ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 20, פרוטוקול מספר 739, 2018-12-18 10:00

יעקב מרגי: בוקר טוב.

יעקב מרגי: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת.

יעקב מרגי: היום ה-18 בדצמבר 2018, י' בטבת התשע"ט.

יעקב מרגי: על סדר היום תקנות צער בע"ח (הגנה על בע"ח) (גידול תרנגולות מטילות והחזקתן), התשע"ו-2016.

יעקב מרגי: נכון שהכותרת היא תקנות אבל הלוואי ויכולנו לתקן אותן היום ולהצביע עליהן.

יעקב מרגי: לא נשלים עם מצב שהתקנות יהיו על המדף ויעלה אבק כי בסוף נצטרך לתקן גם את התקנות כי הן לא יהיו עדכניות כי העולם כנראה מתקדם לכיוון כשאנחנו דורכים במקום.

יעקב מרגי: ברוך השם חברי חבר הכנסת דני סידה לקח אתך הנושא לידיו והוא אומר לי שאתפלא לשמוע - אני הרמתי גבה כשהוא פנה אלי כי בדרך כלל החקלאים והמגדלים הם אלה שמבקשים לא להזדרז עד שיקבלו שיפוי נאות מהמדינה - שבסוף, לפי דעתו, ותקן אותי אם אני לא מצטט נכון, זה קודם כל אינטרס שלש החקלאים להתחיל לקדם את זה כי יהיה מצב שלא תהיה להם אפשרות לשווק את הסחורה שלהם אם הם לא יתקדמו או שאנחנו מול העולם ניתקע בצורה שלא נהיה חלק מהשוק הגלובלי בתחומים רבים ובמוצרים רבים.

יעקב מרגי: אני נעניתי לקריאה שלו.

יעקב מרגי: זה נדמה בגלל אילוצים כאלה ואחרים אבל הנה היום זה נמצא כאן וברשות

יעקב מרגי: כם ניתן את רשותך הדיבור ליוזם הדיבור, חבר הכנסת דני סידה שיציג את הרציונל.

דן סיידה: תודה אדוני היושב ראש.

דן סיידה: את הפתיח אני אקרא מהכתוב, מפאת רגישותו של הנושא מבחינת החקלאים שאותם אני מייצג כאן בכנסת וגם חשוב מאוד שהדברים ייאמרו עוד בתחילת הדיון.

דן סיידה: חברי היושב ראש.

דן סיידה: בראש הדברים ברצוני לציין לשם הגילוי הנאות שאני עצמי בן ממשיך במשק חקלאי שענף ההטלה הנו מרכיב חשוב במשקנו.

דן סיידה: אני מציין בפירוש שאינני זקוק ולא יחול לגבי שום דבר בשום שלב כל שינוי או הטבה שיועלו בדיון במידה ויתקבלו.

דן סיידה: כל מה שנוגע בי, ,אני מסתפק במה שכבר סוכם בנושא זה טרם כניסתי לכהן כחבר בכנסת ישראל.

דן סיידה: טרם הדיון ולשם מניעת לזות שפתיים פניתי לייעוץ המשפטי של הכנסתך כדי לשלוח תצהיר בגין כך אך נאמר לי לומר את הדברים בפתח הישיבה לפרוטוקול.

דן סיידה: הדיון החשוב הזה שנוגע לענף המטילות הוזמן על ידי בעקבות מידע אליו נחשפתי בחודשים האחרונים כפי שאני מפרט בהמשך.

דן סיידה: הקטלי

דן סיידה: זטור שגרם לי לבקש דיון הוא התייחסות השוק האירופי והאמריקאי לגידולי סוללה ואת ההחלטות שקיבלו תאגידי המזון הגדולים בעולם המערבי בדבר אי שימוש בעתיד הלא רחוק במוצרים שיכילו מרכיבים של מוצרי מזון מביצים ומגידולי סוללה, כלובים.

דן סיידה: במכלול הדיונים בדרג המקצועי עלתה ועולה סוגיית לולי החופש והצעות לגביה נכללות ברובן במסגרת הרפורמה המוצעת.

דן סיידה: בהיבט זה נוצר מצב של אי שיתוף כלן החקלאים במכלול השיקולים שנלקחו במסגרת הדיונים שהובילו לרפורמה המתוכננת ואי הבאתם לתודעת החקלאים בצורה נאותה ומספקת, לא מאפשרת להם לשקול את צעדיהם בבואם לקבל החלטות באשר לאופן גידול העופות במסגרת הרפורמה.

דן סיידה: צריך להבין שלול נבנה פעם אחת בחייו של חקלאי ממוצע, כך שחשוב שהשקעת המגדל וסיוע המדינה יתבצעו בצורה מושכלת.

יעל גרמן: כמה זה עולה?

דן סיידה: לול ממוצע של חקלאים של הגליל, בסביבות מיליון שקלים.

דן סיידה: הערכה גסה.

דן סיידה: חשוב שהשקעות המדינה וסיועה יתבצעו בצורה מושכלת ויילקחו בחשבון כל היתרונות והחסרונות כאשר ניגשים להשקעה גדולה כזו של פעם בחיים, כדי שהשקעתם לא תרד לטמיון בעקבות שינויים במגמות צריכת הביצים בשוק הבין-לאומי ובארץ.

דן סיידה: היבט נוסף אליו אנחנו צריכים להתייחס הוא הפער של צער בעלי חיים ורווחת העוף.

דן סיידה: אני עצמי כבר מעל שמונה שנים בודק אפשרות מעבר לגידול אחר, זאת בהיותי חקלאי שרואה מדי יום ביומו, פעמיים ביום, את הצורה בה גדלו העופות.

דן סיידה: אני אישית מחזיק בלול סוללות והחלטתי כבר לפני מספר שנים לבדוק חלופה לגידול מטילות בסוללות, חלופה שתיחשב יותר ויותר לרווחת העוף.

דן סיידה: ההחלטה שלי נבעה מסיבות שונות כאשר העיקרית בהן היא מההיבט של צער בעלי חיים.

דן סיידה: לגבי כלל המגדלים, צריך להבין שהקשיים של משפחות דור המייסדים במושבי הצפון ותלאות החיים אילצו את המגדלים, שרובם היו ועדיין מקפידים על שמירת מצוות, להעדיף את קיומה הפיזי של המשפחה על פני רווחת העוף, לצערנו.

דן סיידה: כיום, כאשר רווחת החיים של המשפחות מספקת, אני חושב שצריך להקדיש תשומת לב גם לרווחתם של בעלי החיים ולסוגיית צער בעלי החיים ולעוד היבטים שנכסה במצגת שתוצג עתה.

דן סיידה: אני מבקש כבוד היושב ראש לאפשר למר שמואל כץ להציג בפני הוועדה מצגת שהכין לדיון זה ולאחר מכן נוסיף עוד דברים בעקבות התפתחות הדיון.

יעקב מרגי: לפני כן אני אתן לנציג מרכז המחקר והמידע של הכנסת להציג נתונים וכך זה ישלים אחד את השני.

אלירן זרד: תודה רבה כבוד היושב ראש.

אלירן זרד: אני חוקר במרכז המחקר והמידע של הכנסת.

אלירן זרד: אנחנו נתבקשנו על ידי חבר הכנסת סידה לבחון את התקנים, מה שקורה היום, בנוגע לגידול תרנגולות מטילות בארץ, בעיקר האם יש איסור או צפוי איסור על כלובי סוללה, מה קורה היום מבחינת התקנים האלה ומה המצב כיום בחוץ לארץ בדגש על המעבר ללולי חופש או לולים ללא כלובים בהכללה.

אלירן זרד: מצאנו שכיום אין תקנים מוגדרים לאופן אחזקה וגידול של תרנגולות מטילות.

אלירן זרד: מבחינת תנאי החיים שלהן, רק חוק צער בעלי חיים מגן עליהן כאשר מדובר במצבי קיצון של התעללות והזנחה.

אלירן זרד: לפי משרד החקלאות, בתשובה לשאלות שלנו, מצב הלולים, גם מבחינה תברואתית וגם מבחינת רווחת התרנגולות, בכי רע.

אלירן זרד: יש רפורמה עליה הוחלט ב-2007 – מי שנמצא כאן, מכיר אותה – שעדיין לא יצאה לפועל.

אלירן זרד: היום משרד החקלאות אמר לנו שהושגה איזושהי הסכמה לקדם את הרפורמה הזאת עם איזשהו מיזם ניסיוני ראשוני שלטובתו כבר התפרסם קול קורא לבקשת תמיכות.

אלירן זרד: נתבקשנו לבדוק את המצב באירופה ובעולם והצלחנו בזמן הזה – עד שהוועדה התכנסה – לבדוק משהו ראשוני.

אלירן זרד: את הבדיקה הזאת צריך להעמיק אבל כן מצאנו שכבר אין שם שימוש בלולים בכלל, לולים מהדגם הישן שבעיקר משתמשים בו בארץ אלא רק לולים משודרגים לפי הדירקטיבה האירופית מאז 2012 שמחייבת את זה.

אלירן זרד: זה המינימום שם.

אלירן זרד: כמעט כמחצית מהתרנגולות משוכנות בלולים ללא כלובים.

אלירן זרד: כל הנתונים מופיעים במסמך שיפורסם באתר הוועדה ואחר כך באתר מרכז המחקר והמידע.

אלירן זרד: בחלק מהמדינות יש עדיין אחוז גבוה של שימוש בכלובים – ספרד, צרפת, פורטוגל ואחרות – ובחלקן כמעט ואין.

אלירן זרד: בשוויץ כבר אין ובעוד מדינות קרובות למאה אחוזים של לולים ללא כלובים.

אלירן זרד: כאן בארץ, לפי הערכות של משרד החקלאות ל-2017, כארבעה אחוזים מהביצים שמשווקות לצרכן – שני אחוזים הם ביצי חופש ושני אחוזים גידול אורגני.

יעל גרמן: איפה הנתונים שלנו?

יעל גרמן: זה חסר לי.

אלירן זרד: נכון.

אלירן זרד: אני אומר את הנתון כאן והוא מופיע בתוך המסמך.

אלירן זרד: אני מדבר על הביצים המשווקות בסופרמרקטים ולא מכלל הביצים המיוצרות.

אלירן זרד: קשה להשוות את זה לנתונים שמופיעים בטבלה כי בטבלה מופיעים אחוזים בתרנגולות, איך הן מגודלות.

אלירן זרד: הנתון בארץ מדבר – מה שהצלחנו למצוא, ושוב, זו חקירה ראשונית שעוד לא הספקנו להיכנס לעומק – על ארבעה אחוזים מהביצים המשווקות בארץ, לפי דוח שיצא לשנת 2017 של משרד החקלאות, מיוצרות בלולים ללא כלובים שזה חופש או אורגני.

אורי צוק בר: חלק מהביצים הולכות לתעשייה.

אלירן זרד: את הנתונים האלה אני צריך לברר כי אני לא בטוח לגבי זה.

אלירן זרד: מהבירור באירופה ראינו שבמקביל לרגולציה יש גם חברות מסחריות גדולות שמתחילות לעבור - יש את ההיבט הצרכני - לשימוש בלעדי בביצים מלולים ללא כלובים.

אלירן זרד: מצאנו כמה חברות שמודיעות על כך.

אלירן זרד: למשל בבריטניה חלק גדול מרשתות השיווק הגדולות, הסופרמרקטים, הכריזו שעד 2025 רק ביצים מלולים ללא כלובים.

אלירן זרד: שתי ספקיות מזון בין-לאומיות שפועלות גם בישראל הודיעו דבר דומה.

אלירן זרד: יוניליוור ונסטלה שאסם היא בבעלותה.

אלירן זרד: ההשלכות של העניין הזה, עוד לא לגמרי ברורות ומצריכות עוד בחינה מעמיקה שלך הנושא וההשלכות שלו.

אלירן זרד: המסמך יתפרסם באתר של הוועדה.

אלירן זרד: תודה רבה.

יעקב מרגי: המצגת.

שמואל כץ: אני מושבניק.

שמואל כץ: אני גר במושב בארותיים.

שמואל כץ: אני חקלאי.

יעקב מרגי: יש כאן אדם אחד שלא יודע איפה זה בארותיים.

שמואל כץ: עמק חפר המזרחי.

שמואל כץ: יש לי ארבעה ילדים וחמישה נכדים.

שמואל כץ: במסגרת החיים, לפני מספר שנים, החלטתי שאני רוצה ללמוד ועשיתי תואר ראשון במדעי המדינה ולאחרונה סיימתי את לימודיי בתואר שני רגולציה כאשר ההתמחות הייתה בלול חופש.

שמואל כץ: לכן אני גם חקלאי, גם עושה ביצים וגם יש לי את ההכרה האקדמית.

שמואל כץ: כדי שיהיה הסבר ובלבול, יש בעולם מושג שנקרא לול עם כלובים וללא כלובים.

שמואל כץ: זה כמו כשרות.

שמואל כץ: או שזה כשר או שזה לא כשר.

שמואל כץ: לכן כל החלוקה הפנימית בכשרויות, אני לא נכנס אם זה לול חומות, לול אסם, לול אורגני וכולי.

שמואל כץ: במדינת ישראל כיום ההגדרה היחידה שיש למועצת הלול היא עם כלובים או ללא כלובים.

שמואל כץ: לולי סוללה.

שמואל כץ: היות ואני מציג היכן אני הייתי, זה הלול הישן שלי, שם הייתי במשך 30 שנים והבנתי שאני לא רוצה להיות שם יותר אבל לקחת לי לא מעט זמן על מנת לעבור את זה.

שמואל כץ: עוד מעט אני אראה לכם כמה זמן זה לוקח כשמישהו מתחיל לחשוב שהוא רוצה לעבור ללול, עד שהוא רואה את הלול.

שמואל כץ: זה הלול החדש שבניתי.

שמואל כץ: אנחנו רואים שהלולים הם במשטח אחד, מסתובבים עם תאי הטלה, כאשר המטילות חופשיות להסתובב, להיכנס וצאת בזמנן החופשי ולהטיל.

שמואל כץ: מה שחשוב לנו כיום זה הנושא של עמידה בתקנים.

שמואל כץ: אם לא נעמוד בתקנים, השכנים שלנו ידאגו שנעמוד בתקנים.

שמואל כץ: זה הטיפול בזבל, באבק ובתרבות החקלאית.

שמואל כץ: אי אפשר יותר לגדל בג'ונגל, להסריח ולגדל במושב.

שמואל כץ: כך נראה הלול שלי והטיפול בזבל.

שמואל כץ: הלול הוא שתי קומות כאשר קומה בקומה התחתונה הזבל, מטפלים, מרססים, ובצד ימין אנחנו רואים את הירק ואת הסביבה.

שמואל כץ: כך נראה הלול, דקה אחרי השטיפה, לפני שאני מוריד את כל הציוד ומקבל פרגיות חדשות.

שמואל כץ: הלול מבריק, נקי ואפשר לאכול מכל פינה.

שמואל כץ: אין שום פינה עלומה בלול שלא ניקו אותה.

שמואל כץ: מהרגע שהוצאתי את המטילות עד הרגע שאכלסתי, לקח 48 שעות.

שמואל כץ: כאן אנחנו רואים שמרגע שחשבתי שאני רוצה לעשות לול ב-4 בנובמבר 2012 עד הרגע שקיבלת את ההיתר.

שמואל כץ: אני חושב שגם בזה היה כדאי להתעסק ולשאול למה זה לוקח כל כך הרבה זמן.

יעל גרמן: שלוש שנים?

דן סיידה: חמש שנים.

קריאה: שש שנים.

שמואל כץ: כאן אני מגיע לחלק האקדמי.

שמואל כץ: מה בעצם בדקתי.

שמואל כץ: כאשר מדינה עוזרת, יש עבר יותר גדול או שזה מפריע.

שמואל כץ: מצד שני, האם האזרחים מוכנים להכניס את היד לכיס ולקנות את המוצר הזה.

שמואל כץ: כאן אני בודק כל מה שמשפיע על המטילה.

שמואל כץ: מה שמבחינתי הכי חשוב זה רווחת המגדל ומשפחתו, האם יש הכנסות נוספות כתוצאה מבניית הלול, רווחת העוף, תקני איכות הסביבה ולבסוף אמינות ושקיפות הצרכן.

שמואל כץ: אני חושב שכולם יסכימו אתי שמה שהחקלאי צריך זה שקט, ביטחון ושוק מאוזן.

שמואל כץ: משני הצדדים אלה הנכדים אליהם אני אחזור בהמשך ואומר למה הם חשובים לי.

שמואל כץ: הכנסות נוספות מהגג.

שמואל כץ: אני חושב שברגע שאנחנו נקבל מסלול מהיר להתקנה של לול של 6,000 מטילות, זה בערך משהו כמו 100 קילוואט חשמל, הוא יכול לייצר עוד כרגע מההכנסות של הלול כאשר בתזרים מהוון הוא מחזיר את כל ההשקעה של הלול.

שמואל כץ: אם משקיעים כ-500,000, על ציר של 20 שנים, מקבלים הכנסות של מיליון שקלים.

שמואל כץ: גם כאן היה כדאי שמישהו ייתן את הדעת ויהיה איזה ביטחון ואז נוכל לבנות את הלול כמעט בחינם.

שמואל כץ: במקביל אני מארח אנשים שבאים לשמוע מה שיש לי לומר, כמו שאני אומר כאן.

שמואל כץ: זאת קבוצה מסין או חקלאים מישראל או קבוצה מהודו.

שמואל כץ: הם באים לשמוע.

שמואל כץ: חקלאי ישראל בחודש האחרון, לפני שאני מחליף את הלהקה, הביו סקיוריטי כבר פחות חשוב, עלו למעלה וראו את הלול.

שמואל כץ: חשוב שהצרכן יקבל ביצה איכותית ושתהיה שקיפות בשיטת הגידול.

שמואל כץ: אני החקלאי הבודד בארץ שביו טיוב נכנסים, רושמים את השם שלי ורואים בדיוק יחד עם אבי פנקס איך הלול נראה מבפנים ואני מסביר את שיטת הגידול.

שמואל כץ: לי אין מקרר אלא יש לי אולם ממוזג שעובד במשך 24 שעות והביצים נשמרות בו ולא באיזו פנה במקרר שפעם עובד ופעם לא עובד.

שמואל כץ: גם אני רוצה שיהיה לי נוח בעבודה ולא יהיה לי חם.

שמואל כץ: אלה הממצאים מתוך העבודה שלי.

שמואל כץ: היקף ייצור ביצי החופש מכלל הביצים.

שמואל כץ: בשוויץ 100 אחוזים, באנגליה כמחצית, ואני חולק על אלירן.

שמואל כץ: יש לנו מסמך נפלא שהוגש לפני מספר שבועות לבג"ץ שאומר מה היקף ביצי החופש, מסמך שחתום על ידי מנכ"ל מועצת הלול והוא מדבר על 1.5 אחוז ובואו נשתמש במסמכים המשפטיים.

שמואל כץ: כאן אנחנו בודקים את גודל הלהקה ומספר המגדלים.

שמואל כץ: אחר כך אני אתייחס לזה.

שמואל כץ: בשוויץ יש הגבלה עד 12,000 למגדלים.

שמואל כץ: מספר המגדלים בירידה.

שמואל כץ: באנגליה אין הגבלה, אין נתונים היות ובאנגליה הבינו שכל מגדל שאוחז חמישים מטילות, מבחינתם הוא מגדל.

שמואל כץ: ברגע שיש לו חמישים מטילות, יש לו אישור למכור לשכנים והוא נהנה והשכנים נהנים ממוצר זול.

שמואל כץ: גם יוקר המחיה נהנה וגם השכנים נהנים מתוצאת זולה.

שמואל כץ: לעומת זאת בישראל אין הגבלה ומספר המגדלים בעלייה מתונה.

שמואל כץ: בישראל יש את דוח השירותים הווטרינריים שאני הולך להתייחס אליו.

שמואל כץ: לפני כשבועיים-שלושה היה כנס של האגודה למדע עופות ודוקטור ענת וייסמן הציגה שם מצגת של ניטור הסלמונלה במשקי מטילות לביצי מאכל.

שמואל כץ: יש שם קשר מאוד מעניין בין גודל הלהקה לשיטת הממשק.

שמואל כץ: אני חושב שאם אנחנו נפנים את הדבר הזה, אנחנו נראה ש-100 או 200 מיליון או אפילו 500 מיליון שקלים שאולי המדינה תיתן, זה בטל בשישים לעומת הנזקים התברואתיים שנגרמים כתוצאה לאזרחים במדינה, כתוצאה מכך שהם צורכים מוצר שאינו בריא.

שמואל כץ: כאשר אנחנו מדברים על סלמונלה בישראל לעומת אירופה, נתוני החורף של מדינת ישראל די דומים לנתונים באירופה.

שמואל כץ: זאת אומרת, המחלות באירופה ברמה נמוכה ונשמרת, גם כאן אנחנו רואים.

שמואל כץ: לעומת זאת, מדינת ישראל שמצאת על סף המדבר – יש לנו חודשים חמים – בחודשים החמים כרגע מהלולים נפגעים בסלמונלה.

שמואל כץ: לסלמונלה יש מחיר במערכת הבריאות הציבורית.

שמואל כץ: אני לקחתי את המצגת והיא הוכנה לפי נתונים של מועצת הלול והשירותים הווטרינריים.

שמואל כץ: מה שהם אומרים, בשבילי זה קדוש.

שמואל כץ: כתוב ב-25 אחוזים מהלולים חיובי, בסוגים שונים של סלמונלה.

שמואל כץ: סוגים שונים.

שמואל כץ: כאן נמצאת הבעיה.

שמואל כץ: אנחנו מוצאים מתאם ישיר.

שמואל כץ: ככל שבלהקה יש יותר מטילות, יש יותר הימצאות של סלמונלה.

שמואל כץ: בלולים קטנים זה כ-10 אחוזים ובלולים מעל 50,000 מטילות זה בינגו.

שמואל כץ: זה או יש או אין.

שמואל כץ: אין אפשרות שלישית.

שמואל כץ: אני חושב שזה נתון שצריך להדליק נורה אדומה בקרב מקבלי ההחלטות.

שמואל כץ: לעומת זאת, כאשר אנחנו בודקים את צורת הממשק עם כלובים או ללא כלובים, אנחנו מוצאים שיש חמישה אחוזים.

שמואל כץ: זאת אומרת, כמעט פי עשר יותר כאשר הלול קטן, מגודל בשיטה מסורתית לעומת לולי הענק.

שמואל כץ: אני רוצה לציין שהשיטה לגדל בסוללות כ-80 עופות למטר היא לא נולדה במדינות חמות אלא היא באה מאירופה ממדינות קרות.

שמואל כץ: לא כל דבר שהאירופאים יודעים לעשות, אנחנו מיד חייבים לרוץ ולאמץ את זה.

שמואל כץ: אנחנו מדינה חמה שגידלו כאן אלפי שנים את הלולים על הרצפה בלהקות קטנות.

שמואל כץ: מסתבר שאולי זאת השיטה שהיא יותר בריאה לציבור.

שמואל כץ: כאן אני בודק את האפשרות במה שקיים בעולם במכירה ישירה במשק ובשווקי איכרים.

שמואל כץ: אני חושב שהדבר הזה יוסיף לירידת יוקר המחייה ולדברים נוספים.

שמואל כץ: בשוויץ היא קיימת, באנגליה היא בין 10 ל-15 אחוזים ולעומת זאת במדינת ישראל היא קיימת והיא לא רשמית.

שמואל כץ: אתמול היה דיון על יוקר המחיה.

יעקב מרגי: כשאתה אומר קיימת ולא רשמית, זה השיווק השחור.

שמואל כץ: אסור לי להגיד את זה.

יעקב מרגי: אני אומר את זה.

שמואל כץ: תכתוב בפרוטוקול.

יעקב מרגי: זה נרשם.

יעקב מרגי: מה שאני אומר, נרשם.

שמואל כץ: אני בודק את המחיר למדף לתריסר ביצים.

שמואל כץ: גם היום הייתה כתבה ב-דה מרקר על הנושא של הפטם, מי בעצם משלם את המחיר הגבוה ומי בעצם נהנה.

שמואל כץ: אני לקחתי שלוש מדינות.

שמואל כץ: בשוויץ הצרכן משלם 24 שקלים, המגדל מקבל 12 שקלים.

שמואל כץ: באנגליה, הפלא ופלא, המגדל מסתפק ב-5.5 והצרכן משלם כפול, 12.

שמואל כץ: במדינת ישראל, כמו במדינת ישראל, הצרכן משלם 21.5, כמעט הכי גבוה בעולם.

שמואל כץ: מי שאומר שבמדינת ישראל משלמים הרבה, הוא צודק.

שמואל כץ: לעומת זאת, שרשרת השיווק לוקחת כמעט שלושת-רבעי מהכסף.

שמואל כץ: למה?

שמואל כץ: אין לי תשובה.

שמואל כץ: אלה נתונים שאפשר לבדוק בסופר, כמה החקלאים מקבלים וכמה הצרכן משלם.

שמואל כץ: אין לזה אח ורע בעולם.

שמואל כץ: כאשר מחפשים את הפתרון, תמיד הולכים למגדל, אולי להוריד לו את שתי אגורות ועם זה ניוושע.

שמואל כץ: אני חייב, לשם הגלוי הנאות, לומר שבאתי לכאן בגלל סיבה אחת מאוד פשוטה.

שמואל כץ: אני לא צריך כסף מהמדינה.

שמואל כץ: ברוך השם יש לו כסף, הרווחתי מספיק כסף, עבדתי בעולם הרבה שנים והרווחתי מספיק.

שמואל כץ: יש לי ארבעה ילדים וחשוב לי שיהיה לי דור המשך במשק והאושר הכי גדול של הוא שהנכדים שלי באים לעזור לי לאסוף ביצים.

שמואל כץ: אם נצליח לשמור על המשק המשפחתי גם לדורות הבאים, הנכדים שלי הם דור חמישי של אוספי ביצים.

שמואל כץ: אין הרבה כאלה.

שמואל כץ: אני רוצה שגם הם יעבירו את הלול.

שמואל כץ: הלול בנוי בצורה כזאת שגם הם יוכלו לאסוף ולהתפרנס.

שמואל כץ: אני חושב שזאת בעצם הציונות האמיתית היום.

שמואל כץ: לשמר את החקלאות המשפחתית הקטנה.

יעקב מרגי: תודה.

דן סיידה: בדיון הזה אני רוצה לתת מספר דגשים בעקבות המצגת ולומר למה אני הזמנתי את הדיון הזה.

דן סיידה: כבר נעשתה עבודה לפנינו על ידי החבר'ה ממועצת הלול והמשרד.

דן סיידה: עשו עבודה טובה שכיסתה את התחום כולל ביצי חופש.

דן סיידה: לא ממציאים כאן את הגלגל ואף אחד לא בא לדיון הזה כדי לומר שממציאים את הגלגל.

דן סיידה: אבל מטרת הדיון היא לתת שניים-שלושה דגשים שאני חושב שלא הובאו לידיעת החקלאים בצורה מספקת.

דן סיידה: הדבר הראשון, שינוי המגמה עליו דיברנו, גם אני בפתיח וגם כמו שראינו במצגת, של תאגידי המזון, החברות הגדולות והשוק האירופאי, השוק המערבי, ומעבר לדברים האלה, הוא חייב להגיע לתודעתם של החקלאים בבואם לעשות את המהלך.

יעקב מרגי: משרד החקלאות לא מודע לכך?

דן סיידה: אמרתי שהוא מודע.

דן סיידה: אמרתי שדיברו על זה.

דן סיידה: אמרתי שזה קיים אבל לא מספיק.

דן סיידה: החקלאי הרגיל מהמושב הפשוט לא יודע ולא נחשף לדברים האלה כמו שהוא צריך להיחשף להם.

דן סיידה: זה דגש ראשון.

דן סיידה: הדבר השני שחשוב לי שידברו עליו הוא שמירה על המשק המשפחתי.

דן סיידה: נוצר רושם שעם הרפורמה הזאת אנחנו עלולים למצוא את עצמנו כסניף של טקסס, כמה חוואים גדולים שיחזיקו את זה.

דן סיידה: יכול להיות שזה טוב, יכול להיות שזו המדיניות של ביבי, יכול להיות שזו המדיניות של הליכוד והיא טובה או לא טובה.

דן סיידה: אני לא כלכלן כדי להתווכח אתה אבל אני כן יודע שאם יהיו כמה חוות כאלה, איפה כל הפיזור של המושבים והחקלאים על כל אדמות המדינה, שמירה על אדמות, שמירה על הגבולות?

דן סיידה: מי שומע את האנשים של החפירות?

דן סיידה: תושבי זרעית ותושבי אביבים ותושבי דובב.

דן סיידה: הם שומעים את זה והם חיים בגבולות והם בפיזור כזה ולכן איזה תמריץ יהיה להם להישאר במקומות האלה כאשר זה ענף שגורם להם לקום בבוקר לעבודה?

דן סיידה: לול במשק המשפחתי חייב להתקיים וזו המטרה לשמה אני כאן, כדי לשמור עליו, במיוחד כשאנחנו שומעים שזה מתאים וזה הולך יד ביד משולב עם העניין הזה של הגידול הזה של החופש שהוא כזה שככל שהלול יותר קטן, הוא דווקא יותר בריאותי.

דן סיידה: הסלמונלה, מחקר עובדתי, יורדת למינימום האפשרי, כך שיש אינטרס גם של המדינה וגם של החקלאים לשמור על הדבר הזה.

דן סיידה: נקודה נוספת.

דן סיידה: אנחנו נבקש בדיון הזה לרתום את כל הגופים, את כל מי שיוכל לסייע, כדי לגרום לכך שיהיו הקלות מהשירותים הווטרינריים כדי שהחקלאים יוכלו, היכן שאפשר.

דן סיידה: היכן שאי אפשר והגודל לא ניתן וזה ממש קיצוני, זה לא.

דן סיידה: אבל היכן שאפשר, שכן יהיה אפשר לשמור על הגידול במשק של החקלאי בביתו.

דן סיידה: את זה אפשר לעשות על ידי מתן הקלות מינוריות, לא בשמים.

דן סיידה: להרחיב את הלול במקום 50 מטרים ל-40 מטרים.

דן סיידה: זה נותן עוד איזה עשרות אחוזים של חקלאים.

יעקב מרגי: לסיכום.

דן סיידה: הכי חשוב שכספי המדינה לא ירדו לטמיון בהשקעות האלה.

דן סיידה: הכי חשוב, אמרתי ועם זה אני אסיים, שרווחתך העוף תגרום לנו גם כלפי שמיה להיות הוגנים יותר וטובים יותר לרווחת בעלי החיים.

דן סיידה: משפט אחרון, לסיום.

דן סיידה: דיברתי על רווחת האדם לפני רווחת בעלי החיים ואני אביא את מוטקה כדוגמה.

דן סיידה: היא חבר שלי במושב.

דן סיידה: הוא מנכ"ל ארגון מגדלי העופות.

דן סיידה: מוטי הוא בן מושב שלי, הוא חבר שלי והיום הוא מנהל את הדבר הזה בשכל אבל אני רוצה להביא אותו כדוגמה.

דן סיידה: זו משפחה של 12 ילדים.

דן סיידה: גדלתי בבית הזה, חייתי אתו בבית.

דן סיידה: אבא שלו כפועל יערן גידל 12 ילדים לתפארת.

דן סיידה: הבן שלו מפקד טייסת והבן השני שלו מפקד בכיר בצה"ל, בוגרי הרווארד, אנשים משכילים וטובים.

דן סיידה: אני בכוונה מביא אותו כדוגמה כדי לומר שהיום גמרנו עם רווחת בעלי החיים.

דן סיידה: קצת רווח לנו כבני אדם ואפשר עכשיו להתחיל לחשוב ולדאוג לרווחת בעלי החיים.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: אני חושב שהדברים מדברים בעד עצמם.

יעקב מרגי: אני מבקש מחבריי קצת איפוק כי אני רוצה לשמוע את משרד החקלאות ואת משרד האוצר כדי לקבל תמונת מצב לגבי היכן זה עומד היום.

יעקב מרגי: אתם בטח חושבים שאני לא אאבד שעה וחצי דיון לריק.

יעקב מרגי: אני צריך לצאת כאן עם סיכום ועם אבני דרך.

יעקב מרגי: לכן אני רוצה לשמוע ממשרד החקלאות מה תמונת המצב היום.

יעקב מרגי: נכון שאתם מחכים לתקנות שלנו, אבל מה לגבי המגמות?

יעקב מרגי: האם יש משקים מגדלים שפונים?

יעקב מרגי: כמה האוצר שם.

יעקב מרגי: כמה נוצל או לא נוצל?

יעקב מרגי: כסף חוזר או לא חוזר?

יעקב מרגי: מה התוכנית בכלל?

יעקב מרגי: לו יצויר שמחר-מחרתיים אנחנו מאשרים את התקנות איך אתם נערכים לכל זה?

אורי צוק בר: משרד החקלאות.

אורי צוק בר: מינואר 2016 מונחות על שולחן הוועדה הזאת תקנות.

יעקב מרגי: מודה באשמה.

אורי צוק בר: גם לפני 2016 הייתי כאן עם תקנות בנוסחים קודמים וחיפשנו פתרונות איך אפשר להעביר את התקנות גם כאשר יש אי ודאות לגבי התקציב לשדרוג הענף והמשרד הניח פתרון גם לנושא הזה.

אורי צוק בר: אני כבר לא זוכר מתי אבל לפני זמן רב הגענו להסכמות בין המשרדים ועם המגדלים, כמעט הסכמות על איזשהו נוסח לרפורמה בענף שייתן מימון לשדרוג לולים וגם תעשה לטובת הצרכן.

אורי צוק בר: בהתחלה החקלאים הסתייגו מהחתימה על הרפורמה הזאת, בהמשך הם כן רצו ואז האוצר לא רצה לחתום על הרפורמה.

אורי צוק בר: עד עכשיו היא לא נחתמה.

יעקב מרגי: באיזה מצב זה עומד היום?

אורי צוק בר: באותו מצב.

אורי צוק בר: יש טיוטת הסכם והוא לא חתום על ידי כל הצדדים.

יעקב מרגי: האוצר לא רוצה לחתום?

יעקב מרגי: חזר בו?

אורי צוק בר: האוצר יסביר.

יעקב מרגי: אני רוצה לאתגר אותו.

אורי צוק בר: יש הסכם שהמשרדים כבר החליטו ואז החקלאים לא רצו, וכשהחקלאים הסכימו, האוצר לא רצה.

אורי צוק בר: כך זה פחות או יותר.

יעקב מרגי: לא הבנתי למה רציתם שגם ראש המועצות יחתמו על ההסכם.

אורי צוק בר: תן לאוצר להסביר את העניין של החתימה.

איתן ברושי: ראשי המועצות חותמים ושר האוצר מממש.

אורי צוק בר: משרד החקלאות נתן את ברכת הדרך.

יעקב מרגי: אמנם זו ועדת החינוך.

יעקב מרגי: משרד החקלאות לא מרבה לפקוד אותי כאן כי חוק צער בעלי חיים עולה כאן פעם בזמן מה, אבל אני לא אוהב תגובות של משרדי ממשלה שהן כאלה פסיביות ואנמיות.

אורי צוק בר: אתה רוצה יותר התלהבות.

יעקב מרגי: אתה רגולטור.

יעקב מרגי: אני רוצה לשמוע יותר אש ולהט.

יעקב מרגי: אני לא שומע ממך להט.

יעקב מרגי: זה שהאוצר לא חתם, לא קרה כלום ואנחנו ממשיכים.

יעקב מרגי: אני צריך מדיניות.

יעקב מרגי: אתם רוצים את התקנות בכל מחיר – נעזור לכם.

אורי צוק בר: אני אסביר.

אורי צוק בר: אני אגיע לזה.

יעקב מרגי: אני צריך שתהיה אגרסיבי בכוונות שלכם ליישם את הרפורמה הזאת.

אורי צוק בר: בכל מקרה, המשרד פועל כל הזמן לטובת רווחת בעלי החיים בכל המישורים ולא רק בנושא המטילות.

אורי צוק בר: גם בנושא הזה אנחנו לכן שמנו כאן תקנות ומצאנו פתרונות איך להתקדם אתן ואיך לעשות את הלולים יותר טובים.

יעקב מרגי: הבאתם לנו את התקנות כמה פעמים.

יעקב מרגי: זה לא הפתרון.

יעקב מרגי: איך מיישמים?

יעקב מרגי: אתה יודע לומר לי איך מיישמים?

אורי צוק בר: אנחנו דורשים דרישות מחמירות מפעם לפעם יותר ויותר מהחקלאים.

אורי צוק בר: כל לול חדש, אנחנו דורשים שהוא יעמוד בסטנדרטים שמתאימים לרוח התקנות האלה.

אורי צוק בר: תוספות מכסות שאנחנו נותנים, במסגרת הכללים שנותנים תוספות מכסות אנחנו כבר דורשים שהם יהיו בלולים שהם לפי הסטנדרטים האלה.

אורי צוק בר: זה מה שאנחנו יכולים לתת.

אורי צוק בר: אנחנו לא יכולים לאלץ חקלאי לפרק את הלול שלו ולבנות לול חדש לפי הסטנדרטים שזאת עלות, כמו שנאמר כאן, לול ממוצע של מיליון שקלים.

יעקב מרגי: יש גידול בספר המגדלים?

יעקב מרגי: יש בקשות חדשות ללולים?

אורי צוק בר: יש בקשות חדשות.

יעקב מרגי: מה המגמה?

אורי צוק בר: אולי מנכ"ל מועצת הלול יודע את המספרים המדויקים, אבל יש תנועה של כמה עשרות מגדלים כל שנה.

יעקב מרגי: כמה מגדלים יש בכלל בארץ?

אורי צוק בר: בסביבות 2,700, 2,800 מגדלים.

יעקב מרגי: טיפה בלב ים.

אורי צוק בר: ביחס לחקלאות, זה אחד הענפים הגדולים.

יעקב מרגי: הרפורמה לא תתחולל אם לא יהיו תמריצים.

אורי צוק בר: עוד לא הגעתי לתמריצים.

אורי צוק בר: אני אאפשר לך.

אורי צוק בר: הרפורמה לא תתקיים אם לא יהיו תמריצים רציניים והמגדלים יבינו שאתם נחושים.

אורי צוק בר: זה בד בבד.

אורי צוק בר: אני לא זורק הכול עליך.

אורי צוק בר: אם תהיה נחישות של המשרד עד כדי לדעת בשוליים היכן לדגדג קצת את המגדלים, שתהיה להם מוטיבציה.

אורי צוק בר: תקשיב, אם אני מגדל היום במשק ביתי בלול הישן ואני שומע שחמש שנים לוקח לי ואני צריך להביא גם מהבית וגם מהאוצר עם הפרוצדורות והבירוקרטיות, אני מדבר כחקלאי עכשיו, אני אקבל רגליים קרות.

אורי צוק בר: צריך כאן שילוב ידיים.

אורי צוק בר: אל תצפו שהחקלאים בצוק העתים שלהם , בחיי היום יום, גם לנהל שגרה וגם להיכנס ולרוץ לירושלים לוועדות התכנון ולכל העולם ואחותו, להסביר למה הוא רוצה ולעבור בירוקרטיות והוצאות.

אורי צוק בר: צריך כאן שמישהו ייקח את זה.

אורי צוק בר: תרשה לי לומר מה עוד עושים כי זה משמעותי.

אורי צוק בר: כשראינו שלא מתקדם הנושא של התוכנית הכוללת לשדרוג הלולים, בסיכום עם משרד האוצר הוקצו 50 מיליון שקלים.

אורי צוק בר: אני מניח שאם יצטרכו יותר, ייתנו גם יותר, על זה נשמע מאיתמר, אבל לנושא של הקמת משטחים, תשתיות ללולים, במאה אחוזים של הממשלה.

אורי צוק בר: כל יישוב שירצה להקים לולים חדשים על תשתיות חדשות, יוכל לקבל מימון מלא לתשתית הזאת.

אורי צוק בר: זה סדר גודל של שני מיליון שקלים.

אורי צוק בר: המשטח שהוא כבר מתוכנן, משרד החקלאות השקיע כמעט 20 מיליון שקלים רק בתב"עות ובתכנון בשנים שחלפו על מנת לההביא כמעט את ה-26 יישובים, אולי פרט לשלושה שלא הצלחנו למצוא שם פתרונות תכנוניים.

אורי צוק בר: כמעט לכל היישובים במעלה יוסף ובמרום הגליל יש פתרונות של תב"ע, של תכנון להקמה.

יעקב מרגי: הקמה של לול מרכזי או להמשיך לשמר את המשקים?

אורי צוק בר: הקמה של לולים בסמוך ליישוב מחוץ לחצר הבית.

אורי צוק בר: בקרקע של המושב אבל מעבר לגדר של הבתים.

יעל גרמן: לאחר הערת חבר הכנסת סידה, האם כל לול בכל גודל?

יעל גרמן: או שאתם נותנים מינימום גודל של לול כדי באמת לממן?

אורי צוק בר: הקול קורא שיצא לנושא הזה דרש ממושב שירצה לקבל את המימון לתשתית, קודם כל זאת הסכמה של אגודת המושב כי זה משותף, הקרקעות האלה הן של כלל המושב, והם צריכים להראות שיש להם מספיק מגדלים שמעוניינים לעבור ללול החדש, כי אנחנו לא רוצים להשקיע במשטח כזה ואחר כך הוא יישאר ריק.

אורי צוק בר: יש לנו מושב אחד שעומד בו כבר שבע שנים משטח ריק שבנינו והשקענו בו כסף.

אורי צוק בר: גודל מינימלי של לול בקול קורא, נדמה לי 6,000 או 7,000 מטרים.

קריאה: 7,000 מטרים.

אורי צוק בר: הייתה הערת ציבור להוריד ל-6,000.

אורי צוק בר: אנחנו עוד לא פרסמנו את קול הקורא הסופי כי קיבלנו כמה הערות.

איתן ברושי: כל העניין הזה נכשל.

איתן ברושי: לא קרה כלום.

יעקב מרגי: לכן אנחנו כאן.

איתן ברושי: שאל את האוצר למה הוא לא משלם.

אורי צוק בר: 6,000 מטילות, זה סדר גודל של כמו שני לולנים ממוצעים היום שיש בגליל.

אורי צוק בר: הם יכולים לעשות את זה או בגידול, או לבד או יחד עם מישהו, אבל במשטח מרוכז שיש בו מקום ל-70,000 מטילות.

יעקב מרגי: מה שנקרא דו משפחתי.

אורי צוק בר: יכול להיות דו משפחתי, אבל הוא יהיה מותאם ל-70,000 מטילות שזה התכנון המקורי שנעשה לפני שבע שנים בערך.

אורי צוק בר: אמרתי, הסתיימו האישורים בוועדות התכנון בשנה-שנתיים האחרונות.

אורי צוק בר: אם אני לא טועה, ל-23 יישובים יש תוכניות לכל יישוב, בין שניים לשלושה משטחים.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: אני עוצר אותך בשלב זה.

יעל כהן-פארן: שאלה.

יעל כהן-פארן: התייחסת להעברת כספים, לא ברור לי באיזה סדר גודל, למימון של לולים חדשים.

יעל כהן-פארן: אתה מתייחס לכל סוג של לול לפי התקנות?

יעל כהן-פארן: לא רק ללולים ללא כלובים?

אורי צוק בר: כסף לשדרוג הלולים, כמו שאמרתי קודם, אין כרגע.

אורי צוק בר: אין תוכנית מאושרת.

אורי צוק בר: מה שיש כרגע, זה רק להקמת משטחים שאחר כך החקלאי יצטרך לבנות תשתיות עליהן יצטרכו לבנות לבד את הלולים.

אורי צוק בר: זה כרגע מבחינה תקציבית אם יהיה הסכם על הכול.

אורי צוק בר: לגבי סוג הלול, אנחנו ניתן את הכסף לכל לול שיעמוד בכללים שהם הסטנדרט האירופי המינימלי.

אורי צוק בר: יותר מזה, כאשר דיברנו, עת היה על הפרק המימון ללולים, דיברנו גם על תוספת של אחוזים נוספים ללול שייבנה כלול ללא כלובים וישבנו גם עם מר וולפסון מאנימלס או תנו לחיות לחיות.

יעקב מרגי: ברבע השעה שנותרה לנו, אני רוצה להיות יעיל ואפקטיבי כי אני רוצה להוציא מכאן סיכום שיהווה תשתית לדיון הבא.

יעקב מרגי: בקצרה תן לנו תמונת מצב לגבי העמדה שלכם ולאחר מכן נעבור לאוצר.

מוטי אלקבץ: מזכיר ארגון מגדלי העופות, תושב ספסופה.

מוטי אלקבץ: אני אתייחס גם לדברים שאורי אמר וגם לדבריו של שמוליק.

יעקב מרגי: תהיה הכי אפקטיבי.

מוטי אלקבץ: נתחיל בזה שמול האוצר התקיים דיון ארוך מאוד ומתיש.

מוטי אלקבץ: האוצר תחת אג'נדה של יוקר המחיה בלי להתייחס לאפשרות קיום של המגדל לאחר שניישם את הדרישות של האוצר.

מוטי אלקבץ: קיימנו דיון והגענו לאיזשהו מתווה ולא נכון הוא שמשרד החקלאות חתם.

מוטי אלקבץ: משרד החקלאות סירב לחתום.

מוטי אלקבץ: המנכ"ל סירב לחתום והסיבה הייתה סיבה פרסונלית לא עניינית.

מוטי אלקבץ: באותה עת היה סכסוך בין משרד האוצר למשרד החקלאות על רקע אחר של התיישבות ביהודה ושומרון שלא קשור אלינו ומכאן שהנושא לא נפתר.

מוטי אלקבץ: נכון שביקשנו את החתימה של ראשי הרשויות כי יש להם מעמד בכל זאת בתוך היישובים.

יעקב מרגי: חשבתי שרק בוועדת כספים אוסרים נושא אחד בגלל נושא אחר.

מוטי אלקבץ: לא.

מוטי אלקבץ: דיברנו על התקציב.

מוטי אלקבץ: סוכם על תקציב של 350 מיליון שקלים כאשר מתוכם כ-60 מיליון עבור תשתיות, במאה אחוזי תשתיות, ושאר התקציב היה אמור לממן סדר גודל של 60 שקלים לעוף כדי לצאת לרפורמה.

מוטי אלקבץ: הרפורמה לא התייחסה רק ללולי סוללה.

מוטי אלקבץ: היא מתוקצבת גם ללולים רגילים ולזה אני אתייחס.

מוטי אלקבץ: מכיוון שזה לא יצא לפועל גם משרד האוצר וגם משרד החקלאות קיימו דיון ביניהם על פיילוט כאשר לדיון הזה אנחנו לא זומנו.

מוטי אלקבץ: המשמעות של הפיילוט הזה, מבחינתי יש בו ברכה אבל יש גם קללה.

מוטי אלקבץ: הפיילוט מדבר על 100 אחוזים תשתיות אבל ברור לנו שללא תקציב למגדל במשק המשפחתי, אותם אזורי גידול יהפכו להיות אזורי גידול לטובת טייקונים.

מוטי אלקבץ: הם לא ישרתו את המשק המשפחתי כלל וכלל.

מוטי אלקבץ: הטייקונים ייהנו מתקציב מדינה וישתלטו על הענף.

מוטי אלקבץ: כיוון שכך, אנחנו הוצאנו את העמדה שלנו, נייר עמדה ביחס לפיילוט.

מוטי אלקבץ: יתרה מכך.

מוטי אלקבץ: משרד החקלאות – לא אנשי המקצוע במשרד החקלאות אלא הנהלת המשרד שזה המנכ"ל והשר – כדי להכביד עלינו ולהוביל אותנו בכוח לאיזשהו מתווה שבסופו אנחנו נצטרך להוציא את כל הכסף, מכבידים עלינו באמצעות דרישות של השירותים הווטרינריים, דרישות הזויות שבחינה מקצועית אפילו הן לא נכונות, כמו רצפות בטון שאנחנו נהיה אמורים ליישם אותן החל מה-1 ביולי 2019, כל מיני דרישות של רשתות בגודל של שניט סנטימטרים ואם הן יהיו 2.2, לא יאשרו אכלוס?

מוטי אלקבץ: אני לא יודע בדיוק.

מוטי אלקבץ: מה-1 בינואר יש דרישות נוספות.

מוטי אלקבץ: חוץ מזה, אנחנו עומדים גם מול דרישות של המשרד להגנת הסביבה.

מוטי אלקבץ: שמוליק חושב שהוא נמצא באיזשהו מקום שהוא נותן פתרון לכל.

מוטי אלקבץ: טיפול בזבל עופות, זה לא מה שקורה אצלו.

מוטי אלקבץ: טיפול בזבל עופות המתייחס לטיפול בהוצאת הזבל ופיזורו לאחר מכן בשטחים חקלאיים, איך מטפלים בזבל.

מוטי אלקבץ: נכון להיום נתן לפזר אותו בשטחים חקלאיים ולחרוש וכך הוא משביח את הקרקע.

מוטי אלקבץ: המשרד להגנת הסביבה דורש טיפול לפני כן, דורש טיפול בנושא ריחות.

מוטי אלקבץ: הציבור צריך לדעת שיש מומחי ריחות שמסתובבים והם מומחים בריחות, איך עושים את זה, איך בודקים האמינות שלהם.

מוטי אלקבץ: כל זה מוביל אותנו לכך שהיום הפיילוט, כפי שאמרתי שיש בו ברכה, יהיו אזורי גידול, יש בו גם קללה בכך שהוא ישמש רק קבוצה קטנה מאוד שתשתלט על הענף ותוציא את המגדלים הקטנים מהענף הזה.

מוטי אלקבץ: אנחנו דורשים בכלל, לא רק ביחס ללולי חופש, אנחנו דורשים קודם כן התייחסות תקציבית להוצאת הלולים מתוך המושב או שדרוג הלולים בהתאם לדוח צביקה כהן שזה דוח שמקובל על ידי השירותים הווטרינריים ועל ידי משרד החקלאות.

יעקב מרגי: הוכן דוח שמקובל עליכם?

מוטי אלקבץ: הוא מקובל עלינו.

מוטי אלקבץ: הוא נעשה בתיאום אתנו.

יעקב מרגי: על ידי מי הוא הוזמן?

מוטי אלקבץ: משרד החקלאות.

אורי צוק בר: המנכ"ל הקודם של משרד החקלאות.

יעקב מרגי: חשוב שייאמר.

מוטי אלקבץ: נכון שיש שם מחלוקת מסוימת מול השירותים הווטרינריים אבל אני חושב שאפשר לסגור בנושא של מרחקים.

מוטי אלקבץ: אני דורש כאן, כדי ליישם כל תוכנית ושתהיה הכי נכונה, צריכה להיות מגובה בתקציב.

מוטי אלקבץ: .

מוטי אלקבץ: החקלאי ביערה, בזרעית, באביבים ובדובב לא יוכל לעמוד בהוצאה.

מוטי אלקבץ: שמוליק ציין כאן איזה נתון שחלקו לקוח מהעיתונות לפי 25 אחוזים מהלולים במדינת ישראל נגועים בסלמונלה.

מוטי אלקבץ: לא נכון.

מוטי אלקבץ: נקודה.

יעקב מרגי: המספר גדול יותר?

מוטי אלקבץ: הרבה יותר נמוך.

מוטי אלקבץ: צריך לדעת שאנחנו כמגדלים יזמנו את מהלך ניטור הסלמונלה בלולים שלנו תוך כדי שאנחנו מתקצבים את הניטור.

מוטי אלקבץ: יתרה מכך, משרד החקלאות והשירותים הווטרינריים אמורים לבצע ניטור פעם בשנה.

מוטי אלקבץ: אין להם תקציב והם לוקחים את זה מאתנו.

יעקב מרגי: לא 25 אחוזים.

יעקב מרגי: כמה?

מוטי אלקבץ: לא 25 אחוזים.

מוטי אלקבץ: סדר גודל של אחוזים בודדים.

מוטי אלקבץ: מול יתייחס לזה.

מוטי אלקבץ: הציבור צריך לדעת שיש 700 סוגי סלמונלה, מתוכם יש שלושה סוגי סלמונלה שמסוכנים לציבור.

יעקב מרגי: סלמונלה היא סלמונלה.

מוטי אלקבץ: לא.

מוטי אלקבץ: סלמונלה היא לא סלמונלה.

יעקב מרגי: משרד האוצר.

יעקב מרגי: האם מבחינת

יעקב מרגי: כם יש רפורמה ויש תקצוב?

יעקב מרגי: היכן זה עומד?

יעקב מרגי: יש ניצול או אין ניצול של זה?

תמר לוי בונה: מילה על ענף ההטלה.

תמר לוי בונה: יש לנו כאן ענף שמבחינת המגדלים זוכה לשלל תמיכות.

תמר לוי בונה: יש גם תמיכה ישירה למגדלים בדמות חוק הגליל.

יעקב מרגי: פתיחה מתבקשת ולגיטימית, אבל תעברי לנושא שלנו.

מוטי אלקבץ: זה חלק מהמגדלים.

תמר לוי בונה: למרות כל ההגנות והתמיכות שניתנות כיום כבר לחקלאים, אנחנו החלטנו לממן מתקציב מדינה 50 מיליון שקלים לתקצוב 100 אחוזים מעלות המשטחים עליהם דיבר חברי ממשרד החקלאות אורי צוק-בר.

תמר לוי בונה: זה הבסיס עליו ייבנו לולים.

תמר לוי בונה: צריך להגיד שאנחנו בדרך כלל לא נותנים 100 אחוזים מענק.

תמר לוי בונה: תסתכלו על נהלי התמיכה שמשרד החקלאות מוציא אתנו – אין דבר כזה 100 אחוזי מענק.

איתן ברושי: התכוונו למענק על התשתיות.

איתן ברושי: לא נותנים 100 אחוזים מענק אלא נותנים לתשתיות 100 אחוזים.

תמר לוי בונה: בשל החשיבות החלטנו לתת לנוהל הזה של 50 מיליון שקלים, סכום גבוה מאוד ביחס לגודל הענף.

יעקב מרגי: מה בגורל ה-360 שהיו אמורים להיות?

תמר לוי בונה: אתה שואל לגבי הרפורמה.

יעקב מרגי: כן.

תמר לוי בונה: אנחנו ישבנו עם המגדלים.

יעקב מרגי: אנחנו עכשיו אחרי.

יעקב מרגי: הם לא היו בסדר.

יעקב מרגי: הם לא חתמו.

תמר לוי בונה: חיכינו עד 5:00 בבוקר כדי לקבל את החתימה שלהם בליל התקציב ולהתניע את הדבר הזה אחרי באמת עשור של ניסיונות.

תמר לוי בונה: לצערנו החתימות לא הגיעו.

יעקב מרגי: לא שריינתם את ה-360.

תמר לוי בונה: ניסינו בשבועות לאחר התקציב עוד לעשות קרבות אחרונים ולהגיע ואז צצו עוד בעיות מצד זה ומצד זה.

יעקב מרגי: כמה יש היום לטובת הרפורמה?

תמר לוי בונה: 50 מיליון שקלים ששריינו לטובת המשטחים.

יעקב מרגי: המשטחים בלבד.

יעקב מרגי: והם מנוצלים?

תמר לוי בונה: אנחנו יצאנו לנוהל רק עכשיו.

תמר לוי בונה: לא הגענו להסכמות על הרפורמה ולמרות שלא הגענו להסכמות, בדרך כלל אנחנו לא עושים את זה, החלטנו להקצות באופן עצמאי 50 מיליון שקלים כדי כן להתניע את המהלך.

איתן ברושי: האוצר השיג את מטרתו.

איתן ברושי: לא יקרה שום דבר.

איתן ברושי: זאת הייתה מטרת האוצר, לתת אגוזים למי שאין לו שיניים.

יעקב מרגי: אתה רוצה להגיע לתכלית ראויה?

יעקב מרגי: ברשותך, שאלה.

יעקב מרגי: אני אדם פרקטי.

יעקב מרגי: לו יצויר שמחר-מחרתיים אנחנו מתעוררים מהתרדמת שלנו ולוקחים את הנושא הזה ברצינות וגוררים את כולם לדחוף אותו.

יעקב מרגי: אם יהיה הסכם, האוצר יעמיד לטובת הרפורמה את ה-360?

תמר לוי בונה: לצערי בעת הזו, כיוון שבליל התקציב חיכינו עד 5:00 בבוקר, עד הרגע האחרון, ומרגע שבו לא קיבלנו את החתימות, התקציב לא ברשותנו.

יעקב מרגי: אני אענה במקומך.

יעקב מרגי: אנחנו לא בית משפט שצריך לומר מי צודק ומי לא צודק.

יעקב מרגי: לי אין ספק, ואני אומר את זה בביטחון מלא, שמרגע שיחתמו כל הצדדים – ולא רק לחתום אלא באמת יהיה פרויקטור לנושא הזה שיקבע לוח זמנים, תאריכים, אבני דרך ולעזור למגדלים לעבור, לא פשוט, לסייע למגדלים לעשות זאת בצורה הכי נוחה וידידותית ולא בירוקרטית – אני חושב שגם האוצר ישים את הכסף.

יעקב מרגי: זה לא סכום גדול.

יעקב מרגי: אני הינוקא אומר לכם את זה.

יעקב מרגי: זה לא סכום גדול ואין לי ספק, למרות שבצדק את לא יכולה להתחייב לכך.

שמואל לויט: מנכ"ל המועצה לענף הלול.

שמואל לויט: מאחר ונזרקו נתונים לגבי נתוני המועצה ובחרו את הנתונים הלא מחמיאים, אני אומר את הנתונים המעודכנים לשנת 2018.

שמואל לויט: לא של שנים קודמות כי הסקר התחיל, כפי שאמר מזכיר הארגון, ביוזמת המועצה, המגדלים ומנהל השירותים הווטרינרים.

שמואל לויט: אנחנו היום הגענו בטיפוסים המסוכנים ש הסלמונלה, שזה אינטריטידיס וטיפימוריום, לרמה האירופאית.

שמואל לויט: האירופאים הגיעו לזה לאחר 15 שנות ניטור.

יעקב מרגי: כמה הם מוכנים לסבול?

יעקב מרגי: כמה אחוזים באירופה?

שמואל לויט: ברמה של שני אחוזים.

שמואל לויט: במסוכנים אנחנו ברמה האירופאית.

יעל גרמן: אדוני היושב ראש, אני אדבר ממש בקצרה.

יעל גרמן: קודם כל, לגבי הסלמונלה.

יעל גרמן: נכון שיש מספר סוגים של סלמונלה אבל אין אפילו סוג אחד שהוא בריא.

יעל גרמן: זאת אומרת, אנחנו צריכים לדאוג לכך שלא תהיה בכלל סלמונלה כי גם אם היא גורמת לשלשול וגם אם היא חולפת כך, עדיין אנחנו צריכים לדאוג.

יעל גרמן: אני רוצה להזכיר שהווטרינר הראשי של תנובה אמר שלדעתו בכל התרנגולות שנמצאות באטליזים וברשתות השיווק, יש סלמונלה.

יעל גרמן: לא אני אמרתי את זה אלא אמר את זה וטרינר ראשי.

יעל גרמן: אנחנו צריכים לצאת מהכלוב המנטלי שלנו, מהמחשבה שתרנגולות צריכות להיות בכלוב.

יעל גרמן: אני התרגשתי גם מהדברים של דן סידה וגם מהדברים של שמוליק כץ.

יעל גרמן: זאת פשוט הייתה ציונות לשמה.

יעל גרמן: נכוןש זה עדיין לא האידיאל, אבל זה בדיוק צריך להיות.

יעקב מרגי: הכול או לא כלום, זאת לא תוכנית עבודה אצלי.

יעל גרמן: נכון.

יעל גרמן: אני מסכימה.

יעל גרמן: יש לנו כאן דוגמה איך הוא מממן את זה.

יעל גרמן: לא הספיקו כאן היום להציג את המצגת.

יעקב מרגי: יהיה עוד דיון.

יעל גרמן: אני מתארת לעצמי שבמצגת ניתן יהיה לראות שעל ידי כך שאנחנו באמת נשלם, ואני מאמינה שהצרכנים כן מוכנים לשלם עבור ביצי חופש, אז אנחנו נוכל לממן.

יעל גרמן: יש לי הצעת חוק ששר החקלאות כל פעם מבטיח שהוא יסיים אבל כל פעם הוא לא נמצא בוועדה והיא לא עוברת.

יעל גרמן: הצעת החוק לא תעלה שקל אחד למדינת ישראל אבל היא תקדם את כל מה שאנחנו מדברים.

אורי צוק בר: אנחנו בעד הצעת החוק.

יעל גרמן: אני יודעת.

יעל גרמן: לסמן את הביצים אפס - אורגני, 1 – חופש, 2 – לול וכן הלאה.

יעקב מרגי: אלמלא משמעת קואליציונית, אתמוך בהצעת החוק.

איתן ברושי: בפעם האחרונה שהקימו לולים חדשים בגליל, זה היה בממשלה אחרת שהעדיפה את הגליל על יהודה ושומרון.

איתן ברושי: הממשלה הזאת מקצה כל יום כספים ליהודה ושומרון ואין לה כסף לחקלאים שרק עכשיו דיווחו על מנהרות נוספות שנחשפו בצפון, מנהרות שיכלו לאפשר כיבוש הגליל.

איתן ברושי: הייתי שם לפני ימים ספורים ונפגשתי עם המגדלים.

איתן ברושי: מי שחושב שיעשו מכרז דמה על תשתיות ולא יבנו לולים, זה בדיוק מה שהאוצר רוצה, להגיד שהוא התכוון אבל לא יצא כלום.

איתן ברושי: לא יקרה כלום בתקופה הקרובה כי אין למדינה כסף להרפתקאות.

איתן ברושי: לכן אני אומר לחבריי מהגנת הסביבה, תהיו יותר מתונים בעת הזאת כי המלחמה היא לא אתנו.

איתן ברושי: לאיכות הסביבה ולדואגים לשמירת הטבע אין יותר בני ברית יותר מאשר החקלאים.

איתן ברושי: אנחנו השצ"פ הכי גדול של המדינה.

איתן ברושי: בלעדינו אין שטחים פתוחים וירוקים ולא פעם אני מוצא אותנו בעימותים מיותרים.

איתן ברושי: לכן החקלאות היא הביטחון של השטחים הפתוחים והירוקים.

איתן ברושי: ענף הלול הוא ענף מרכזי.

איתן ברושי: הפטם וההטלה.

איתן ברושי: הפטם וההטלה וחוק הגליל, אנשי צבא הקבע בצפון אלה הם החקלאים והם בבגדי עבודה כל החיים.

איתן ברושי: הם לא באים עכשיו לחודש-חודשיים אלא הם כל החיים בקו העימות.

איתן ברושי: מה המדינה עושה?

איתן ברושי: היא מערערת את החוסן ואת הביטחון.

איתן ברושי: לכן אני חושב שחבריי צריכים לדעת שהלול הוא ענף מרכזי.

איתן ברושי: אני רוצה לברך את משרד החקלאות.

איתן ברושי: אתמול התבשרנו שהוסר הבג"ץ של כאילו אלה שדואגים לרווחת בעלי החיים ומתעלמים מכל היתר.

איתן ברושי: החיים בנויים מאיזונים וצריך למצוא את האיזון הנכון בין שמירה על רווחת בעלי החיים ולא פחות דאגה לחקלאים.

איתן ברושי: לכן הבג"ץ הוסר ואולי הגיע הזמן שתלמדו שאם לא תהיו יותר מאוזנים, הכול או לא כלום ייגמר בכלום.

איתן ברושי: תשמרו על החקלאות.

איתן ברושי: תודה.

יעל כהן-פארן: בהמשך לדבריו של ברושי, אני מציעה לכולם להיות יותר מאוזנים ולהגיד משהו מאוד פשוט.

יעל כהן-פארן: אם היום המדינה תיתן מימון לכלובים שהם בסוללות, לחידוש כלובים, הנייר הזה הוא יותר ממה שיש מקום לתרנגולת בתקנות החדשות.

יעל כהן-פארן: צריך לשים את זה על השולחן.

יעל כהן-פארן: זה מנוגד לחוק צער בעלי חיים.

יעל כהן-פארן: אתם רוצים, שנו את החוק.

יעל כהן-פארן: תכתבו שמותר להתעלל בבעלי חיים אבל לא, מדינת ישראל חוקקה חוק כבר לפני הרבה שנים שאסור להתעלל בבעלי חיים.

יעל כהן-פארן: לכן הכיוון היחיד שאני רואה, אם המדינה הולכת לשים כסף, ואני רוצה שהיא תשים כסף, ברושי, ביחד יש לנו אנשים גם מהקואליציה שרוצים לזוז אתנו קדימה.

יעל כהן-פארן: הכסף צריך לתת רק לכיוון של לולים ללא כלובים.

יעל כהן-פארן: נקודה וסוף פסוק.

איתן ברושי: מיליארד שקלים.

אורי צוק בר: אם זה מה שנעשה, לא יהיה שדרוג.

יעל כהן-פארן: יהיה שדרוג.

יעל כהן-פארן: זה לא עולה יותר.

יוסי וולפסון: כפי שאמרה חברת הכנסת יעל גרמן, הגיע הזמן שהממשלה תצא מהכלוב.

יוסי וולפסון: התקנות שאנחנו מדברים עליהן הן העתקה של חקיקה אירופאית מ-1999.

יוסי וולפסון: עברו 18 שנים מאז החקיקה הזאת.

יוסי וולפסון: בקליפורניה שהיא מדינה בארצות הברית אבל היא כלכלה מהגדולות בעולם, אסרו לגמרי על כל השיטות של הכלובים, כולל הכלובים המאובזרים שמשרד החקלאות עכשיו ומשרד האוצר רוצה לממן את התשתיות.

יוסי וולפסון: מסצ'וסטס.

יוסי וולפסון: כל שנה-שנתיים מתווספת עוד מדינה לרשימה הזאת.

יוסי וולפסון: יצרנית הביצים הגדולה ביותר באירופה אסרה, שם בית המשפט אסר, על כל שיטות הגידול בכלובים, גם הכלובים המאובזרים שמשרד החקלאות רוצה בהם וגם כלובים מאובזרים קצת יותר גדולים.

יוסי וולפסון: קליפורניה ומסצ'וסטס לא רק אסרו על הגידול בכלובים אלא גם על מכירה של ביצים.

יעקב מרגי: אני מציע לך להתמקד בדברים החשובים ביותר למסר כמסרים לדיון הבא כי אני נועל את הדיון בדיוק בעוד דקה.

יוסי וולפסון: ב-2025 התעשייה בארצות הברית, בכל ארצות הברית, בעקבות דברי החקיקה האלה ובגלל מעבר של חברות לביצים ללא כלובים, רוב התעשייה בארצות הברית צפויה להיות ללא כלובים.

יוסי וולפסון: מדברים על תאגידים כמו וולמרק, מדברים על תאגידים כמו סדקסו.

יוסי וולפסון: הגיע הזמן לבנות את התקנות.

יעקב מרגי: ידידי, אני אתן לך להמשיך את הדברים שלך בדיון הבא.

יעקב מרגי: אני חושב שהדברים הם חשובים.

דן סידה (ש"ס: אם נגיע לסעיף 13 בתקנות, נגיע ללול ללא כלובים.

יעקב מרגי: אנחנו נותנים לך תשתית לעבודה בדיון הבא, בחודשים הבאים.

דן סיידה: משפט אחד.

דן סיידה: אני חושב ששורש הבעיה – וכבוד היושב ראש ואני חברים במפלגה שלא חשודה לא בימניות יתר ולא בשמאלניות יתר אלא אנחנו במרכז – ואני אומר לכם בצורה הכי ברורה שמפלגת העבודה הובילה את החקלאות בישראל במשך כל שנות קיומה וידעה להוביל.

דן סיידה: תמיד כשהגענו לגליל, לנגב ולכל המקומות האלה, היא ניהלה את זה יפה והגענו עד הלום.

דן סיידה: עובדה שאנחנו כאן מדברים כך.

דן סיידה: אבל המפלגה שחשבנו שהיא התיישבותית במהותה, מפלגת הבית היהודי, שחשבנו שתוביל את החקלאות בישראל, כנראה שהיא מקובעת רק על גבולות יש"ע ורמת הגולן.

דן סיידה: זאת מהות הבעיה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: אני רוצה לסכם את הדיון ולתת שיעורי בית לישיבה הבאה.

יעקב מרגי: אני מבקש לקבל לוועדה את מדיניות משרד החקלאות בכתב לגבי יישום הרפורמה, כולל לוחות זמנים, אבני דרך, כולל עלויות וכל מה שרפורמה צריכה.

יעקב מרגי: אני מבקש לקבל לוועדה בכתב את כל המדיניות המפורטת, 30 ימים מהיום.

יעקב מרגי: אני מבקש לקבל בכתב את מדיניות המשרד להגנת הסביבה לגבי יישום הרפורמה והמצב הנוכחי היום, אם הוא מניח את דעתו או לא ומה צריך לעשות לגבי יישום הרפורמה.

יעקב מרגי: משרד האוצר.

יעקב מרגי: אני מבקש עמדה עקרונית של משרד האוצר במידה ויהיה הסכם, האם יהיה ניתן לחדש את ההבנות שהיו לגבי התקצוב המלא של הרפורמה.

יעקב מרגי: 30 ימים מהיום יתקיים בעזרת השם דיון המשך על הנושא הזה.

יעקב מרגי: אני אומר לכם חד משמעית שאני כנראה לא הולך להרפות מהנושא.

יעקב מרגי: התפניתי קצת מבעיות החינוך, טיפלנו בהן בארבע השנים האחרונות, ויהיה לנו יותר זמן לרפורמה הזאת ולתקנות האלה.

יעקב מרגי: לכן אני אשב לכם על הזנב, סליחה על הביטוי, כדי להתחיל לנוע בכיוון מסוים.

דן סיידה: תודה רבה ליושב ראש חבר הכנסת מרגי על זימון הדיון.

יעקב מרגי: תודה רבה.