכולים לרכוש שירותים שניתנים לאזרח ויש להם רגישות מאוד מאוד גדולה.

צביאל גנץ: אלה שירותים שצריך בשבילם עבר פלילי רלוונטי.

צביאל גנץ: אין כאן שום הבחנה.

נועה ברודסקי-לוי: זו הרחבה מאוד גדולה.

ניסן סלומינסקי: זה ייכנס לתוקף רק כשנקבל את התקנות שלהם.

נועה ברודסקי-לוי: אם יש תקנות - אין בעיה.

צביאל גנץ: אנחנו נשמח שהכניסה לתוקף תחול מהרגע שיהיו הוראות.

ניסן סלומינסקי: הוראות שיאושרו על ידי הוועדה.

ניסן סלומינסקי: אנחנו רוצים לראות שכל מה שאמרת נכנס.

ניסן סלומינסקי: אם אתה מצליח לעמוד במה שאמרת, מבחינתי אני רגוע.

ניסן סלומינסקי: אני מוכן לתת לכם את הזמן לכתוב.

ניסן סלומינסקי: אם יבוא לידי ביטוי מה שאמרת, וגם הוועדה תאשר, זה בסדר גמור.

ניסן סלומינסקי: אני רוצה שזה יהיה.

ניסן סלומינסקי: אין לי יכולת עכשיו לעצור, לשבת ולנסח משהו שיכיל את הכל.

ניסן סלומינסקי: אני נותן לך את האפשרות לעשות.

צביאל גנץ: תקנות של שר האוצר לגופים שחוק חובת המכרזים חל עליהם?

נועה ברודסקי-לוי: משהו שאמור להגיד שהמשטרה תמסור לגוף ציבורי מידע מן המרשם הפלילי לצורך ביצוע התקשרות הכולל ביצוע עבודה או רכישת שירותים לפי הוראות סעיפים קטנים (א) ו-(ב) וכן, מידע על נותן השירות או מבצע העבודה נשוא ההתקשרות בהתאם להוראות שייקבעו על ידי השר באישור ועדת חוקה.

ניסן סלומינסקי: בהוראות שייקבעו יצטרכו לראות שאכן מבקשים רק על פרטים שהוגדרו מראש.

גבריאלה פיסמן: זה צריך להיות שר המשפטים.

נועה ברודסקי-לוי: שר המשפטים ושר האוצר?

ניסן סלומינסקי: לפני שאתם מוציאים מכרז אתם קובעים שמי שיש לו עבר פלילי לפי תנאי זה או זה לא יכול לגשת למכרז.

ניסן סלומינסקי: כשאתם פונים לכספת על יעקב, אתם פונים רק בהקשר של הדברים שקבעתם.

ניסן סלומינסקי: הכספת לא יכולה לתת לכם את הפירוט רק על זה.

ניסן סלומינסקי: אצלכם יהיה מישהו שימיין רק את הא',ב',ג' שביקשתם, כל היתרה לא רלוונטית.

ניסן סלומינסקי: כל זה יהיה כתוב.

צביאל גנץ: החלק של העבר הרלוונטי שאנחנו מפרסמים מראש יכול להיות גם בחוק.

ניסן סלומינסקי: השלב הכי חשוב לי זה שיש מישהו שעושה את זה.

גבריאלה פיסמן: התקנות יכולות להיות בהקשר של אופן סינון המידע והעברתו.

גבריאלה פיסמן: ההוראות המהותיות, הוראת תכ"ם, ממילא קיימות.

מירה סלומון: אדוני, אנחנו מתנגדים לזה ביחס למכרזי הרשויות המקומיות.

מירה סלומון: אנחנו לא חושבים שהקביעה של תנאי הסף היא בהכרח הרלוונטית.

מירה סלומון: יש מורכבות גדולה מאוד בהתקשרויות האלו.

מירה סלומון: בדיוק בגלל זה היועץ המשפטי של הרשות המקומית הוא המסננת, הוא המשפך.

ניסן סלומינסקי: הוא המשפך גם על המכרזים?

מירה סלומון: הוא המשפך גם במכרזים.

ניסן סלומינסקי: למה אתם שונים ממשרד ממשלתי או מכל מי שהאוצר מטפל בו שכן יודע להגדיר?

מירה סלומון: אני לא אתיימר לדבר בשם משרד ממשלתי כזה או אחר, אני יכולה לדבר בשם הרשויות המקומיות.

מירה סלומון: יש נושאים שכשעורכים את המכרז לא חושבים עליהם ובדיעבד מסתבר שהעבירות כן רלוונטיות.

ניסן סלומינסקי: למה אתם לא חושבים מראש?

מירה סלומון: אני לא רוצה לקחת אחריות על עורך מכרז כזה או אחר שיכול להיות שהוא לא חשב על משהו ובדיעבד התברר לו שהוא רלוונטי.

ניסן סלומינסקי: מה הוא עושה כשבדיעבד מתברר לו שזה רלוונטי?

מירה סלומון: זו הסיבה שאצלנו היועץ המשפטי לרשות המקומית הוא זה שבוחן את העבירות, בהתאם לנהלים שהוא קבע, בהתאם לשיקולים, בהתאם להסדרים.

מירה סלומון: הוא זה שמסנן את המידע עבור ועדת המכרזים שבסופו של דבר תקבל את ההחלטה.

מירה סלומון: אנחנו לא יכולים לומר שהדבר הזה צריך להיקבע מפורשות מראש במסמכי המכרז.

מירה סלומון: יכול להיות שיהיו דברים שיהיו רלוונטיים גם אם הם לא נקבעו מראש במסמכי המכרז.

מירה סלומון: אנחנו מתנגדים לתנאי הזה.

ניסן סלומינסקי: אם יעקב ייגש למכרז של רכש, אז על יעקב יבקשו את כל התיק?

מירה סלומון: רכש פחות מדאיג אותי, אדוני, כי ברכש יש את הסרגל של התוספת הרביעית.

מירה סלומון: אנחנו נדבר על יעקב שניגש למכרז להסעת תלמידים.

ניסן סלומינסקי: על זה דיברנו כבר.

מירה סלומון: סעיף 14 מתייחס לרכש טובין, שעל זה אין לנו מחלוקת, ולקבלת שירותים.

מירה סלומון: כאן אומר משרד האוצר: ברגע שקבעתי בתנאי הסף את המידע הרלוונטי מהמרשם הפלילי אני לא אזוז ממנו מילימטר.

מירה סלומון: אנחנו לא יכולים לומר את זה.

מירה סלומון: אנחנו חושבים שצריך להתקבל המידע הפלילי אצל היועץ המשפטי שלנו, כאשר הוא יעביר את המידע הרלוונטי.

ניסן סלומינסקי: בפועל אין הבדל.

ניסן סלומינסקי: כשהם מגדירים מראש שלוש עבירות שבגינן מועמד ייפסל הכספת לא יודעת למיין להם את העבירות האלו, היא נותנת להם את הכל.

ניסן סלומינסקי: אצלם יש מישהו שצריך לעשות את המיון הזה.

ניסן סלומינסקי: אצלכם מי שעושה את המיון הזה זה היועץ המשפטי.

מירה סלומון: יש הבדל גדול אחד.

מירה סלומון: אם קבעתי בתנאי הסף של המכרז שאני פוסלת אדם רק על עבירה א',ב' ו-ג' ובסופו של דבר הוועדה מחליטה לפסול אותו על בסיס עבירה ו', אותו אדם שזכאי לקבל את הפרוטוקול של ועדת המכרזים, שזכאי לקבל את המידע על למה הוא נפסל או לא נפסל, יכול להגיש עתירה לבית המשפט ולומר: פסלו אותי לא על העבירה הרלוונטית.

ניסן סלומינסקי: את חושבת שבמשרדי הממשלה זה לא אותו דבר?

ניסן סלומינסקי: אותו דבר גם במשרדי הממשלה.

מירה סלומון: בוודאי, אדוני.

גבריאלה פיסמן: בהסמכה של היועץ המשפטי יש אי שוויון.

גבריאלה פיסמן: משיש אפשרות להסדיר את העקרונות המנחים בתקנות, זו צריכה להיות הדרך, כדי שהרשויות יפעלו באותו אופן, יפעילו את אותן אמות מידה - מכרזים סביבתיים יתמקדו בעבירות כאלו וכאלו, מכרזים לשירותי הסעות קטינים יתמקדו בעבירות כאלו וכאלו.

גבריאלה פיסמן: כן צריכה להיות איזו שהיא התוויה מראש של שיקול הדעת.

ניסן סלומינסקי: את חושבת שהתקנות שאנחנו מדברים עליהן גם טובות להם?

גבריאלה פיסמן: אני חושבת שכן.

גבריאלה פיסמן: זה צריך להיות ברזולוציה יותר גבוהה.

מירה סלומון: לו ייקבעו תקנות זה דבר אחד.

מירה סלומון: עד שיהיו תקנות אני לא יכולה לומר שרק מה שקבוע בתנאי הסף הוא רלוונטי.

ניסן סלומינסקי: זה לא קשור כרגע לחוק שלנו, זה קשור לנושא של חובת המכרזים, אם המכרז צריך לכלול בתוכו את האינפורמציה הזאת או לא.

ניסן סלומינסקי: בפועל מה שקורה זה אותו תהליך, כי מהכספת אתם מקבלים את הכל.

ניסן סלומינסקי: מישהו צריך לעשות את המיון.

ניסן סלומינסקי: אצלכם יש את היועץ המשפטי, פה יש מישהו אחר.

ניסן סלומינסקי: אם צריכים לפרסם את הדברים האלה או לא, זה לא קשור אלינו, זה קשור לנושא של מכרזים.

ישי יודקביץ': חובת המכרזים של משרד הביטחון שונה ממערכת המכרזים של החשב הכללי.

ישי יודקביץ': יש מערכת נפרדת של ניהול מכרזים אצלנו.

ישי יודקביץ': אני חושב שאנחנו צריכים מנגנון מקביל למנגנון שהחלטתם לגבי האוצר.

ניסן סלומינסקי: אם אתם יודעים לעשות מנגנון מקביל, מבחינתי זה גם בסדר.

ישי יודקביץ': אנחנו נצטרך הסדר גם למכרזים שלנו.

ניסן סלומינסקי: בסדר גמור.

ישי יודקביץ': אם אנחנו מתכנסים לאותו מנגנון, פשוט צריך להזכיר גם את ההתקשרויות של מערכת הביטחון.

נועה ברודסקי-לוי: משרד האוצר לא מעורב בזה?

ניסן סלומינסקי: אם הביטחון הם עצמאיים בנושא הזה, מה אכפת לי שגם הם יהיו?

ניסן סלומינסקי: תוסיפי את הביטחון.

ניסן סלומינסקי: ישי, זה יבוא לאישור שלנו.

נועה ברודסקי-לוי: שר הביטחון עם שר המשפטים, באישור ועדת חוקה?

ניסן סלומינסקי: כן.

אלון קינסט: אם אנחנו הולכים לתיקון תקנות, אנחנו צריכים להסדיר תקנות לתקופת הביניים.

נועה ברודסקי-לוי: זה אמור להיכנס לתוקף בעוד שנתיים.

נועה ברודסקי-לוי: אנחנו מצפים שתבואו עד אז.

נועה ברודסקי-לוי: בתוספת הרביעית כלולות גם עבירות שהן טכניות, כמו עבירות בחוק איסור הלבנת הון או בחוק מס הכנסה אם בן אדם לא דיווח בזמן.

נועה ברודסקי-לוי: אין הבחנה בין העבירות.

נועה ברודסקי-לוי: דיברנו על הצורך להחריג את אותן עבירות.

נועה ברודסקי-לוי: עלו פה כמה אפשרויות - או בהוראות תכ"ם, או שבתקנות המרשם הפלילי (פרטי רישום שלא יירשמו או לא יימסר עליהם מידע).

צביאל גנץ: זאת דרישת הרלוונטיות, זה הנושא שמפורסם מראש.

צביאל גנץ: המהות כאן היא שיכול להיות שגם דברים שנראים מאוד מאוד טכניים ייחשבו לגורמי מקצוע סוג של הרשעה שהיא מאוד בעייתית כשאתה שוכר את השירותים.

צביאל גנץ: אני מסכים איתך שזו אפשרות רחוקה.

צביאל גנץ: עורך המכרז יצטרך לייצר את הרלוונטיות של העבירה לסוג המכרז והשירותים שהוא רוצה.

נועה ברודסקי-לוי: השאלה אם אין מקום בהוראות תכ"ם או בתקנות להתייחס לעבירות.

נועה ברודסקי-לוי: יש נסיבות שאני מבינה שזה יכול להיות רלוונטי.

נועה ברודסקי-לוי: לרוב לא.

נועה ברודסקי-לוי: השאלה אם אין מקום להסדיר את העניין.

צביאל גנץ: המתחם של שיקול הדעת של ועדת מכרזים הוא מאוד מאוד רחב.

צביאל גנץ: הוא רחב בכוונה, כי המנעד של הנושאים שהיא מתעסקת בהם הוא אדיר.

צביאל גנץ: ההליך הוא בירוקרטי מאוד, יש המון המון מנגנוני בקרה.

צביאל גנץ: אנחנו חושבים שהמנגנון הזה טוב, יוצר בקרות טובות.

צביאל גנץ: בהקשר הזה, ובהנחה שיהיו התקנות וכל הדברים האלה, יצרנו כאן מנגנונים שאמורים לשרת את התכליתיות.

צביאל גנץ: אני לא חושב שהוספה של עוד משהו מהותי זה דבר שנצטרך לחשוב איך אנחנו עוקפים במקרים שבהם יצא שזה כן רלוונטי.

נועה ברודסקי-לוי: 14.

נועה ברודסקי-לוי: (א) המשטרה תמסור לגוף ציבורי מידע מן המרשם הפלילי על עבירות לפי החיקוקים המנויים בתוספת הרביעית, למעט מידע על פרי רישום שהתיישנו או שנמחקו, לצורך התקשרות בחוזה לביצוע עסקה בטובין, אם האדם שהמידע על אודותיו הסכים לכך.

נועה ברודסקי-לוי: (ב) מידע כאמור בסעיף קטן (א) יימסר לעניין הגוף המשתתף במכרז, המציע, בעלי השליטה ונושאי המשרה הרלוונטיים בו, אם הסכימו לכך; לעניין זה, "גוף ציבורי" – המדינה, רשות מקומית או גוף המנוי בסעיף 2(א) לחוק חובת המכרזים, התשנ"ב-1992.

נועה ברודסקי-לוי: (ג) המשטרה תמסור לגוף ציבורי מידע מן המרשם הפלילי לצורך ביצוע התקשרות בחוזה הכולל ביצוע עבודה או לרכישת שירותים לפי הוראות סעיפים קטנים (א) ו-(ב) וכן, מידע על נותן השירות או מבצע העבודה נשוא ההתקשרות בהתאם להוראות שייקבעו על ידי שר המשפטים ושר האוצר באישור ועדת החוקה, חוק ומשפט לעניין אופן היקף וסינון המידע, לעניין מכרזים ביטחוניים – על ידי שר הביטחון, שר המשפטים באישור ועדת החוקה.

ישי יודקביץ': הייתי קורא לזה מכרזי מערכת הביטחון לפי תקנות חובת מכרזי מערכת הביטחון.

נועה ברודסקי-לוי: אוקי, מכרזי מערכת הביטחון.

נועה ברודסקי-לוי: (ד) מסירת המידע לפי סעיף זה תהיה, לעניין המדינה – לחשב הכללי או לחשב של המשרד הממשלתי או הגוף הנוגע בדבר; לעניין רשות מקומית – ליועץ המשפטי שלו; לעניין תאגיד – ליועץ המשפטי שלו; כל אחד מאלה רשאי להסמיך אדם מטעמו לקבל את המידע; כמו כן תתאפשר מסירת המידע הרלוונטי שקבע הממונה ליושב הראש ולחברים של ועדת המכרזים הדנה במכרז שבשלו ניתן המידע.

שרונה עבר-הדני: כאן הממונה יעשה את הסינון?

נועה ברודסקי-לוי: על הנוסח עוד נדבר.

נועה ברודסקי-לוי: השאלה אם יהיה את הממונה שמסנן.

צביאל גנץ: בשביל זה יש את התקנות.

ניסן סלומינסקי: אמרנו שנעשה את זה בתקנות.

צביאל גנץ: מקבל המידע זה ועדת המכרזים.

צביאל גנץ: זה מי שמוסמך בחוק, זה מי שרלוונטי.

צביאל גנץ: התקנות יצטרכו להסדיר את התהליך.

ניסן סלומינסקי: שיקבל רק את מה שהוא צריך לקבל.

נועה ברודסקי-לוי: אני עוברת לסעיף 15, מסירת מידע מהמרשם הפלילי למדינה זרה או לגוף מחוץ לישראל.

נועה ברודסקי-לוי: זה עניין של מסירת מידע מהמשטרה לבקשת האדם.

נועה ברודסקי-לוי: אמרנו שזה לבקשת האדם, וגם שהמידע יימסר ישירות לאותה נציגות של המדינה הזרה.

נועה ברודסקי-לוי: אפשרנו גם בדרך אחרת שתורה עליה משטרת ישראל, בגלל שעלו בדיון פה דוגמאות לכך שהיה צורך במקרים שונים לפעול בדרך אחרת.

נועה ברודסקי-לוי: הוספנו שזה יהיה בנהלים, כדי שתהיה שקיפות איך המשטרה מעבירה את המידע.

נועה ברודסקי-לוי: בסעיף (ג)(1) חידדנו את הנוסח לעניין העברת המידע למדינה אחרת בהתאם לאיך שזה כתוב בחוק סדר הדין הפלילי נטילת אמצעי זיהוי.

נועה ברודסקי-לוי: בסעיף קטן (ה), לעניין מקרים שבהם מעבירים מידע על תיקים סגורים או תיקים שעוכבו בהם ההליכים, ביקשת שזה יהיה גורם בכיר שמאשר.

נועה ברודסקי-לוי: חשבנו שזה יהיה קצין משטרה בדרגת תת ניצב ומעלה שמאשר להעביר מידע בהיקף כזה.

ליאורה סולטן: אני לא יכולה להגיד אם זה מקובל או לא.

ניסן סלומינסקי: אני לא יכול לחכות עד שתקבלו אישור.

ניסן סלומינסקי: זה יהיה כתוב.

נועה ברודסקי-לוי: אני עוברת לסעיף 16, מסירת מידע מהמרשם הפלילי לעניין רישוי נהיגה.

ורד וינדמן: אני רוצה לקרוא למשרד המשפטים להסדיר גם העברת מידע ממדינות אחרות למדינת ישראל.

ורד וינדמן: אני מניחה שכל מי שיושב פה מכיר היטב את הבעיה הקשה של אי קבלת מידע פלילי לגבי נאשמים בעבירות מין שהורשעו.

ורד וינדמן: הדבר הזה חייב להיות מוסדר.

ניסן סלומינסקי: ההסכמים הם הסכמים דו-צדדיים?

ניסן סלומינסקי: אם אני נותן להם, הם נותנים לי, או יכול להיות מצב שרק אני נותן ואני לא מקבל?

ליאורה סולטן: זה נורא תלוי על מה את מדברת.

ניסן סלומינסקי: כללית אני שואל.

ניסן סלומינסקי: כל הסכם כזה הוא הסכם דו-צדדי?

גבריאלה פיסמן: ההסכמים הם בדרך כלל בעלי אופי הדדי.

גבריאלה פיסמן: לפעמים אנחנו בפוזיציה שאנחנו מתקשרים עם מדינה שהיא יותר חזקה, שיחסי הכוחות הם לא בדיוק שווים.

גבריאלה פיסמן: לפעמים ההסכמים הם לא הדדיים במלואם.

ניסן סלומינסקי: לרעתנו?

ניסן סלומינסקי: אנחנו נותנים ולא מקבלים?

גבריאלה פיסמן: יש מקרים שהעברת המידע היא לא לגמרי מקבילה.

גבריאלה פיסמן: מרגע שהמדינה חתמה על ההסכם היא מחויבת.

ניסן סלומינסקי: אני חשבתי שתמיד זה הדדי.

גבריאלה פיסמן: באופן עקרוני ההסכמים הם הדדיים.

ניסן סלומינסקי: אנחנו מקווים שזה אכן כך.

נועה ברודסקי-לוי: ב-15(ג)(1) אנחנו צריכים עוד לדייק את הנוסח, כי יש מקרים שבהם זה בין שרים או משהו כזה.

נועה ברודסקי-לוי: סעיף 16, מסירת מידע מהמרשם הפלילי לעניין רישוי נהיגה.

נועה ברודסקי-לוי: דנו בנושא הזה לפחות פעמיים, אם לא יותר.

נועה ברודסקי-לוי: הוועדה כבר קיבלה את הסעיף, אבל יש כמה חידודים.

נועה ברודסקי-לוי: אחד, מדובר על מידע עד תום תקופת ההתיישנות.

נועה ברודסקי-לוי: דבר נוסף, קיבלנו מהפרקליטות הצבאית בקשה להוסיף הבהרות שזה יחול גם על עבירות לפי חוק השיפוט הצבאי שנוגעות לעבירות תעבורה.

מזי מקונן: ביקשנו להוסיף עבירות מקבילות, עבירות שבית הדין הצבאי לתעבורה מרשיע בהן.

מזי מקונן: מדובר בסעיפים כלליים שאנחנו מסייגים אותם פה לעבירות שנוגעות לכלי תחבורה.

מזי מקונן: אם לא נוסיף את העבירות האלו, זה אומר שההרשעה בעבירות תעבורה כאלו לא יועברו לרשות הרישוי.

נועה ברודסקי-לוי: מוצע בסעיף 16(א)(4) להוסיף: מי שביצע עבירת תעבורה או עבירה הנוגעת לשימוש בסם מסוכן או להחזקת סם מסוכן לצורך שימוש בו ועבירות לפי סעיפים 133 ו-79א לחוק השיפוט הצבאי כשהעבירה נוגעת לענייני תעבורה.

ניסן סלומינסקי: איזה סוג עבירות מופיעות ב-133 וב-79א?

מזי מקונן: אלו עבירות של שימוש ברכב שלא כדין.

מזי מקונן: זה יכול להיות נהיגה ברכב לא מורשה, זה יכול להיות אי עמידה בפקודות ונהלים של הצבא בכל מה שקשור לרכב.

ניסן סלומינסקי: מה רוצים?

נועה ברודסקי-לוי: רוצים שכשהעבירה בוצעה בהקשר של תעבורה יהיה אפשר להעביר את המידע כמו שמעבירים כשמדובר על הרשעה בעבירה לפי דיני העונשין.

ניסן סלומינסקי: אמרנו שבדרך כלל לא מעבירים, נכון?

גבריאלה פיסמן: למשרד התחבורה מעבירים את כל העבירות.

נועה ברודסקי-לוי: דיברנו על עבירות שקשורות בסמים, דיברנו על עבירות של שכרות, דיברנו על עבירות שונות שלגביהן מועבר המידע.

ניסן סלומינסקי: מה הן העבירות ב-133 וב-79א?

נועה ברודסקי-לוי: אלו עבירות של חוק השיפוט הצבאי.

נועה ברודסקי-לוי: חלקן נוגעות גם לעבירות תעבורה.

נועה ברודסקי-לוי: מה שביקשו מהפרקליטות הצבאית זה שכשמורשעים חיילים לפי חוק השיפוט הצבאי בעבירות כאלו שקשורות לתעבורה, גם זה יעבור למשרד התחבורה.

ניסן סלומינסקי: למה אתם מבקשים את זה?

ישי יודקביץ': אם מישהו לוקח קומנדקר לנסיעה פראית, זה משהו שהוא מאוד רלוונטי לרשות הרישוי.

ישי יודקביץ': העבירה היא עבירת מסגרת של שימוש ברכב.

ניסן סלומינסקי: הוא יקבל בצבא את מה שהוא צריך לקבל על מה שהוא עשה.

ניסן סלומינסקי: נדמה לי שיש אפילו הצעת חוק שמוחקת לו - -

ישי יודקביץ': יש רישום מופחת של עבירות מסוימות.

מזי מקונן: יש אפשרות לרישום מופחת, שזה הליך אחר אחרי הרשעה.

מזי מקונן: זה עדיין לא מייתר את הצורך ברישום של העבירות האלו, של העברה של המידע הזה לרשות הרישוי.

ניסן סלומינסקי: מה האינטרס של הצבא להעביר?

ישי יודקביץ': הצבא מגדיל ראש.

ניסן סלומינסקי: אתם בדרך כלל לא אוהבים להוציא החוצה.

ישי יודקביץ': הצבא תורם לחברה ומשחרר את המידע הזה, כי הוא חושב שכדאי שרשות הרישוי תדע על העבירות האלו.

ישי יודקביץ': אלו עבירות שקשורות להתפרעות ברכב.

ישי יודקביץ': מדובר בחיי אדם.

נועה ברודסקי-לוי: העבירות הן עבירות יותר רחבות - שימוש ברכוש צבאי שלא למטרות הצבא, אי קיום ההוראות המחייבות בצבא.

ישי יודקביץ': אנחנו מצמצמים את זה לרכבים.

נועה ברודסקי-לוי: הם ביקשו לצמצם את זה לעבירות שנוגעות לעניין של כלי רכב או תעבורה.

ניסן סלומינסקי: גבי, לא איכפת לכם?

גבריאלה פיסמן: אנחנו בעד שהמידע הפלילי יהיה מלא.

גבריאלה פיסמן: ככל שמשרד התחבורה, שלא נמצא כאן כרגע, סבור שיש היגיון בקבלת המידע לצורך קבלת החלטות שנוגעות לרישוי רכב, נראה לי שיש בזה היגיון.

ניסן סלומינסקי: גם אם זה מהצבא.

גבריאלה פיסמן: זה עדיין נהיגה, אותם כישורים.

ניסן סלומינסקי: זה סביר שעבירות לפי חוק השיפוט הצבאי יעברו למשרד התחבורה?

יפעת רווה: זה עניין של מניעת תאונות.

ליאורה סולטן: זה סביר מאוד.

ליאורה סולטן: היה את הסיפור על אותו חייל שהרג משפחה שלמה וקיבל תשע שנים מאסר.

ליאורה סולטן: בוודאי שמידע כזה צריך לעבור גם אם עבירות התעבורה נעברו בצבא.

ניסן סלומינסקי: את מתכוונת לזה שבזמן שהחייל בחופש מהצבא הוא נוהג ברכב של ההורים או ברכב אחר?

ליאורה סולטן: במקרה הזה הוא עשה את זה עם רכב צבאי.

ליאורה סולטן: ברור שיש רישיון צבאי ויש רישיון רגיל.

נועה ברודסקי-לוי: לא מדובר לצורכי העסקה, מדובר אך ורק בעניין של רישיון נהיגה.

טל ענר: בפרט (6) נראה שיש הרחבה מאוד מאוד משמעותית של המידע שיכול להיות מועבר לרשות הרישוי.

טל ענר: כתוב שעל כל מי שמבקש תעודה אפשר יהיה להעביר מידע פלילי מלא.

טל ענר: תעודה לפי ההגדרה שיש בתקנות התעבורה זה כל מי שמבקש רישיון רכב, שזה כולנו.

טל ענר: יש פה איזה פתח שיכול לאפשר לרשות הרישוי לבקש.

נועה ברודסקי-לוי: כתוב: למעט רישיון נהיגה.

טל ענר: לא כתוב למעט רישיון רכב.

טל ענר: מה התכלית של לבקש תעודה?

טל ענר: הגדרה של תעודה היא הגדרה מאוד רחבה.

טל ענר: כמעט כל מסמך שאני מבקש מרשות הרישוי מוגדר כתעודה על פי התקנות.

יפעת רווה: אני רוצה להעיר משהו לגבי הניסוח בפסקה (4).

טל ענר: אם אני מבין נכון, הייתה הסכמה שמה שעבר עד היום זה גם מה שצריך לעבור בהקשר של רשות הרישוי.

טל ענר: (6) מהווה הרחבה של מה שעובר היום.

נועה ברודסקי-לוי: דנו בזה בוועדה בזמנו.

נועה ברודסקי-לוי: האמירה פה הייתה שזה אותו דבר כמו מה שהם מקבלים היום.

ניסן סלומינסקי: יפעת, מה רצית להגיד על (4)?

יפעת רווה: צריך להיות ברור שהחלק של העבירה שנוגעת לשימוש בסם ולהחזקת סם מסוכן היא בהקשר של כלי רכב.

שרונה עבר-הדני: עבירות סמים רלוונטיות מבחינה של כושר נהיגה.

שרונה עבר-הדני: עבירות של שימוש עצמי יותר רלוונטיות מאשר סחר.

ניסן סלומינסקי: אם הוא משתמש בסמים אבל לא נוהג ברכב צבאי, יכול להיות שצריכים לדעת, כי מחר הוא יכול לנהוג ברכב אזרחי כשהוא תחת סמים.

ניסן סלומינסקי: זה לא חייב להיות דווקא כשהוא נוהג.

שרונה עבר-הדני: אני רוצה להעיר לגבי פסקה (ג).

שרונה עבר-הדני: תקנות התעבורה מדברות על הרופא המוסמך ועל ועדת הערר.

שרונה עבר-הדני: הרופא המוסמך קובע קביעה שאחר כך מגיעה לוועדת הערר.

שרונה עבר-הדני: גם היא זקוקה למידע.

שרונה עבר-הדני: יש התייחסות בפסקה (ג) רק לרופא המוסמך, אין אזכור של ועדת הערר.

שרונה עבר-הדני: אני חוששת שהניסוח הזה ימנע את מסירת המידע לוועדת הערר.

גבריאלה פיסמן: יש היגיון במסירת המידע גם לוועדת הערר.

שרונה עבר-הדני: ההגדרה של רופא מוסמך צריכה להיות כמשמעותו בסעיף 55א לפקודת התעבורה, כי מחר שר התחבורה יחליט למנות רופאים מוסמכים במקום אחר.

שרונה עבר-הדני: הייתי שמחה לעגן בחקיקה את הקיום של יחידה בתוך משרד הבריאות, אבל למען ההגינות החקיקתית - -

נועה ברודסקי-לוי: להשאיר "רופא כמשמעותו בסעיף 55א לפקודת התעבורה"?

שרונה עבר-הדני: כן.

נועה ברודסקי-לוי: אגב, זה הונח ככה בממשלתית.

ליאורה סולטן: ביררתי לגבי סעיף 15(ה).

ליאורה סולטן: מי שאחראי על זה הוא ניצב משנה, זה התפקיד שלו מול כל הגורמים המקבילים שלו.

ליאורה סולטן: הוא האוטוריטה הכי נכונה.

נועה ברודסקי-לוי: בסעיף 17 עלתה שאלה לגבי פסקה (3).

נועה ברודסקי-לוי: מדובר על אותו מידע שעובר למעט מאוד גופים.

נועה ברודסקי-לוי: צו מבחן הונח במקור במקרים שזה ניתן בשל הרשעה ובמקרים שזה ניתן ללא הרשעה.

נועה ברודסקי-לוי: בהתייעצות עם משרד המשפטים חשבנו שנכון להגיד שכשצו מבחן ניתן לקטין זה יהיה בין עם הרשעה ובין בלי הרשעה, וכשצו מבחן ניתן לבגיר זה יהיה רק אם הוא ניתן ללא הרשעה, שזה בדומה לפסקאות (4) ו-(5) ששם רק אם הצווים ניתנו ללא הרשעה זה ניתן למספר מצומצם של גופים.

ש': מידע שמתייחס לקטינים זה מידע על הרשעות רק בזמן שהם היו קטינים?

נועה ברודסקי-לוי: לא משנה בני כמה הם עכשיו.

ש': השאלה אם לא רלוונטי בהיבטי ביטחון להוסיף את הגופים שמנויים בתוספת הראשונה.

ש': האם כשממנים מאבטח בגוף שמונחה על ידי שב"כ או משטרת ישראל, המידע אודות הקטין שהפך לבגיר לא צריך להיות רלוונטי?

ליאורה סולטן: אם הגוף הזה מנוי בגופים שהם זכאים לראות מידע אודות קטינים הם יראו אותו.

ליאורה סולטן: אם לא, הם לא יראו אותו גם כשהקטין הפך להיות בגיר.

ש': השאלה אם זה לא מידע רלוונטי כשממנים מאבטח במשרד ממשלתי.

ש': אם הוא הורשע בעת היותו קטין, הגוף שאמור להעסיק אותו לא יקבל את המידע הזה.

ש': אני חושבת שזה מאוד בעייתי כשאתה ממנה מאבטחים.

נועה ברודסקי-לוי: מדובר על קטין מתחת לגיל 16 שלא הוטל עליו עונש מאסר.

ש': את ממנה את המאבטחים לפי פרט (3) בסעיף 2 שבתוספת הראשונה.

גבריאלה פיסמן: אתם יכולים לקבל את המידע, אבל הגופים עצמם לא צריכים לקבל את המידע.

ש': לצורך מינוי מאבטח לא צריך את המידע הזה?

ש': אם לפי החוק לסמכויות לשם שמירה על ביטחון הציבור, בוודאי ובוודאי שלפי החוק להסדרת הביטחון.

ש': אוקי, נלבן את זה אחר כך.

אן רייפלד-ביגמן: נתקלתי בסיטואציה כזאת.

אן רייפלד-ביגמן: ככל שאין מניעה מבחינה ביטחונית של הקב"ט לי אין סמכות לעסוק בזה.

נועה ברודסקי-לוי: יש פה את יושב-ראש הכנסת, את הממשלה, כמה דברים שנראה לי קצת פחות רלוונטיים.

גבריאלה פיסמן: אנחנו מתייחסים לממשלה כגורם ממנה מינויים רגישים, מינויים בכירים.

גבריאלה פיסמן: אנחנו מעוניינים שמקסימום המידע יעמוד לפניהם.

נועה ברודסקי-לוי: בסעיף 18 אנחנו מוסיפים את סעיף קטן (ח).

נועה ברודסקי-לוי: הוא בא להבהיר לגבי עונש של פסילת רישיון נהיגה שלפעמים ניתן לצמיתות או לתקופה מאוד ארוכה.

נועה ברודסקי-לוי: רצינו להבהיר שההתיישנות לא חלה לפני שמסיימים לרצות עונש.

נועה ברודסקי-לוי: עונש ממושך של פסילת רישיון נהיגה ימנע תקופת התיישנות של אותו פרט רישום.

נועה ברודסקי-לוי: אם הוא קיבל.

נועה ברודסקי-לוי: פסילת רישיון נהיגה לנצח, פסילת רישיון הנהיגה תחול לנצח, פריט הרישום הזה יוכל להתיישן לו.

ניסן סלומינסקי: תהיה לו פסילה אבל לא ידעו מזה.

נועה ברודסקי-לוי: כן.

נועה ברודסקי-לוי: המשטרה תדע.

נועה ברודסקי-לוי: גופי הגישה הישירה יראו את זה.

ניסן סלומינסקי: איך ידעו לממש את זה?

ניסן סלומינסקי: נניח שהוא הולך לרשות המקומית ורוצה להיות נהג.

שרונה עבר-הדני: רישיון נהיגה ניתן על ידי רשות הרישוי במשרד התחבורה.

שרונה עבר-הדני: אם אין לו רישיון נהיגה, אין לו רישיון נהיגה.

שרונה עבר-הדני: למה אין לא רישיון נהיגה?

שרונה עבר-הדני: את זה הם לא יוכלו לדעת.

נועה ברודסקי-לוי: אין להם אפשרות לתת לו רישיון נהיגה, רק הם לא ידעו למה.

ניסן סלומינסקי: אתם לא תדעו למה.

נועה ברודסקי-לוי: זה עובד לשני הכיוונים.

נועה ברודסקי-לוי: מצד אחד, זה לא מונע התיישנות שעברה, ומצד שני, זה שמתיישן לו לא אומר שנעלם לו העונש.

טל ענר: סעיף 18 חל גם על קנסות ופיצויים.

נועה ברודסקי-לוי: ההערה נאמרה כבר אז.

טל ענר: אנשים שמפאת חיסרון כיס לא עמדו בתשלום הפיצוי שהוטל עליהם במסגרת הליך פלילי.

נועה ברודסקי-לוי: הפיצוי לא נכנס.

נועה ברודסקי-לוי: רצו להכניס פיצוי במועצה לשלום הילד, אבל אתם - -

טל ענר: איפה כתוב שהוא לא?

נועה ברודסקי-לוי: הוא לא נחשב כאחד מהפרטים שנחשבים כחלק מהעונש.

נועה ברודסקי-לוי: ההערה הייתה גם לגבי הקנס.

נועה ברודסקי-לוי: ההערה של הסנגוריה הייתה שלפעמים לא מצליחים בשל קשיים כלכליים לשלם קנס, לכן לעולם לא יתיישן להם פרט הרישום.

ניסן סלומינסקי: אם דחינו, אני לא אפתח את זה עכשיו.

נועה ברודסקי-לוי: זה נידון אז לשני הכיוונים, גם לגבי עניין פיצוי עבור נפגע העבירה וגם לגבי קנס, אבל הוועדה דחתה את שני הכיוונים.

ניסן סלומינסקי: אוקי, לא נפתח את זה עכשיו.

נועה ברודסקי-לוי: בסעיף 19, לגבי ההחלטה לקצר את תקופת ההתיישנות לארבע שנים אם לא היה פרט רישום נוסף ולא הוטל עונש מאסר, עלתה בקשה מצד הגופים שעוסקים באוכלוסיות רגישות יותר לבוא ולהגיד שכשזה לתכלית של הגנה על קטינים וחסרי ישע או כשמדובר בעבירות מין, אלימות ועבירות ביטחון, בכל זאת תחול תקופה ארוכה יותר.

ניסן סלומינסקי: של חמש שנים?

נועה ברודסקי-לוי: של חמש שנים, או להקפיץ את זה לתקופה ארוכה יותר.

ניסן סלומינסקי: אז עשינו את הנושא של ההתיישנות וגם המחיקה, אמרנו ארבע וארבע אם זה הרשעה בלי מאסר.

גבריאלה פיסמן: דיברנו על הרשעה בלי מאסר.

ניסן סלומינסקי: עכשיו אתם רוצים שזה יהיה לא ארבע אלא חמש?

גבריאלה פיסמן: התייחסנו בכל מיני חיקוקים באופן שונה לעבירות מין, אלימות וטרור.

גבריאלה פיסמן: עשינו את זה עכשיו בתיקון לחסד"פ, בתיקון 83, עשינו את זה גם בהקשרים של התיישנות.

גבריאלה פיסמן: חשבנו שיש היגיון בעבירות האלו שיש בהן שיעור רצידיביזם יותר גבוה, שיש בהן מסוכנות גבוהה, לקבוע בכל זאת את הרף הקודם שדיברנו עליו.

ניסן סלומינסקי: חמש וחמש?

גבריאלה פיסמן: כן.

מירה סלומון: אנחנו סבורים שבנוגע לעבירות מהסוג הזה צריך במכרזים של הרשויות המקומיות, בהעסקה הישירה או העקיפה של הרשויות המקומיות, לכלול גם את תקופת המחיקה, לא רק את תקופת ההתיישנות, שזה חמש פלוס חמש.

נועה ברודסקי-לוי: הבקשה הייתה לחמש, או שזה יקפיץ בעבירות האלו לתקופה ארוכה יותר - שבע, שזה אומר שהם לא ייכללו בפסקה אחת אלא בפסקה שתיים.

ורד וינדמן: אנחנו חושבים שזה צריך להיות תקופה ארוכה יותר.

ניסן סלומינסקי: אני מנוע מלעשות את השינוי הזה, כי בזמנו כבר סיכמנו את זה.

ניסן סלומינסקי: הייתה בקשה של יעל שהייתה איתי.

גבריאלה פיסמן: גם יעל הסכימה.

ניסן סלומינסקי: היא לא נמצאת.

ניסן סלומינסקי: אני יכול לקחת על עצמי רק דבר אחד, וזה שבמקרים הספציפיים של עבירות מין ואלימות תקופת ההתיישנות תהיה חמש במקום ארבע, כאשר המחיקה תישאר על ארבע.

אודיה איפרגן: נדמה לנו שדווקא חברת הכנסת גרמן, כשדיברנו על הנושאים האלה, אמרה שאת הנושאים האלה יהיה מקום לשקול.

אודיה איפרגן: בוועדת קנאי פחות נכנסו לדקויות של סדר המינויים והמקרים הייחודיים.

ניסן סלומינסקי: בואו נעשה את זה חמש וארבע.

ניסן סלומינסקי: אנחנו לא נפתח עוד פעם דיון על זה.

גבריאלה פיסמן: זה יהיה עוד ייצור כלאיים.

ניסן סלומינסקי: אז יהיה ייצור כלאיים.

ניסן סלומינסקי: אין קשר בין אחד לשני.

ורד וינדמן: למיטב זכרוני, גם אתה ציינת שהנושא של קטינים יזכה להחרגה.

ניסן סלומינסקי: החרגתי אותו לחמש.

אודיה איפרגן: אדוני, זה הבדל שהוא לא מספיק.

ניסן סלומינסקי: כל החישוב הזה זה בתקופת ההתיישנות, לכן הגדלנו את זה לחמש שנים.

ניסן סלומינסקי: תקופת המחיקה זה כבר פחות.

ליאורה סולטן: אם אדוני זוכר, הבאנו את מי שאחראי על המחקר במשטרה שהציג בפני הוועדה מה יקרה אם אנחנו משאירים ארבע ארבע או הולכים לכיוון חמש חמש, כמה אנחנו עוד יותר מפסידים.

ליאורה סולטן: אם אדוני הקשיב לנו בקשב רב, לפחות שנחזיר את זה למצב הראשוני כך שכל הגורמים פה ירגישו שלפחות אנחנו משתדלים לשמור על אותם ילדים שסובלים מאלימות חמורה, על אותם ילדים שנפגעים.

ניסן סלומינסקי: עשיתם חשבון שבארבע שנים לא נכנס הנושא של מי שחוזר על עצמו ובחמש כן?

ליאורה סולטן: אם זה נשאר, אנחנו מאבדים נתח מאוד גדול של מידע.

גבריאלה פיסמן: אמרנו שבחמש שנים אנחנו מאבדים 25% מהרצידיביסטים.

נועה ברודסקי-לוי: הם אפילו רצו את השבע שבע.

ניסן סלומינסקי: אתם הרי שמתם חמש חמש.

ליאורה סולטן: זו הייתה הפשרה.

ליאורה סולטן: אני מסכימה, אדוני, שזו הייתה הפשרה אז.

ורד וינדמן: העבירות של אלימות ומין כנגד קטינים הן עבירות שהגילוי שלהן שונה מעבירות אחרות.

ורד וינדמן: הן עבירות שהרבה יותר קשה לגלות, הסיכון לקטינים הוא הרבה יותר גדול.

ורד וינדמן: מכיוון שוועדת קנאי לא עסקה לא באוכלוסיות ספציפיות ולא בעבירות ספציפיות, נדמה לי שסביב הוועדה פה כן היה קונצנזוס שכל הנושא של הגנה על קטינים צריך לקבל מקום מיוחד.

ורד וינדמן: אנחנו חשבנו שגם החמש וחמש הוא לחלוטין לא הגיוני, בוודאי לא ארבע וארבע או חמש וארבע.

ורד וינדמן: זה לא הגיוני שכל החקיקה בכנסת מתקדמת לכיוון של יתר הגנה והארכת תקופת התיישנות והוועדה הזאת תקצר.

ורד וינדמן: זה לחלוטין סותר הכל.

ניסן סלומינסקי: כאן מדובר על כך שהשופט הרשיע בלי מאסר, נכון?

ניסן סלומינסקי: אתם באים אלי בטענות כשהשופט אפילו לא נתן מאסר, לא נתן כלום, זאת אומרת, השופט כנראה חשב אחרת.

ניסן סלומינסקי: אמרתם לי פעם שגם עבודות שירות זה כמו מאסר.

ניסן סלומינסקי: תבואו בטענה לשופט, מה אתם רוצים ממני?

ניסן סלומינסקי: השופט הוא בסדר, שיקול הדעת שלו הוא בסדר?

ורד וינדמן: זה שיקול דעת אחר.

ניסן סלומינסקי: איזה שיקול אחר?

ליאורה סולטן: המון שיקולים מונחים בפני בית משפט.

ליאורה סולטן: אפשר לתת המון המון עונשים פרט למאסר.

טל ענר: זו כמעט קבוצה ריקה.

טל ענר: אין מקרים שבוצעה עבירת אלימות או פשע חמור ולא הוטל עונש מאסר.

לירון אשל: יש מקרים כאלה.

טל ענר: אלה המקרים הקלים ביותר.

טל ענר: אין סיבה שלא יהיה להם ארבע וארבע.

נועה ברודסקי-לוי: בסעיף 21, במחיקת פרט רישום פלילי – עקרונות, עלתה שאלה לגבי סעיף קטן (ב) שמדבר על גופים שלהם יימסר מידע אחרי תום תקופת המחיקה לגבי פרט רישום שנמחק.

נועה ברודסקי-לוי: הייתה פה בקשה להרחבה לגבי עובדים סוציאליים, בקשה שגם הם יקבלו את המידע הזה.

נועה ברודסקי-לוי: הרחבה נוספת ביחס לחוק הקיים הייתה לגבי מידע שמועבר לבא כוח היועץ המשפטי לממשלה ולבית משפט או בית הדין.

נועה ברודסקי-לוי: הייתה פה התנגדות של הסנגוריה.

נועה ברודסקי-לוי: הסבירו במשרד המשפטים שהכוונה לקבל את המידע לא בהליכים פליליים, דווקא בהליכים שתוקפים את ההחלטה להעמיד לדין או לא להעמיד לדין.

נועה ברודסקי-לוי: הוספנו בנוסח הבהרה שמדובר בהליך משפטי שאינו הליך פלילי.

נועה ברודסקי-לוי: הייתה גם בקשה של הפרקליטות הצבאית, אם כי אני לא חושבת שיש צורך בזה נוכח זה שהבהרנו שמדובר על מקרים שאינם פליליים.

נוחי פוליטיס: יש לנו הערה על סעיף (ד) שנוגע לחנינה.

נוחי פוליטיס: לשון הסעיף היא הרשעה שנשיא המדינה נתן עליה חנינה ודינה כדין פרט רישום שנמחק.

נוחי פוליטיס: חנינה יכולה להיות גם במובן של הקלה בעונש.

נוחי פוליטיס: צריך לדייק ולנסח את זה באופן של הרשעה שנשיא המדינה הורה על מחיקתה.

ניסן סלומינסקי: מכובד, בסדר.

נוחי פוליטיס: התחולה של החוק הזה היא לתקופה שלאחר שנתיים.

נוחי פוליטיס: צריך לחשוב מה קורה בעניין קיצור תקופת ההתיישנות והמחיקה, האם האנשים שעל פי החוק תקופות ההתיישנות והמחיקה שלהם התכווצו יצטרכו להמתין שנתיים בשעה שכבר יש הסכמה על כך שתקופות ההתיישנות והמחיקה צריכות להיות כאלו.

רות קנאי: יש גם תקדימים שקובעים שהחוק יתחיל בעוד שנה, פרט לסעיפים אלה ואלה שייכנסו לתוקף מיד.

ליאורה סולטן: למה ביקשנו שנתיים?

ליאורה סולטן: בגלל כל המערכות המחשוביות וההתממשקות עם כל הגופים החיצוניים.

ליאורה סולטן: אנחנו לא נעמוד בזה לפני.

ליאורה סולטן: אנחנו סברנו שיש מקום בחוק לתחולה מדורגת של הכנסת תוספות.

ליאורה סולטן: בתוספת הראשונה יש כמה גופים נוספים שאנחנו בחוקים אחרים הסכמנו לבצע תיקון עקיף.

ליאורה סולטן: בזה אין בעיה, המערכת קיימת.

ליאורה סולטן: בכל מה שקשור לתיקון כל המערכת - זה לא יקרה.

ליאורה סולטן: אני מבינה שיש פה בעיה שלא נתנו את הדעת עליה.

ניסן סלומינסקי: זאת אומרת, אתם לא מסוגלים לעשות את זה.

ליאורה סולטן: אני בכלל לא יכולה להגיד את זה.

נועה ברודסקי-לוי: סעיף 22 נוגע לאותה הערה שהייתה קודם.

נועה ברודסקי-לוי: אני חושבת שבהחלט צריך לשקול אותה.

נועה ברודסקי-לוי: בסעיף 23, מחיקת פרט רישום פלילי –קטינים.

נועה ברודסקי-לוי: עונש מאסר – חמש שנים, ובעוון – שלוש שנים.

נועה ברודסקי-לוי: צריכים להבהיר שתקופת המחיקה חלה ביום מתן פסק הדין.

נועה ברודסקי-לוי: אמרנו שלא חלה על זה תקופת ההתיישנות.

נועה ברודסקי-לוי: עליו עונש מאסר או שהורשע בעבירה מסוג פשע בטרם מלאו לו שש עשרה שנים – חמש שנים; בפסקה (5), לגבי קטין שניתן לגביו צו מבחן בין בשל הרשעה ובין בלא הרשעה –חמש שנים, צריך להבהיר שגם בתקופת החמש שנים זה עובר אך ורק לגופים שבסעיף 17.

ורד וינדמן: האם התקופות ביחס לקטינים הן תקופות קצרות יותר ביחס לבגירים?

נועה ברודסקי-לוי: הן קצרות יותר.

ניסן סלומינסקי: בטח שקצרות יותר.

ורד וינדמן: אבל עכשיו, אחרי שהיו את השינויים, האם זה עדיין כך?

נועה ברודסקי-לוי: שמרנו על המצב הקיים.

נועה ברודסקי-לוי: את המקומות שלא היה מספיק מחודד בהם שזה שומר על המצב הקיים תיקנו בהתאם לזה.

לירון אשל: בסעיף הזה זה נשאר חמש.

ליאורה סולטן: אם זה פרט רישום ללא הרשעה של קטין, יש לו רק תקופה אחת, תקופת מחיקה, בשונה מבגיר שמורשע ללא מאסר ויש לו שתי תקופות.

לירון אשל: אבל אם הורשע קטין בעבירה ללא מאסר?

ניסן סלומינסקי: אז יש לו רק תקופה אחת של מחיקה.

ליאורה סולטן: אם זה עוון מתחת לשש עשרה, יש לו רק תקופה אחת, תקופת מחיקה שלוש שנים, שונה לחלוטין ממה שקורה מול בגיר.

לירון אשל: מה לגבי החמש בפסקה (1)?

נועה ברודסקי-לוי: זו רק תקופת המחיקה.

נועה ברודסקי-לוי: יש תקופה אחת של חמש שנים, אין שתי תקופות.

ליאורה סולטן: איך שהוא יוצא מבית המשפט מתחילה תקופה אחת, תקופת המחיקה.

ליאורה סולטן: הגופים שאינם זכאים לראות הרשעות עד תום תקופת ההתיישנות לא יקבלו את המידע הזה ממילא, רק מי שזכאי לראות עד תום תקופת המחיקה.

ליאורה סולטן: צה"ל, אכ"א כן יראו את התקופה הזאת.

ורד וינדמן: לגבי גופים מסוימים, אם אתה בגיר, מצבך יותר טוב.

ליאורה סולטן: כלומר?

ורד וינדמן: הגופים שיכולים לראות רק את התקופה הראשונה.

ליאורה סולטן: אבל פה אין תקופה ראשונית.

נועה ברודסקי-לוי: בסעיף 24 היה כתוב ברישא: לא תהיה התיישנות לפי הסעיפים האלה או מחיקה בעבירות שדיברנו עליהן.

נועה ברודסקי-לוי: הייתה פה הערה על כך שצריך להבהיר שגם כשיש קביעה של בית המשפט כאמור בסעיף 8(3) שהנאשם אינו מסוגל לעמוד לדין או אינו בר עונשין מחמת היותו חולה נפש או לקוי בכושרו השכלי - זה יחול.

ליאורה סולטן: אם הוא רצח ומאשפזים אותו בבית חולים פסיכיאטרי - ככל שמחליטים שהוא ישב בבית חולים פסיכיאטרי - ברור שזה צריך להיות מפורט במידע שאין עליו התיישנות.

ליאורה סולטן: העבירות האלו נעברו, רק הוא לא יכול לרצות עונש בגלל שיש לו מחלת נפש.

ניסן סלומינסקי: הוא ביצע את זה כשהוא לא היה כשיר.

ליאורה סולטן: נכון, יש כל מיני מקרים.

ניסן סלומינסקי: לא יירשם אצלו רק רצח, אלא תהיה תוספת על כך שהוא גם היה לא כשיר.

ליאורה סולטן: זה גם היום ככה.

נועה ברודסקי-לוי: לגבי העבירות דיברנו כבר, אבל הייתה בקשה מהפרקליטות הצבאית להוסיף גם את התוספת השלישית בצו בדבר הוראות הביטחון.

נועה ברודסקי-לוי: אני מציעה שתוציאו מזה את הסעיפים הרלוונטיים שתואמים את העבירות שדיברנו עליהן.

מזי מקונן: כמו שאמרנו בכמה הזדמנויות בדיונים הקודמים, תחיקת הביטחון מתייחסת לעבירות ביטחון כמקשה אחת.

מזי מקונן: מדובר בתוספת השלישית.

מזי מקונן: אלו עבירות הביטחון הרלוונטיות באיו"ש שאותן אנחנו מבקשים להחיל בהרחבה הספציפית הזאת.

נועה ברודסקי-לוי: הוועדה קיבלה החלטה איזה עבירות להכניס.

מזי מקונן: אני לא זוכרת שהתקבלה החלטה.

נועה ברודסקי-לוי: אמרתי כמה פעמים שצריך לקחת את אותן עבירות מקבילות לעבירות שעליהן מדובר כאן ולהתאים את זה.

מזי מקונן: המילה "עבירות מקבילות" במונחים של החקיקה באיו"ש היא לא מדויקת.

מזי מקונן: אין עבירות מקבילות בהכרח, יש עבירות שהן ייחודיות לאזור, כמובן בהתאם למצב הביטחוני, בהתאם לתרחישים הייחודיים שם.

מזי מקונן: להשוות את העבירות אחת לאחת מול חוק העונשין או מול חוק המאבק בטרור זה לא יהיה מדויק.

מזי מקונן: אנחנו מבקשים לא לעשות את ההבחנה הפנימית הזאת בין העבירות.

ניסן סלומינסקי: אלא מה?

מזי מקונן: אלא להפנות לתוספת השלישית לצו בדבר הוראות ביטחון.

ניסן סלומינסקי: מה זו התוספת השלישית?

מזי מקונן: אלו עבירות הביטחון.

ניסן סלומינסקי: שבהן לא תהיה התיישנות בכלל?

ניסן סלומינסקי: מה זה העבירות האלו?

מזי מקונן: העבירות האלו הן סל של סעיפים בתחיקת הביטחון – חלקן בצו בדבר הוראות ביטחון, חלקן בתקנות ההגנה.

ניסן סלומינסקי: אמרת את זה חמש פעמים.

ניסן סלומינסקי: מה הן העבירות?

מזי מקונן: זה נע מגרימת מוות בכוונה, זריקת בקבוקי תבערה, פציעה, סיכון בנתיב תחבורה ציבורי.

מזי מקונן: זה יכול להיות גם צווים של האלוף, כל מיני צווים ביטחוניים שהוא מוציא.

ניסן סלומינסקי: מה למשל?

מזי מקונן: זה יכול להיות צווים של הריסת מבנים וכו'.

מזי מקונן: אלה סעיפים שהם מאוד ייחודיים לאזור.

ניסן סלומינסקי: עד עכשיו לא שמעתי שום דבר שהוא ייחודי לאזור.

ניסן סלומינסקי: כל הסעיפים האלה שאמרת יכולים להתייחס גם לעבירות שיכולות להיות בתוך הקו הירוק, זה לא ייחודי דווקא לאיו"ש.

נועה ברודסקי-לוי: אני לא מבינה מה זה צווים של הריסת מבנים.

ניסן סלומינסקי: בואו נשאיר את זה כמו שאמרנו, שזה יהיה רק בנושאים המקבילים.

מזי מקונן: יש עבירות של תקיפת חייל.

ניסן סלומינסקי: על תקיפת חייל לא תהיה התיישנות בכלל?

מזי מקונן: זה לא שלא תהיה התיישנות בכלל.

ניסן סלומינסקי: אם תקפו את החייל בירושלים - תהיה התיישנות, אם תקפו אותו במקום אחר - לא תהיה התיישנות, זו הכוונה?

מזי מקונן: אלו לא עבירות שלא תהיה בהן התיישנות בכלל.

נועה ברודסקי-לוי: זה הסעיף.

ניסן סלומינסקי: זה הסעיף.

מזי מקונן: אני מתכוונת לסעיף 24(4).

ניסן סלומינסקי: בוא נכתוב כאן את צו הוראות הביטחון בעבירות המקבילות.

נועה ברודסקי-לוי: אנחנו מבינים שזה לא מנוסח בדיוק אותו דבר.

ניסן סלומינסקי: אם יימצא משהו שאולי אין לו מקבילה, בסדר.

מזי מקונן: כבר נעשו ניסיונות כאלו בעבר.

מזי מקונן: אי אפשר להשוות את העבירות, יש עבירות שהן ייחודיות.

ניסן סלומינסקי: הבנתי.

ניסן סלומינסקי: ביקשתי שתגידי לי פירוט.

ניסן סלומינסקי: לפירוט ששמעתי יש מקבילה.

ניסן סלומינסקי: אולי בסוף תמצאי משהו שאין בו - -

מזי מקונן: יש עבירות שהיסודות שלהן, גם היסודות הנפשיים וגם העובדתיים, הם שונים באיו"ש.

מזי מקונן: אפילו עבירת הרצח.

נועה ברודסקי-לוי: נכון, היא לא מנוסחת אותו דבר, היא מנוסחת כגרימת מוות בכוונה, כאשר עדיין ברור שזו עבירה מקבילה לעבירת הרצח.

ניסן סלומינסקי: זו עבירה מקבילה.

מזי מקונן: אני לא מבינה למה אנחנו לא יכולים להכניס את כל העבירות.

ניסן סלומינסקי: אני לא יודע מה הן העבירות.

ניסן סלומינסקי: אני לא אדון עכשיו בכל סוגי העבירות שישנם.

מזי מקונן: אני יכולה לפרוט את זה בנפרד.

ניסן סלומינסקי: אנחנו לא יכולים לקיים דיון על כל דבר.

ניסן סלומינסקי: אם תכתבי לי עבירה של זריקת אבן, אני לא יודע מה זה זריקת אבן, זה תלוי במצב.

ניסן סלומינסקי: אנחנו לא נצא מזה.

מזי מקונן: יש עבירה של הנחת פצצה.

ניסן סלומינסקי: זה קיים גם בתל אביב.

ניסן סלומינסקי: אם לא נמצא בתל-אביב, לא נמצא גם פה.

מזי מקונן: רוב הסעיפים בתקנות ההגנה בישראל בוטלו.

מזי מקונן: הסעיפים בתקנות ההגנה שמתייחסות לאיו"ש, אם זה עבירות נשק, הנחת פצצה וכו', עדיין קיימות.

ניסן סלומינסקי: אני לא רואה שום דבר שבוטל.

ש': הבעיה שיש קושי לעשות התאמה של אחד לאחד.

ש': יש אינטרס ביטחוני שהעבירות האלו לא יתיישנו.

ניסן סלומינסקי: קושי לא קיים רק ביהודה ושומרון, קושי גם קיים בישראל.

ניסן סלומינסקי: אם אותו טרוריסט עשה את זה בישראל, זה אותו דבר, אנחנו רוצים לשמר את זה או לא לשמר את זה.

ניסן סלומינסקי: מהבחינה הזאת אין הבדל.

מזי מקונן: יש הבדל.

מזי מקונן: דיברנו בדיונים הקודמים לגבי הרצידיביזם באיו"ש - החזרתיות הזאת של העבירות, התדירות שלהן, המצב הביטחוני שהוא שונה.

ניסן סלומינסקי: אנחנו אומרים לכם שעל העבירות באיו"ש שמקבילות לעבירות שיש כאן בישראל, שכבר בדקנו שהן העבירות הכי חמורות, לא תהיה התיישנות.

מזי מקונן: זה בדיוק מה שאנחנו אומרים.

ניסן סלומינסקי: אם תהיה עבירה אחת או שתיים שפספסנו, אז פספסנו, אבל לפחות העברנו חוק.

ניסן סלומינסקי: נכתוב ב-(ח) את העניין של העבירות המקבילות.

נועה ברודסקי-לוי: נכון שהן לא לגמרי מקבילות.

ניסן סלומינסקי: מקבילות באופן כללי, לא צריך להיות מילה במילה.

נועה ברודסקי-לוי: באותם נושאים.

מזי מקונן: גם בתחיקת הביטחון אנחנו לא עושים את ההבחנה בין סוגי עבירות הביטחון.

נועה ברודסקי-לוי: הן לא צריכות להיות מקבילות אחת לאחת, אבל אותן עבירות שבגדול הכוונה הייתה להכניס - -אני חושבת שהייתה כוונה שהעבירה של הטלת פצצה תופיע.

מזי מקונן: יש הרבה עבירות אחרות שהן לא מקבילות.

מזי מקונן: הן גם לא יהיו מקבילות, כי הדינים הם שונים.

ניסן סלומינסקי: יישאר משהו לתיקון בפעם הבאה.

ניסן סלומינסקי: אין מה לעשות, אנחנו לא נפתח את הכל, אנחנו לא נאשר משהו שלא פתחנו ולא דיברנו עליו.

ניסן סלומינסקי: אולי פספסנו אחד או שניים, אבל העיקר יהיה בפנים.

מזי מקונן: כל הקונספט של ההשוואה או ההקבלה לדין הישראלי הוא קונספט שגוי, קונספט לא נכון.

ניסן סלומינסקי: אנחנו לא דנים בנושאים הצבאיים.

ניסן סלומינסקי: אנחנו מחריגים את זה לגמרי.

ניסן סלומינסקי: ועדה אחרת תדון בזה.

ניסן סלומינסקי: מזי, זה יותר טוב שלא נדון בנושא הצבאי בכלל?

מזי מקונן: אני חושבת שצריך לדון.

מזי מקונן: לא בכדי גובשה הרשימה הזאת.

ניסן סלומינסקי: יש שתי אפשרויות: או שלא נדון בזה בכלל, ועדה אחרת תדון בזה, תחליט איך לצרף וכו' ובינתיים זה יימשך עם הנושא של ההתיישנות ועם הכל, או שנעשה את זה מקביל ואם יהיה צורך בתיקונים יעשו את התיקונים.

נועה ברודסקי-לוי: זה באותם נושאים.

נועה ברודסקי-לוי: ברור שעבירות האלימות החמורות ביותר נכנסות.

ניסן סלומינסקי: אמרנו שאנחנו לא יכולים לדקדק עד הסוף ולפתוח את כל הנושא הזה.

ניסן סלומינסקי: תתקנו את זה כאן.

נועה ברודסקי-לוי: חידדנו את זה.

נועה ברודסקי-לוי: סעיף 26, פקיעת פסלות בשל התיישנות או מחיקה של פרט רישום פלילי.

נועה ברודסקי-לוי: ההוראה בחוק קובעת פסלות של אדם מלהיות מועמד לתפקיד מסוים, כמו מועמד לכנסת, לרשויות מקומיות, לתפקיד דירקטור.

נועה ברודסקי-לוי: לפי הנוסח בהצעת החוק הממשלתית, שהיא בעצם דומה לחוק הקיים היום, גם כשיש הוראה לגבי פסלות שהיא ארוכה יותר לגבי תקופת התיישנות או המחיקה היא תהיה מוגבלת.

נועה ברודסקי-לוי: מה שגובר זה חוק המרשם הפלילי.

נועה ברודסקי-לוי: היא תהיה מוגבלת לפי הסמכות של אותו גוף ספציפי שיכול לקבל את המידע בתקופת ההתיישנות והמחיקה.

נועה ברודסקי-לוי: יש הוראות ספציפיות, כמו תיקון שנעשה לחוק יסוד הכנסת לגבי עניין של מועמדות לכנסת.

נועה ברודסקי-לוי: יש הוראות דומות גם בחוק הרשויות המקומיות והמועצות האזוריות.

נועה ברודסקי-לוי: חשבנו שכן נכון להחריג את המקרים האלה, כן לתת סמכות באותם מקרים לוועדת הבחירות לקבל את המידע למרות שהם זכאים עד תום תקופת ההתיישנות כי הם מופיעים בתוספת השנייה, ולא לגבור על חוקים ספציפיים.

נועה ברודסקי-לוי: אני לא מדברת עכשיו על כל החוקים שיש בהם פסילה.

נועה ברודסקי-לוי: לגבי דירקטורים או כאלה דברים זה יישאר כמו בהצעת החוק הממשלתית, אבל לגבי ועדת הבחירות לעניין הכנסת, לעניין רשויות מקומיות ומועצות אזוריות, הם יוכלו לקבל את המידע לפי מה שנטען באותו חוק לגבי תקופת הפסילה.

גבריאלה פיסמן: אני לא בטוחה שזה המנגנון הנכון.

גבריאלה פיסמן: אני חושבת שנכון יותר אם הם יופיעו בתוספת הראשונה מאשר להחריג חוק ספציפי.

נועה ברודסקי-לוי: אני מבינה את הקושי.

נועה ברודסקי-לוי: בחוק יסוד: הכנסת, שתוקן לא מזמן, קבעו 14 שנה.

גבריאלה פיסמן: יש הרבה מאוד חיקוקים ספציפיים שקבועות בהם תקופות ספציפיות.

גבריאלה פיסמן: דיברנו על זה בזמנו גם בדיונים בוועדת קנאי.

גבריאלה פיסמן: ההחלטה העקרונית הייתה שחוק המרשם הפלילי קובע את המסגרת של העברת המידע ואת התקופות.

גבריאלה פיסמן: ככל שיש איזה שהוא רצון בחיקוק ספציפי לקבוע תקופה אחרת זה צריך להיות בתוך המרשם הפלילי, לא לתת את המשקל לחיקוק הספציפי.

גבריאלה פיסמן: זה מה שקשה לי עם ההצעה.

נועה ברודסקי-לוי: אני מסכימה עם הקושי, אני רק לא בטוחה מה הפתרון הנכון.

נועה ברודסקי-לוי: אם נעביר את ועדת הבחירות המרכזית לתוספת הראשונה וייוודע לה שלמועמד לכנסת יש עבר שעדיין נכנס לתקופת הפסלות שהיא אמורה לעמוד בו לפי חוק יסוד: הכנסת, זה קצת יהיה בעייתי לבוא ולהגיד לה שאסור לה להתחשב בזה, שזו עבירה על החוק אם היא מתחשבת.

ניסן סלומינסקי: בואו נשאיר את זה פה, אני חושב שזה יותר טוב.

גבריאלה פיסמן: איך אנחנו מונעים את החוק הבא שיוחרג?

ניסן סלומינסקי: אני לא יודע.

ניסן סלומינסקי: כרגע בוא נחריג את זה.

נועה ברודסקי-לוי: או להחריג את ועדת הבחירות שנוגעת לשלושת הדברים האלה.

נועה ברודסקי-לוי: זה נכון שזה משאיר חוקי פסלות אחרים במסגרת חוק המרשם.

רות קנאי: יש הוראות התיישנות מיוחדות לגבי חוק הבחירות.

רות קנאי: אפשר לחשוב על סוגים כאלה של מקרים, לא סתם לבוא ולומר שחוק שקבע יותר שנים זה מה שיקבע, שאז אנחנו הורסים את הכל.

נועה ברודסקי-לוי: יכול להיות שנכון כרגע להחריג.

נועה ברודסקי-לוי: אני לא רואה דרך אחרת לעשות את זה בלוח הזמנים שיש לנו.

נועה ברודסקי-לוי: להשאיר את זה כמו שזה מנוסח כרגע זה קצת בעייתי.

רות קנאי: אם נצליח להבין את מה שעומד מאחורי ההחרגה הזאת, לראות שההחרגה הזאת היא רק במקרים שזה קורה יותר - -

נועה ברודסקי-לוי: לקבוע את הרציונל, כדי להחליט אחר כך מתי כן ומתי לא.

ניסן סלומינסקי: מה לקבוע – את הרציונל שרק במקרים שתקופת הפסלות ארוכה יותר מתקופת ההתיישנות?

נועה ברודסקי-לוי: זו השאלה מלכתחילה.

נועה ברודסקי-לוי: השאלה את מי אנחנו מחריגים.

ניסן סלומינסקי: איך אנחנו עושים את זה עכשיו?

נועה ברודסקי-לוי: הצעת החוק הממשלתית קבעה שרואים כל גוף לפי מה שנקבע, בלי קשר לעניין הפסלות.

נועה ברודסקי-לוי: ועדת הבחירות רואה עד תום תקופת התיישנות.

ניסן סלומינסקי: אנחנו רוצים להחריג את זה?

נועה ברודסקי-לוי: אנחנו רוצים להחריג.

ניסן סלומינסקי: נחריג.

ניסן סלומינסקי: אנחנו יודעים שבעתיד נצטרך לחזור ולתקן את זה.

מירה סלומון: אולי אפשר תקנות באישור ועדה?

נועה ברודסקי-לוי: זה חוק יסוד: הכנסת.

מירה סלומון: אני מדברת על תיקון לעתיד, לא על מה שעכשיו.

נועה ברודסקי-לוי: זה יכול להיות בחוק אחר שיקבע את תקופת הפסלות.

ניסן סלומינסקי: בואו נשאיר את זה כאן.

נועה ברודסקי-לוי: סעיף 27, פרטי הרישום במרשם המשטרתי.

נועה ברודסקי-לוי: לגבי הפרט שמדבר על החלטה שלא לחקור לפי סעיף 59 לחוק סדר הדין הפלילי, אני מציעה כן להוסיף הסמכה בתקנות.

נועה ברודסקי-לוי: בגלל שמדובר על מקרים שבהם החליטו בכלל שלא לחקור, שזה מקביל לחוסר אשמה, או חקרו אבל פשוט החליטו שלא להמשיך לחקור - שכן תהיה הסמכה בתקנות להחליט שלפחות חלק מהתיקים האלה לא ייכנסו.

ניסן סלומינסקי: לא ייכנסו למה?

נועה ברודסקי-לוי: למרשם המשטרתי.

נועה ברודסקי-לוי: חלקם ייכנסו, חלקם לא.

נועה ברודסקי-לוי: זה ייקבע בתקנות.

ניסן סלומינסקי: לפי מה?

נועה ברודסקי-לוי: אם הייתה החלטה שלא לחקור בכלל.

ניסן סלומינסקי: התקנות שיאושרו בוועדה.

ניסן סלומינסקי: יכול להיות שלא צריכים אף אחד מהם.

נועה ברודסקי-לוי: יש שורה ארוכה של תקנות לאישור הוועדה.

ניסן סלומינסקי: זה סגירת תיקים?

טל ענר: זה מאוד קרוב לסגירה מחוסר אשמה.

נועה ברודסקי-לוי: לפעמים כן.

נועה ברודסקי-לוי: הוסבר לי שלא תמיד.

טל ענר: זה חסר משקל.

טל ענר: אולי אפשר להוריד את זה בכלל.

גבריאלה פיסמן: סעיף 59 מדבר על עובדות העניין שאינן מצדיקות העמדה לדין.

גבריאלה פיסמן: הוא מדבר על שלב החקירה.

ניסן סלומינסקי: זה בשום פנים ואופן לא סגירה.

ישי יודקביץ': אם זה אפילו לא הגיע למצב שהמשטרה החליטה שלא לחקור, אז השאלה עד כמה - -

ניסן סלומינסקי: למה זה צריך להיכנס?

גבריאלה פיסמן: בסעיף 59 יש מגוון של מקרים.

ניסן סלומינסקי: יש שלוש אפשרויות, לא?

גבריאלה פיסמן: לא.

גבריאלה פיסמן: אנחנו מדברים על שלב החקירה.

גבריאלה פיסמן: בשלב החקירה יש סמכות למשטרה להורות שלא לחקור מהטעם שנסיבות העניין אינן מצדיקות העמדה לדין.

גבריאלה פיסמן: יש אפשרות להורות לחקור ברשות חוקרת אחרת.

גבריאלה פיסמן: הטעמים האחרים שאתה מכיר הם לא בסעיף 59, הם בסעיף 62, הם בשיקול דעת של תובע ופרקליט, הם לא בשיקול דעת של חוקר.

ניסן סלומינסקי: ואז מה אנחנו רוצים שיהיה?

גבריאלה פיסמן: יכול מאוד להיות שאלה מקרים שכן הייתה בהם חקירה.

גבריאלה פיסמן: רוב הסיכויים שאלה מקרים שכן הייתה בהם חקירה, כאשר בסוף החקירה הוחלט שאין טעם להמשיך ולהעביר את החומר, יש מקום לסגור.

ניסן סלומינסקי: ואז את רוצה שזה ייכנס?

גבריאלה פיסמן: אז אני כן רוצה שזה יירשם.

ניסן סלומינסקי: אני נאלץ לנעול את הישיבה.