ועדת החוקה, חוק ומשפט, כנסת 20, פרוטוקול מספר 746, 2018-12-25 15:00

ניסן סלומינסקי: רבותי, צהרים טובים.

ניסן סלומינסקי: אני מתנצל קצת על האיחור אבל היתה לנו ישיבה עם אנשים שהיה קשה לעצור וברוך השם, מתברר שהמדינה, כשיש דברים שעובדים עם הלב, אז המדינה גם יודעת לעבוד עם הלב.

ניסן סלומינסקי: אני שמח לשמוע שהרבה דברים מתממשים.

ניסן סלומינסקי: אנחנו עכשיו מתכנסים פה לדיון מהיר בנושא של התפטרות ראש מערך הגיור, הרב יצחק פרץ, לאור קשיים במערך הגיור.

ניסן סלומינסקי: זו הצעה שהוגשה על ידי חברינו חבר הכנסת אלעזר שטרן, יהודה גליק וקסניה סבטלובה, שילדה.

ניסן סלומינסקי: אנחנו מאחלים לה מזל טוב.

ניסן סלומינסקי: אלעזר, מאחר וזו הצעה שלך, בא תציג את הנושא.

אלעזר שטרן: תראו, הדיון הזה הוא כמובן עוד הזדמנות אולי להעלות כאן את הנושא הכואב מאוד של ההתבוללות ההולכת וגוברת בתוך מדינת ישראל.

אלעזר שטרן: אין דיון על העובדות, אני מקווה גם לא על החומרה של הדברים האלה.

אלעזר שטרן: פעם אמרו 300 - הביאו 300,000 לא יהודים.

אלעזר שטרן: אנחנו לא מדברים על זה, גם כמובן שאין לנו טענות.

אלעזר שטרן: אנחנו חושבים שהעלייה מחבר העמים, ששם אולי עיקר האתגר, הצילה את מדינת ישראל מכל הבחינות אבל אנחנו מדברים על כ-140,000 אנשים טרם החתונה שלהם.

אלעזר שטרן: אנשים, נשים וטף, ככה צריך לומר את זה, וכל יום מתווספים אליהם ללא קשר לעלייה כ-14,15 תינוקות שנולדים כאן.

אלעזר שטרן: כמו התינוקות, גם חלק מאותו פוטנציאל של 140,000, 150,000, הם לא עולים חדשים בחלקם הגדל והולך.

אלעזר שטרן: זה אנשים שנולדו כאן, משרתים כאן אתנו, נפגשים עם החברה הישראלית, מתחתנים אתנו.

אלעזר שטרן: כמובן שלפי החוק במדינת ישראל הם לא יכולים, גם אם הם רוצים להתחתן כדת משה וישראל.

אלעזר שטרן: אולי יש להם מזל, ואם הם רוצים למול, הם יכולים למול ואם לא, גם יש הרבה מוהלים שלא מוכנים למול אותם.

אלעזר שטרן: התופעה הולכת וגוברת, ומדינת ישראל הולכת ומאבדת מיהדותה למעט אלה שמחפשים את היהדות שלהם.

אלעזר שטרן: שיהיה להם לבריאות אבל לנו יש אחריות על החברה הישראלית בכלל ועל מדינת ישראל כמדינת הלאום של העם היהודי ועל בית לאומי לעם היהודי, והבית הלאומי לעם היהודי תורם רבות מאוד לכרסומו של הבית היהודי, של ישראל כמדינת הלאום של העם היהודי, וכל החוקים שנעביר פה על הלאום ועל הגאווה ועל אנחנו – זה לא יעזור.

אלעזר שטרן: אנחנו חגגנו השבוע - חלק מהנוכחים פה היה בבית הנשיא - את המתגיירת ה-10,000 בקורס נתיב בצה"ל, שזה סוג של שמורת טבע.

אלעזר שטרן: אני אמרתי שם ואני אומר היום לפרופסור בני איש שלום, כנשיא המכון ללימודי היהדות, כהמלצה של ועדת נאמן, יש לו זכויות רבות בעניין הזה אבל אנחנו יודעים בכאב רב – איך הרב דרוקמן אמר לי?

אלעזר שטרן: הוא אמר לי: אלעזר, תתחיל עם הדברים לאט כמו שהתחלת עם הגיור, יש לך עולם הבא מובטח.

אלעזר שטרן: אמרתי לו: הרב, אתה רוצה שכשאני אכנס למשרד פה, בכנסת, כמו לכל משרד שאני סוחב איתי את המספרים המתעדכנים האלה, של כמה התגיירו ואני אגיד: וואו, מה עשיתי?

אלעזר שטרן: ואני נכנס כל בוקר למשרד, רואה את המספרים האלה ושואל: למה רק?

אלעזר שטרן: הדיון הזה, אדוני היושב ראש, הוא ה"למה רק"?

אלעזר שטרן: אנחנו לא פותחים פה את הכל.

אלעזר שטרן: הטריגר לדיון הזה זה כמובן ההתפטרות של הרב יצחק פרץ, שצריך לומר: הרב יצחק פרץ לא ייצג את הדרכים המקלות ביותר לגיור.

אלעזר שטרן: הוא עוד מלשכתו – אולי אנחנו הכרנו אותו אני חושב, כשהתחלנו עם הגיור כראש לשכתו של הרב עמר, אם אני צודק.

אלעזר שטרן: ייאמר לזכותו של הרב עמר ולזכות הרב פרץ שאנחנו ראינו בהם שותפים.

אלעזר שטרן: במאמר מוסגר אגיד: ניסן, אולי זה לא פלא שהם לא אשכנזים בדברים האלה.

אלעזר שטרן: אני אז הייתי אצל הרב עמר ושאלתי אותו: למה אתה מקשיב לאשכנזים?

אלעזר שטרן: אז הוא אמר לי: אתה לא מתאר לעצמך מה הם עושים לי.

אלעזר שטרן: אני מדבר אתך על פרויקט שהתחיל עם הרב עובדיה.

אלעזר שטרן: בשורה התחתונה, כשאנחנו מסתכלים עכשיו על האחוזים הפוחתים של המתגיירים, על אי מינוי דיינים מחליפים – אני לא רוצה לנקוט במספרים.

אלעזר שטרן: אני יכול להגיד לך 16 דיינים על רה-ארגון שמתמשך ארבע שנים.

אלעזר שטרן: על רבנים ראשיים שבחלופות בינם לבין עצמם יוצרים פערים שבתי הדין נפגעים מזה.

אלעזר שטרן: ועל משחקי הכוחות בתוך הרבנות הראשית אני אגיד את האמת:

אלעזר שטרן: חלק מהדברים נובעים מתוקף העובדה שאף אחד מהם הוא לא דיין.

אלעזר שטרן: פעם ראשונה בהיסטוריה של מדינת ישראל שיש שני רבנים ראשיים במדינת ישראל – נכון, אף אחד מהם לא דיין.

אלעזר שטרן: אז משחקים עם הכשרות ובתי הדין, מי מעביר למי כמו כדור שאחד מעביר לשני, וככה גם נושא הגיור.

אלעזר שטרן: אני שם בצד כרגע את מכשולי החקיקה של הבית הזה.

אלעזר שטרן: אתם תורמים הרבה מאוד להכשלת כל יוזמה שיכולה לקדם.

אלעזר שטרן: דרך אגב, גם על שולחן הוועדה הזאת, לא רק היית מסכים ניסן, מוכן חוק שהוגש ומוכן לקריאה שנייה ושלישית בהסכמת הרב אלי בן דהן ואנשים שהגענו אתם לכל הפשרות, בטח יושב ראש המפלגה אבל הוא תקוע כאן כבר חמש שנים, מוכן לקריאה שנייה ושלישית אחרי שעבר הצבעה בוועדה.

אלעזר שטרן: אתה לא היית, אתה היית יושב ראש ועדת הכספים.

אלעזר שטרן: דודו רותם ז"ל היה כאן אבל זה עבר.

אלעזר שטרן: זהו.

אלעזר שטרן: בשביל לסיים את הדברים שלי: בוכה הנביא, לא אני.

אלעזר שטרן: אם אני אצטט את הרב דרוקמן: כל דיון אתו הוא היה מתחיל: "ובאו העובדים מארץ אשור והנידחים מארץ מצרים והשתחוו לשם בהר הקודש".

אלעזר שטרן: אנחנו מעיפים אותם מהר הקודש, אנחנו הופכים אותם מאובדים לאבודים, וגם כשהדיון הזה ייגמר, לצערי הרב, יירשם בארכיון הכנסת שהתקיים עוד דיון וההתבוללות, באדיבותן הרבה של המפלגות הדתיות במדינת ישראל ושל הרבנות הראשית לישראל, תמשיך ותתגבר.

אלעזר שטרן: ואולי המשפט האחרון: איך אמר לי פעם יריב לוין?

אלעזר שטרן: זה החוק הכי חשוב הוא אמר לי.

אלעזר שטרן: אולי הילדים שלך, אני מניח ניסן שגם הילדים שלך, שלנו, הנכדים מסודרים יחסית אבל הנכדים שלי, הוא אמר לי, כבר לא יתחתנו עם יהודים.

אלעזר שטרן: זה לא טריוויאלי.

אלעזר שטרן: ובהקשר הזה אנחנו נעשה דיונים אבל אי אפשר בלא כלום ולכן, השתמשנו בכלי הזה של הדיון הזה ותודה שקבעת אותו.

ניסן סלומינסקי: אוקי.

ניסן סלומינסקי: אז תראו, למעשה, מאחר ושני האחרים לא נמצאים פה אז אנחנו יכולים ישר לעבור לדיון: למעשה, אלעזר העלה שתי נקודות: את הנקודה שבגינה – זו הכותרת של הנושא: ההתפטרות של הרב יצחק פרץ, שאם הוא התפטר סימן שהוא כבר לא יכול היה לשאת כנראה וצריכים להבין למה.

ניסן סלומינסקי: וכן, את עצם הנושא של הגיור.

ניסן סלומינסקי: כלומר - -

אלעזר שטרן: סליחה ניסן, אני השתמשתי בטיעונים שלו.

אלעזר שטרן: אני כמובן שאלתי אותו: למה התפטרת?

אלעזר שטרן: חלק מהדברים שאמרתי, זה הנימוקים שהוא נתן לי.

ניסן סלומינסקי: בסדר.

ניסן סלומינסקי: והנקודה השנייה, שהיא נקודה מרכזית שמלווה אותנו באמת:

ניסן סלומינסקי: אם היינו נמצאים בעולם אידיאלי, שמגיעים חמישה אנשים, עשרה אנשים שצריכים, ואז יש בעיה - נפתור אותה.

ניסן סלומינסקי: בעיה של 15 אנשים – דיינו.

ניסן סלומינסקי: אנחנו נמצאים במציאות שונה:

ניסן סלומינסקי: לא רק שישנם אנשים שדופקים על דלתה על מדינת ישראל, רוצים לבוא אלא הם נמצאים כבר.

ניסן סלומינסקי: חלק אולי בכלל חוק של הסבא...

ניסן סלומינסקי: הם נמצאים פה ויש מסה אדירה.

ניסן סלומינסקי: הם אנשים נורמטיביים וגם משרתים בצבא וגם עושים את כל החובות שיש למדינה ואנחנו לא מכירים, אתה לא מבחין ביניהם מה שנקרא.

ניסן סלומינסקי: הבת של כל אחד מאתנו יכולה להתאהב בו או הפוך, הבן של כל אחד מאתנו יכול להתאהב בה.

ניסן סלומינסקי: הם נמצאים יחד בצבא, באוניברסיטה ובכל מיני מקומות, ומתי שהם כבר בשיא האהבה ורוצים להתחתן, פתאום מגיעים ואומרים: רגע, אתה לא יהודי או את לא יהודייה.

ניסן סלומינסקי: ומה המשמעות של זה אז?

ניסן סלומינסקי: הם כבר אוהבים.

ניסן סלומינסקי: חלק קטן אולי יגיד: אה, וינתק את הכל וחלק יתחתנו כי הם אוהבים, זה כבר בסוף.

ניסן סלומינסקי: זה לא שכל אחד הולך עם שלט: אני ספק יהודי ואל תתקרבו אלי או משהו.

ניסן סלומינסקי: זה חי בתוכנו וזה דבר שיכול להתפוצץ לנו בפנים.

ניסן סלומינסקי: ולכן, אנחנו נדרשים לעשות כל מאמץ שרק אפשר, הכל במסגרת ההלכה, כדי להתמודד עם זה ולפתור עם זה ולהשקיע הרבה מאוד משאבים ומאמצים.

ניסן סלומינסקי: וכמו שאנחנו יודעים בהלכה – אני אומר שוב, חס ושלום לא לסטות מההלכה אבל לקחת בהלכה – הרי בהלכה נכתבו מחלוקות, ויש מחלוקות ולא לחפש את הצד החמור שבהלכה.

ניסן סלומינסקי: זה הכי קל.

ניסן סלומינסקי: ואז איך אומרים?

ניסן סלומינסקי: אני מסודר עם הקב"ה.

ניסן סלומינסקי: לחפש את הצד הקל.

ניסן סלומינסקי: ולכן, לא פשוט שהגמרא אומרת, רש"י אומר:

ניסן סלומינסקי: אם גדל כוח דהיתרא במובן הזה שלהגיד אסור זה לא חכמה.

ניסן סלומינסקי: אני מסודר עם הקב"ה, מה קורה עם הבן אדם שמולי?

ניסן סלומינסקי: מה זה אכפת לי.

ניסן סלומינסקי: אני מסודר עם הקב"ה.

ניסן סלומינסקי: להגיד מותר ולמצוא את הדרכים שכן אפשר יהיה, במסגרת ההלכה אני מדבר, זה הרבה יותר קשה.

ניסן סלומינסקי: בשביל זה צריכים כתפיים רחבות.

ניסן סלומינסקי: ולפעמים כשאין כתפיים רחבות אז הדרך הפשוטה היא להגיד שהכל אסור, אסור, אסור ונגמר.

ניסן סלומינסקי: אנחנו זוכרים את הרב עובדיה יוסף לדוגמה, שהיו לו כתפיים רחבות מאוד, הוא יכול היה לומר דברים כאלה שאחרים לא היו אומרים אותם, וזו הבעיה המרכזית שלנו בנושא הזה.

ניסן סלומינסקי: יש גדולי ישראל, אני ראיתי במקרה את הרב שלמה קלוגר, באחת התשובות שלו על שאלות ששאלו אותו, אז הוא אומר:

ניסן סלומינסקי: אני לעצמי מחמיר בדבר הזה אבל לציבור אני אומר שמותר כי אפשר למצוא דרך ולהגיד מותר.

ניסן סלומינסקי: אני רוצה באישי שלי, הפרטי, להחמיר במשהו?

ניסן סלומינסקי: אז כך הוא כותב בתשובה אחת:

ניסן סלומינסקי: אני לעצמי מחמיר אבל לציבור ששואל אותי אני אומר שזה מותר וזה אפשרי.

ניסן סלומינסקי: אז זו השאלה השנייה העיקרית, כי זה יתפוצץ לנו בסוף בפנים ואנחנו לא יודעים מאיפה זה יגיע, ממי זה יגיע וממה זה יגיע.

ניסן סלומינסקי: אז אנחנו נתחיל עם משה ולר, שאתה ראש מערך זה חי בתוכנו.

ניסן סלומינסקי: זה דבר שיכול להתפוצץ לנו בפנים ולכן, אנחנו נדרשים לעשות כל מאמץ שרק אפשר כדי להתמודד עם זה ולפתור את זה ולהשקיע הרבה מאוד מאמצים.

ניסן סלומינסקי: כמו שאנחנו אומרים בהלכה – חס ושלום לא לסטות מההלכה אבל בהלכה נפתרו מחלוקות, ולא לחפש את הצד החמור שבהלכה.

ניסן סלומינסקי: ואז אתם יודעים, אני מסודר עם הקבה.

ניסן סלומינסקי: תחפש את הצד הקל ולכן, לא חשוב להגיד מותר או לחפש איך למצוא את הדרכים שכן אפשר, במסגרת ההלכה אני מדבר, זה הרבה יותר קשה.

ניסן סלומינסקי: בשביל זה צריכים כתפיים רחבות.

ניסן סלומינסקי: ולפעמים כשאין כתפיים רחבות, הכל אסור אסור.

ניסן סלומינסקי: הרב עובדיה יוסף, שהיו לו כתפיים רחבות מאוד, יכול היה לומר דברים שאחרים לא יכלו לומר אותם, וזו הבעיה המרכזית.

ניסן סלומינסקי: אנחנו נתחיל עם משה ולר, ראש מערך הגיור.

ניסן סלומינסקי: אחר כך, אתם תחליטו איך לעשות את זה וידידי דוד בס, שגם מייצג את השטח, שהוא אב בית דין לגיור, גם נשמע אותו.

ניסן סלומינסקי: בבקשה.

משה ולר: תודה רבה לך אדוני.

משה ולר: אני, ברשותכם, אציג את עצמי קודם: אני ראש מערך הגיור מזה שלושה שבועות.

משה ולר: לא היו לי אפילו 24 שעות של חסד, תכף נפלתי לתוך הקלחת.

משה ולר: נמצאים איתי פה מנהל האגף מר אפני אלון, הדיין הרב בס.

משה ולר: ראש הלשכה שלי ומנהל מחלקה אצלנו, הרב אריאל ניסטנפובר.

משה ולר: האמת שאני לא כל כך יודע מאיפה להתחיל, אני אתחיל בזה שאני אשכנזי.

משה ולר: אני בוגר של חינוך ליטאי, למדתי בישיבות ליטאיות ברקע שלי.

משה ולר: הרבה שנים למדתי בכולל והמינוי שלי - ועם כל הענווה, מה לעשות?

משה ולר: כי אנחנו מדברים פה על ראש מערך הגיור, אנחנו מדברים על ההתפטרות של הרב פרץ, שאני מיד אתייחס אליה.

משה ולר: המינוי שלי, לא היה צריך להילחם עליו, ולא בגלל שאני - - - אני קרוב ל-20 שנה דיין בבית הדין לגיור, וישר מבית הדין לגיור עברתי להיות ראש מערך הגיור.

משה ולר: את הבקשה למנות אותי הגישו הארגונים המרכזיים שעוסקים בגיור, שזה ארגון "נתיב", ארגון "עמי", מכון "מאיר" בירושלים.

משה ולר: המון ארגונים.

משה ולר: אני חושב שהדבר הזה, יש בו כדי לשבור את התדמית שלנו.

משה ולר: אנחנו, הדיינים, ואני מרשה לעצמי עדין להגיד אנחנו הדיינים כי אני דיין, משם אני באתי וככזה אני רואה את תפקידי בהתייחסות למה שהיושב ראש האמר: אנחנו, הדיינים, הלכנו על הקצה.

משה ולר: הלכנו והולכים.

משה ולר: אני התבטאתי, אנחנו משכנו את העולם הזה שלנו ואת העולם הבא.

משה ולר: יושב ראש הוועדה זוכר שאני הופעתי בפניו, וחלק מהוועדה התנגד לי בגלל שאני עבדתי בגיור.

משה ולר: ואף על פי כן המשכתי לעבוד בגיור.

משה ולר: ובמשך הזמן, עם הזמן, כשהבנתי את גודל השעה, נרתמתי למשימה ואני רואה בזה אידיאל ועושה מה שיכול, אבל עושה מה שאני יכול על פי ההלכה באופן כזה שהגרים שמתגיירים, יהיה קונצנזוס מקסימלי לקליטה שלהם בעם ישראל.

משה ולר: תהליך גיור הוא שונה מתהליך דתי אחר.

משה ולר: אדם שצריך לקדש אישה לא צריך להיות בשביל זה שומר מצוות.

משה ולר: הוא לוקח טבעת, אומר לאישה: הרי את מקודשת לי בטבעת זו כדת משה וישראל.

משה ולר: היא מקודשת.

משה ולר: נוצר משהו דתי גם אם הוא למחרת ייסע בשבת - -

ניסן סלומינסקי: אתה יודע שגם לא צריך שזה ייעשה בפני רב.

משה ולר: צריך שני עדים.

ניסן סלומינסקי: ברור.

ניסן סלומינסקי: אנחנו יודעים.

משה ולר: תהליך גיור, נכון, זה שנייה אחת, זה לטבול במקווה אבל כדי להגיע לשנייה אחת לטבול במקווה או לברית מילה, כל דבר לפי עניינו, צריך לעבור שינוי, צריך להיות שומר מצוות.

משה ולר: לא צריך להיות חרדי.

משה ולר: ממש לא צריך להיות חרדי, חס וחלילה.

משה ולר: לא צריך להיות חרד"לניק.

משה ולר: צריך להיות אדם ששומר את הבסיס של המצוות, שמדגיש שהוא מחויב למצוות.

משה ולר: שהמצוות נהיות חלק מסדר היום שלו בכל הגוונים של שמירת המצוות האורתודוכסית במדינת ישראל כדי שנוכל לאסוף אותו ולהכיל אותו ולהכניס אותו לתוכנו, וזה מה שנעשה בפועל.

משה ולר: באשר להתפטרות של הרב פרץ - אני רוצה לגעת בנקודה הזאת ומתוך זה להגיע למה שנעשה בפועל במערך הגיור: הרב פרץ נתקל בכמה הוריקנים בתקופה הסמוכה להתפטרותו.

משה ולר: היה הוריקן אחד בתקציב של ארגון "נתיב", שזה ארגון ענק שפועל גם בצבא וגם באזרחי, וחבר הכנסת שטרן דיבר עליו.

משה ולר: היה חודשים ספורים אחרי זה משבר עם התקציב של "עמי", הארגון השני בגודלו ואחרי זה, היה משבר של החילופים של הרבנים הראשיים.

משה ולר: אני לא יכול להסביר בעניין הזה יותר מדי.

משה ולר: הרב הראשי, הראשון לציון, חשש לקבל החלטות אולי בגלל שהוא לא רצה החלטות שמחייבות את זה שבא אחריו.

משה ולר: הרב לאו לא רצה לקבל החלטות כל עוד אין לו סמכות.

משה ולר: בשלושה שבועות שאני נמצא בתפקיד, אני כל יומיים מדבר עם הלשכה של הרב לאו.

משה ולר: היו לי שתי פגישות עם הרב לאו.

משה ולר: חצי מהדברים שבסמכותו של הרב לאו בכללי הגיור, שהרב עמר דרך אגב קבע אותם בחוכמתו הרבה, אז חצי מהסמכויות, הרב לאו האציל אותן כדי לפשט את התהליך, כדי שאני אוכל.

משה ולר: יש דברים שאין ברירה וצריך לשאול את הרב הראשי אבל דברים אחרים האציל עלי.

משה ולר: בסך הכל, הדברים האלה גרמו לרב פרץ – אולי היו עוד שיקולים שלא רלוונטיים למקום ולשעה הזאת אבל מערך הגיור, גם בזמנו של הרב פרץ שהיה איש מופת.

משה ולר: אני מכיר אותו עשרות שנים עוד מתקופת היותו מזכיר בית הדין הרבני בתל-אביב ואחרי זה מהלשכה של הרב עמר.

משה ולר: המטריות האלה גרמו למשבר גדול ולדעתי הוא מסר את נפשו כדי שזה ייפתר.

משה ולר: לכמה אנשים בפועל הציק חוסר התפקוד הזה, עם מירכאות ובלי מירכאות?

משה ולר: לדעתי אני לא יודע אם היו 20 איש.

משה ולר: מערך הגיור תפקד ומתפקד, ואני יכול לומר את זה גם בשנים האחרונות, ואני יכול לומר את זה גם עכשיו.

משה ולר: יש לנו בתי דין שפועלים בארבעה מחוזות.

משה ולר: בכל מחוז יש שלושה, ארבעה או חמישה ימי דיון בשבוע.

משה ולר: כל הרכב פוגש כל יום חמישה עד שבעה אנשים.

משה ולר: אנחנו מתפקדים ופועלים לפי התקנות ולפי ההלכה.

משה ולר: באשר לנושא של ההתבוללות: זה כואב, זה כואב לנו.

משה ולר: אני פעם אמרתי לידידי, פרופסור בני איש שלום: אני נותן לך את הקרדיט – סליחה שאני חוזר על זה עוד פעם אבל אני מדבר מנהמת ליבי.

משה ולר: אני נותן לך את הקרדיט שמצבו של עם ישראל כואב לך.

משה ולר: תן את הקרדיט גם לדעות אחרות שכואב להם המצב של עם ישראל, שדואגים לשלמות עם ישראל.

משה ולר: כואבת לנו הבעיה שיש מאות אלפי לא יהודים, שצריך לפתור את הבעיה של הציבור היהודי וגם צריך לפתור את הבעיה שלהם.

משה ולר: אבל האם גיור שלא יהיה מוכר – אני כבר לא מדבר שהגיור הזה לא יהיה גיור כהלכה לפי דעת רוב רובה של שדרת הרבנים במדינת ישראל, של הרבנות האורתודוכסית.

משה ולר: האם לגייר אותם בגיור שאינו מוכר זה לא בשר או עניין של כשרות.

משה ולר: אתה נותן לבן אדם את האפשרות להיכנס לעם ישראל ובעצם הוא לא יכול להיכנס לעם ישראל.

משה ולר: התעודות שלנו – היום ישב אצלי רב מארגנטינה, הרב אופנהיימר והוא מספר לי – הוא אדם חרדי, אחראי לציבוריות החרדית בארגנטינה.

משה ולר: הוא אומר לי: היום מבקשים תעודות של מערך הגיור.

משה ולר: אנחנו הגענו לאיזה שהוא מצב שיש קונצנזוס.

משה ולר: אני לא פוליטיקאי, אני פקיד.

משה ולר: אסור לי לדבר יותר מדי.

אלעזר שטרן: הרב ולר, למה ללכת לארגנטינה?

אלעזר שטרן: ברחובות לא קיבלו תעודות של מערך הגיור.

אלעזר שטרן: למה אתה הולך לארגנטינה?

משה ולר: חבר הכנסת שטרן, יש תהליכים בהמון תחומים פה בבית הזה.

משה ולר: התהליכים האלה הלוקחים זמן.

משה ולר: היתה בעיה שמתגיירים לא יכולים להירשם לנישואין, הלך הרב עמר ומינה ארבעה רשמי נישואין, ואנחנו רושמים את האנשים לנישואין ובפועל - -

קריאה: בעקבות עתירה לבג"ץ.

ניסן סלומינסקי: חבר'ה, רק שנייה.

משה ולר: בפועל, מרבית המועצות הדתיות במדינת ישראל, מרבית הרבניות רושמות.

אלעזר שטרן: מרבית.

אלעזר שטרן: זה מה שאמרתי, מרבית.

משה ולר: בסדר.

משה ולר: איך אומרים?

משה ולר: יש גם אנשים שלא יכולים וסליחה שאני עכשיו פותח פתח, אני מקווה שלא תפילו אותי בו.

משה ולר: יש גם אנשים שלמרות שהכשר הרבנות הוא מצוין, לא אוכלים הכשר רבנות.

משה ולר: גם אני, חלק מהדברים אני אוכל וחלק לא.

משה ולר: באופן עקרוני אני כן סומך על - -

אלעזר שטרן: הרב, אני יודע את זה רק אמרתי ביחס למה שאמרת, שמקבלים את זה - - - אמרתי לו שיקבלו את זה ברחובות.

אלעזר שטרן: צריך ללכת לבואנוס איירס?

משה ולר: מקבלים את זה בארץ.

אלעזר שטרן: בסדר.

אלעזר שטרן: כמו שהרב אמר: בחלק מהמקומות.

משה ולר: אני חושב שברוב המקומות מקבלים.

אלעזר שטרן: אני מסכים שברוב.

משה ולר: באשר לתפקוד של מערך הגיור - מערך הגיור היום מתפקד.

משה ולר: אני לא בקי במספרים.

משה ולר: מר אפני אלון, שיותר בקי ממני בדברים האלה – גם, הוא לא כל כך ותיק במערך, הוא חמישה חודשים במערך והגיע באופן נמרץ ביותר עם תרבות ניהולית מיוחדת, אנחנו יושבים.

משה ולר: היינו במשרד ראש הממשלה, הגשנו תחזית לשנים הבאות.

משה ולר: אנחנו מקווים שיאשרו לנו תקציבים.

משה ולר: אנחנו כבר צופים שתהיה לנו בעיה עם תקציב בעוד חודשיים אבל כשם שאנחנו צופים שתהיה לנו בעיה בעוד חודשיים עם תקציב, אנחנו גם צופים שבערך עוד שלושה חודשים אנחנו נפתור את הבעיה.

משה ולר: כך דרכם של משרדי הממשלה.

משה ולר: לוקח זמן, בוודאי בזמן שיש קיצוץ רוחבי.

משה ולר: באשר לנושא של הדיינים - הוקמה ועדת איתור.

משה ולר: היום אמרה לי היועצת המשפטית שלנו – התפקיד שלי כרגע הוא ממלא מקום ראש מערך הגיור במינוי זמני – שלא יוכלו למנות אותי באופן קבוע.

משה ולר: לא נורא, אני מקווה שימנו אותי עוד פעם באופן זמני אבל אמרתי לה שלא יכול להיות שלא ימנו דיינים.

משה ולר: הרב לאו, בלי שדיברתי אתו, יגיש בקשה בעניין.

משה ולר: אני אגיש בקשה בעניין להפוך עולמות כדי שימנו דיינים חדשים.

משה ולר: אנחנו צריכים דיינים חדשים.

משה ולר: אבל למרות שכרגע חסרים לנו דיינים, וקורה שדיינים חולים.

משה ולר: אם אנחנו יודעים על זה שבועיים מראש, אנחנו מתכננים.

משה ולר: אריאל לא ישן בלילה.

משה ולר: הוא מקבל טלפון בלילה: אני לא מרגיש טוב, אני לא יכול לבוא.

משה ולר: בבית המשפט פשוט המזכירה מצלצלת ואין דיון מחר.

משה ולר: נדיר שזה המצב אצלנו.

משה ולר: קורה פעם, פעמיים בשנה שזה המצב.

משה ולר: אנחנו מוצאים מתחת לאדמה.

משה ולר: אתמול הזעקתי דיין, את הרב ישראל וייס, שלא אמור לעבוד היום בכלל בגלל שדיין היום נמצא בבדיקות רפואיות, הרב ישראל וייס הגיע היום לדיון במיוחד בירושלים.

משה ולר: אין דבר כזה שמתבטלים דיונים.

משה ולר: בתי הדין לגיור מגיירים קרוב ל-70% מאלה שמגיעים בשערינו.

משה ולר: אני חולק על המסמך הזה שחולק פה, לי יש נתונים אחרים.

משה ולר: אני לא בטוח שאנחנו ערוכים - -

יהודה גליק: כמה תעודות המרה לפי הנתונים שלך נמסרו בשנה, שנתיים האחרונות?

משה ולר: השנה האחרונה שיש לנו עדכון – לאיזה שנה זה?

משה ולר: 2017 או 2018?

אריאל ניסטנפובר: 2018, כ-3,300.

יהודה גליק: תעודות המרה?

משה ולר: כן.

קריאה: אני חולק על הנתונים האלה.

משה ולר: מתוך סך כל האנשים שמגיעים לבית הדין, בתי הדין מקבלים קרוב ל-70% - -

קריאה: מעט יותר.

משה ולר: 72%.

משה ולר: הדיינים שלנו הם הומוגניים - -

יהודה גליק: אז איפה כן יש צוואר בקבוק?

יהודה גליק: הרי יש גידול ברישום – זה כן נכון, הרי בשביל זה ביקשתם תופסת תקציב.

יהודה גליק: אני בעצמי לקחתי - -

משה ולר: נכון, בגלל שהכפלנו את מספר התלמידים.

יהודה גליק: - - אז איפה אנחנו מאבדים בין הגידול במספר הפונים לבין ה - -

ניסן סלומינסקי: רק דקה.

ניסן סלומינסקי: אני חושב שאנחנו מאבדים פעמיים: פעם אחת בכמות, ובוא תיקח את ידידינו, יש - - -שאנחנו אוהבים אותם מאוד ואת הצבא, שיש בהם קורסים הכי טובים, הכי קלים שאפשר - -

בנימין איש שלום: הם לא קלים.

ניסן סלומינסקי: לא, קלים אני מתכוון מבחינה שאין טענות אליהם שהיחס לא טוב.

ניסן סלומינסקי: כל הטענות האחרות אין מהבחינה הזאת, והסיטואציה שחבר'ה צעירים שעוד יכולים, והצבא מעודד, כמה אתה חושב נרשמים?

משה ולר: מעטים נרשמו.

משה ולר: נרשמו 6,000.

ניסן סלומינסקי: מעטים.

ניסן סלומינסקי: וכמה אתה חושב מסיימים?

ניסן סלומינסקי: 50% מהם אם אני זוכר נכון.

ניסן סלומינסקי: אני מדבר כמה מסיימים את הלימודים, שלא נושרים באמצע.

משה ולר: נרשמו 6,000.

משה ולר: למה לא נרשמו 10,000?

משה ולר: להגיד לך?

ניסן סלומינסקי: רגע, שנייה.

משה ולר: לא בגללנו.

אלעזר שטרן: לא האשמתי אתכם.

אלעזר שטרן: בסך הכל, במדינת ישראל הולך ונהיה מצב שאתה יכול להיות לא יהודי ולחיות פה מצד אחד, ומצד שני - -

ניסן סלומינסקי: לא, רגע, רגע.

יהודה גליק: אבל יש גידול ברישום.

יהודה גליק: אז אם יש גידול ברישום, למה אין גידול במתגיירים?

יהודה גליק: זאת השאלה.

משה ולר: יש גידול ברישום בעקבות פעילות אינטנסיבית.

משה ולר: אנשים באים ושוהים חודשיים, שלושה – זה מעניין שהנשירה היא לא בסוף כשצריך לשים את פלטת השבת בתקע.

משה ולר: הנשירה היא בהתחלה, כששומעים שיש אלוקים, שלומדים את ענייני האמונה בהתחלה, אז כששומעים את ענייני האלוקים ועקדת יצחק, אז אומרים: לא מתאים לנו.

משה ולר: אנחנו לא יודעים למה.

משה ולר: אנחנו עושים ישיבות על הנושא הזה - -

ניסן סלומינסקי: זה לא לעכשיו.

ניסן סלומינסקי: אנחנו צריכים לעשות דיון.

ניסן סלומינסקי: יש אזורים מסוימים שמגיעים מהם אנשים שאין להם שום בעיה.

ניסן סלומינסקי: הם מתגיירים שם או שהם מתגיירים כשהם מגיעים.

ניסן סלומינסקי: ויש אזורים מסוימים שזה הפך למין דגל לא להתגייר, זאת אומרת שצריכים לחשוב איך כן מתגברים על זה.

ניסן סלומינסקי: איך הופכים את זה שאנשים - בסדר, זה לא כרגע.

משה ולר: אני רוצה לומר משפט אחד לסיום: אמרתי לרב בס בדרך: לפני 20 שנה לא היה נוח לא להיות יהודי במדינת ישראל.

אלעזר שטרן: נכון.

משה ולר: היום מצד אחד זה לשבחה של החברה שלנו, שיכולה להכיל גם דברים אחרים.

משה ולר: היום אין בעיה, כמעט בכל החוקים הרלוונטיים זוגיות מוכרת, גם אין חתונה וגם להתחתן זה - -

אלעזר שטרן: כמעט כל החוקים שנעשים פה מרחיקים אנשים מהיהדות, ואנשים אומרים שהם לא רוצים את זה.

משה ולר: אני חושב שלא התכוונת לאיזה חוקים אני מתכוון.

אלעזר שטרן: אני הבנתי, אתה צודק.

אלעזר שטרן: אני התכוונתי לגופים אחרים.

משה ולר: מה שאני יכול לומר – מערך הגיור מתפקד על הצד הטוב ביותר.

משה ולר: אני מקווה שאנחנו, בעזרת השם, נתקדם הלאה.

משה ולר: כשאני אומר "אנחנו", אני מתכוון אני, חברי וחבריי.

משה ולר: אנחנו מריצים את זה קדימה.

משה ולר: לא הכל בידיים שלנו.

משה ולר: מה שנוכל, אני יכול להבטיח שבעזרת השם, בלי נדר, אנחנו נעשה.

ניסן סלומינסקי: טוב.

ניסן סלומינסקי: הרב בס, לא לפרוטוקול, אני שמח שלפחות כדיין גיור מקבלים אותך.

ניסן סלומינסקי: אנחנו סוחבים את זה שלצערנו וכולי – טוב.

ניסן סלומינסקי: ..

אלעזר שטרן: אתה יכול להגיד, ניסן.

אלעזר שטרן: אנחנו יושבים בוועדות האלה.

אלעזר שטרן: בסדר.

אלעזר שטרן: אם אתם רוצים למנות שופט עליון, מביאים אותו גם מאמריקה.

ניסן סלומינסקי: הבעיה שהרכב הוועדות הוא שונה.

ניסן סלומינסקי: לא רוצים?

ניסן סלומינסקי: טוב, השלושה ששמו עליהם איזה חותם שזה לא להאמין.

ניסן סלומינסקי: לא להאמין.

דוד בס: אני מודה לאלוקים על כל יום שאני יושב בבית הדין לגיור.

דוד בס: אני עוסק במלאכה הזאת שלושה ימים בשבוע, ברוך השם, בבית הדין בצה"ל ויומיים בבית הדין האזרחי.

דוד בס: אני רוצה לומר ארבעה דברים: א.

דוד בס: לעילה המידית – ראיתי את המכתב, הפנייה של חבר הכנסת שטרן ליושב ראש.

דוד בס: אני לא רואה שום סימן להרעה, שום סיבה לפסימיות.

דוד בס: קברניט חדש, הרב לאו.

דוד בס: נאמר פה כבר שהוא אמנם אשכנזי אבל חבר הכנסת שטרן בוודאי לא התכוון לומר שכל אשכנזי הוא - - -

אלעזר שטרן: גם אני בעוונותיי.

אלעזר שטרן: אני חושב.

אלעזר שטרן: מצאתי עכשיו שאנחנו מגירוש ספרד אבל אני לא יודע.

דוד בס: הצעד הראשון שעשה הרב לאו בהקשר הזה, זה המינוי של הרב ולר.

דוד בס: אם יורשה לי לומר, לדעתי הוא מינוי מאוד מוצלח גם במישור של יחסי אנוש ותבונה, וגם של מינהל תקין.

דוד בס: אני אופטימי.

דוד בס: העתיד תמיד לוט בערפל אבל אני לא רואה שום סיבה לחשוב שהולך להיות פחות טוב.

דוד בס: להיפך, אני חושב שיהיה יותר טוב.

דוד בס: דבר שני – משהו על ההישגים הסטטיסטיים.

דוד בס: רגילים לומר והגישו פה איזה גרף וחילקו לכולם – רגילים לומר שמבחינה מספרית זה הכל כלום מה שמגיירים כי כבר יש למעלה מ-400,000 לא יהודים במדינת ישראל ונולדים כל שנה 5,000.

דוד בס: מגיירים כל שנה סביב 2,500, לא יודע מה.

דוד בס: אז איפה זה פותר את הבעיה?

דוד בס: אז אני רוצה לומר עוד לפני ההתייחסות למספרים, בעיני הגיור זה קודם כל משימה אנושית, משימה דתית גם אבל זה קודם כל עניין אנושי.

דוד בס: אנשים רוצים להתגייר.

דוד בס: אני רק מספר: חבר הכנסת שטרן, זו הזדמנות להגיד שהוא באמת יזם את הקמת הגיור בצה"ל וזו זכות גדולה.

דוד בס: הוא פעם בא לבקר אצלנו בבית הדין הצבאי לגיור, והוא ישב בצד וראה חייל שבא ושוחחתי אתו והתפעלנו ממנו, איך שהוא... קיבלנו אותו לגיור וסבתא שלו באה, הסבתא היהודייה מברית-המועצות, והיא אמרה בעברית של עולה חדשה בהמון התרגשות: תודה לכם שלימדתם אותו, תודה שהוא יודע עכשיו כמו אבא שלי והסבירה שהיא תחת השלטון הקומוניסטי, היא התנצלה שלא הצליחה להסביר לבן שלה ולא הצליחה ללמד את הבן שלה אבל הנה, אתם לימדתם אותו והוא יודע.

דוד בס: אמרתי לה: את צריכה להגיד תודה לגנרל, הוא ישב אז במדים.

דוד בס: היא הסתכלה, לא כל כך הסתדר לה גנרל, אין לו את הדקורציה אבל הוא לא כל כך שמע לדעתי בשלב הזה כי הוא ישב בצד ובכה מהתרגשות.

אלעזר שטרן: יכול להיות.

דוד בס: האיש הקשוח הזה, נדמה לי שעל הדבר הזה אף אחד לא יכול לחלוק, הוא ידוע כקשוח.

דוד בס: אבל מבחינה מספרית – אנחנו, המגיירים, לא מפני שאנחנו בוחרים בזה אלא פשוט אנחנו מקבלים את מי שבאים אלינו, וכעובדה באים.

דוד בס: האתיופים באים כולם אחרי שנה מאז שבאים לארץ, כולם באים ומתקבלים כעובדה.

דוד בס: לומדים, מפנימים, מתגיירים גם בני מנשה.

ניסן סלומינסקי: גם בני מנשה שמגיעים כבר משם...

דוד בס: נכון, נכון.

דוד בס: במגזר עולי חבר העמים, המגזר שמעוניין בגיור כי עובדה כמובן יש חריגים אבל המגזר הגדול שמעוניין זה הנשים הצעירות.

דוד בס: אלה באות לאולפן גיור כשהמניע הראשוני, הן יודעות שיהיה להן הרבה יותר קשה להתחתן בארץ בלי גיור.

דוד בס: באולפן כמובן מלמדים אותם המון, זה נכון ההערה הקצרה של פרופסור איש שלום קודם, זה לא שהקורסים הם קלים, הקורסים הם סביב השעון בצבא אבל תכלס, הם סביב השעון אז משיגים הישגים בתקופה קצרה.

דוד בס: אנשים לומדים ומפנימים ומגיעים לדבקות ביהדות ומתגיירים.

דוד בס: מתוך הנשים הצעירות, אני טוען ושווה יום אחד לעשות יום עיון על הנושא הזה ואני אשמח לבוא עם מצגת.

דוד בס: אני טוען את זה כבר הרבה מאוד שנים.

דוד בס: ייקח זמן עד שכולם יראו את האמת הזו אבל זו האמת:

דוד בס: אנחנו מגיירים את רוב הנשים הצעירות מכל שנתון לפני החתונה.

דוד בס: זה אומר רוב הנכדים שלהן נולדים יהודים.

דוד בס: ולסבר את האוזן ממש בשתי דקות: קחו מדינה, ישראליסטן שיש בה 1,000 לא יהודים, 500 גברים, 500 נשים.

דוד בס: כל שנה נולדים להם 20 תינוקות.

דוד בס: זו פחות או יותר הפרופורציה, קצת פחות נולדים.

דוד בס: מחציתן זכרים, מחציתן נקבות.

דוד בס: בישראליסטן יש מערך גיור לא טוב של אשכנזים, והם מגיירים כל שנה רק שש נפשות.

דוד בס: זה נשמע צחוק, נכון?

דוד בס: כל שנה נולדים 20, מה אתם מגיירים לנו רק שישה?

דוד בס: זה בחיים לא יפתור בעיה אבל נניח שכל השש האלה זה נשים לפני חתונתן.

דוד בס: התוצאה תהיה שה-1,000 נפשות האלה במשך הזמן, מספר היילודים הלא יהודים ירד וירד.

דוד בס: נכון שבניגוד לאותה ישראליסטן כאן לא מדובר רק ב-1,000 אלא כל הזמן זורמים מבחוץ אבל גם אותם שזורמים מבחוץ, אנחנו ניתן להם אותו שירות.

דוד בס: זאת אומרת, אני מעריך שזה יימשך הלאה, מה שיש היום, מה שיש להרבה שנים.

דוד בס: הנשים הצעירות באות רובן ומתגיירות ולכן, הנכדים נולדים יהודים.

דוד בס: אפשר להראות את זה במספרים: מאז 2002 עד היום – עד 2002 היתה עלייה באחוז של הילודים הלא יהודים מתוך כלל הילודים בארץ.

דוד בס: מאז 2002 עד היום יש ירידה עקבית.

דוד בס: ירד כבר 0.6% למרות שהאוכלוסייה כמעט הכפילה את עצמה מאז.

דוד בס: זאת אומרת שהאוכלוסייה גדלה וגדלה וגדלה אבל יש להם פחות פחות תינוקות לא יהודיים.

דוד בס: למה?

דוד בס: כי התינוקות שלהם נולדים יהודים.

דוד בס: אני יכול להראות את זה במספרים.

דוד בס: יום אחד נדבר על זה, בעזרת השם, בצורה מסודרת.

דוד בס: אני מקווה שיהיה לכם זמן אחרי הבחירות, כשיהיה לכם זמן תזמינו אותי ואני אשמח לדבר על הנושא הזה.

דוד בס: אני מוכן גם להגיד שאני מסכים בסך הכל שזה שבחה של מדינת ישראל שזה שמתוך הציבור עולי ברית-המועצות, כמעט רק מגזר הנשים הצעירות באות והיתר לא מרגישים צורך, זה שבח למדינה שנוהגת שוויון זכויות גמור לאזרחים יהודים ולא יהודים, וזה אומר גם שרובנו מתייחסים בכבוד - - - לפעמים אבל בסך הכל מתייחסים יפה ולכן, אנשים לא רואים צורך דחוף להתגייר ולא עושים את זה.

דוד בס: הדבר האחרון שאני רוצה לומר – דיבר פה חבר הכנסת סלומינסקי, אולי בהקשר הזה צריך לומר והוא לא אוהב שאני אומר את זה, הרב סלומינסקי, תלמיד חכם.

דוד בס: הוא דיבר על זה שמעבר לאם אני אהיה מסודר עם הקב"ה, צריך גם לחשוב על שאלות אחרות.

דוד בס: אני אומר לצורך הדיון – בואו נעזוב את השאלה כי באמת, אפשר לדבר.

דוד בס: אני מלמד ברוך השם באוניברסיטה על הנושא של גיור.

דוד בס: מאוד אוהב את הנושא הזה.

דוד בס: אפשר יום אחד לדבר על השאלה, המון שאלות וסוגיות בגיור וגם על השאלה האם בשעת הדחק סומכים על דעת יחיד וכן הלאה.

דוד בס: בואו נתעלם מהשאלות האלה לצורך הדיון.

דוד בס: נניח שבאמת צודקים רבנים, ואמרתי שיש רבנים שאומרים שמבחינה הלכתית, בשעת הדחק, סומכים על דעת יחיד וכדומה.

דוד בס: בואו נדבר על זה רק מנקודת ראות של הגרים עצמם, מנקודת ראות של המדינה.

דוד בס: תראו, אם אני - -

ניסן סלומינסקי: רק שניה.

ניסן סלומינסקי: בניגוד לדיון הקודם או הדיונים הקודמים שהזמן הוא בידי ואני יכול להאריך או לקצר, פה אני לא יכול כי ב-16:00 בדיוק, פונקט מה שנקרא, אני חייב לסיים כי אז מתחילה המליאה בכנסת.

ניסן סלומינסקי: אז מגיעים גם הבודקים של היושב ראש כי היינו נוהגים קצת להאריך והוא לא מאפשר אז לכן, אני אומר שאני נורא מתנצל כי זה לא נוח לי ולא נעים שאנחנו צריכים דווקא פה לעצור ואין לי את היכולת להמשיך עוד.

ניסן סלומינסקי: אז אם תעצור פה ואתן לבני, ואני לא יודע איך אני אתן לכם כי הוא יקום והוא סוגר לי את הישיבה.

אסף פרידמן: לא רק אני, גם הרשמת וגם היא...

ניסן סלומינסקי: כן, כולם עוזבים ויגיע עוד מעט גם מישהו, פקח כמו שאומרים.

ניסן סלומינסקי: בני תנסה, כמה זמן שיש.

בנימין איש שלום: ראשית, אני באמת רוצה לקדם בברכה ולאחל הצלחה לרב ולר.

בנימין איש שלום: אנחנו המלצנו וביקשנו שהוא ימונה ואנחנו מאוד סומכים עליו ומעריכים אותו.

בנימין איש שלום: אני מאוד שמח על המינוי של אפני.

בנימין איש שלום: באמת רוחות טובות מנשבות היום במסדרונות אגף הגיור וצריך לשבח את העניין הזה.

בנימין איש שלום: אני לא אכנס כאן לפרטי הדיון שהועלה כאן גם בהיבטים המנהליים וגם בהיבטים המהותיים, הלכתיים ועקרוניים כי הזמן לא מאפשר את זה.

בנימין איש שלום: אני רק אומר שיש בעיות מנהליות עדין וגם בוודאי אנשי אגף הגיור מכירים אותן.

בנימין איש שלום: אני לא אכנס כאן לפירוט.

בנימין איש שלום: יש הבדל בין ירושלים ותל-אביב, בין חיפה ובאר-שבע.

בנימין איש שלום: אני לא אכנס לפירוט בעניינים האלה, אנחנו נדבר על זה בתוך האגף כדי לנסות לתקן מה שניתן לתקן.

משה ולר: אנחנו מדברים על זה.

משה ולר: יפה.

משה ולר: זה שחסרים תקנים של דיינים, זה ברור - -

ניסן סלומינסקי: אני חייב לסיים.

ניסן סלומינסקי: אז קודם כל, אני סוגר את הישיבה כי אני חייב לסגור אותה.

ניסן סלומינסקי: הישיבה נעולה, נמשיך לשבת.