ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 20, פרוטוקול מספר 735, 2018-12-03 11:00

יעקב מרגי: שלום לכולם, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת.

יעקב מרגי: ה-3 בדצמבר 2018, כ"ה בכסלו תשע"ט.

יעקב מרגי: הנושא: במסגרת יום השדולה המארגנת את תנועות הנוער וארגוני הנוער שמנהלת אותו חברת הכנסת מירב בן ארי ביחד עם חברת הכנסת מיכל בירן.

יעקב מרגי: חמד עמאר הקים תנועת נוער.

מירב בן ארי: את הצופים הדרוזים – זה ייאמר לזכותו.

מירב בן ארי: עכשיו באנו גם מאירוע של האישה הדרוזית.

יעקב מרגי: אני לא הולך לדבר היום על המלצות המשטרה, לא מועד הבחירות ולא כלום.

יעקב מרגי: ישר – צולל לעניין הזה.

יעקב מרגי: זה גם דבר שלא מובן מאליו, אבל בסדר.

יעקב מרגי: כל עוד הנר דולק אפשר לתקן.

יעקב מרגי: אנחנו עובדים כל עוד הנר דולק עד שמישהו ירצה לכבות אותו.

יעקב מרגי: מירב, בבקשה גבירתי.

מירב בן ארי: תודה אדוני היושב-ראש, תודה רבה גם על קיום הדיון הזה.

מירב בן ארי: בערך כל חצי שנה לדעתי אתה מתגייס לטובת האירוע החשוב הזה.

מירב בן ארי: היום הזה ימשיך לשדולה שאנחנו נעבור אליה מכאן, יחד עם חברתי חברת הכנסת מיכל בירן.

מירב בן ארי: אמנם אנחנו מתעסקות בתנועות וארגונים אבל היום השדולה תהיה בסימן ארגוני הנוער בהתאם לבקשה וגם בתיאום שעשיתי עם נפתלי דרעי מתנועות הנוער.

מירב בן ארי: אנחנו עובדות ביחד עם הארגונים והתנועות כבר תקופה ארוכה.

מירב בן ארי: ראשית, צריך לברך, אנחנו בחג – חג החנוכה – פעילות חנוכה, חג החגים, גם אצל המוסלמים והנוצרים זו תקופה שבה יש פעילות רבה מאוד בקרב ארגוני הנוער וצריך לברך עליה.

יעקב מרגי: והילדים הולכים לקייטנה של החגים שהשולחן הזה עסק בה.

מירב בן ארי: נכון.

מירב בן ארי: לכיתות א' עד ג' אבל ארגוני הנוער זה יותר חבר'ה גדולים, חבר'ה שבאים לפעילות בלתי פורמלית.

מירב בן ארי: אני מלווה את הארגונים כבר תקופה ארוכה.

מירב בן ארי: מבחינתי ארגוני הנוער נוגעים בכל החברה הישראלית כולה, מ - - - בדרום שאני רואה אתכם עם החולצות האדומות – ועכשיו אני אעשה פאדיחות כי אני לא אגע בכולם – עד החברה החרדית עם בנות בתיה, וכמובן מד"א, ו-"לתת", ו- "נועם", ואני אסתבך פה אבל אני אגע רק בקצוות כמו IGY – ארגון הנוער הגאה, ארגונים של החברה הערבית, הדרוזית, שציינו עכשיו עם חמד עמאר והשדולה של האישה הדרוזית, ארגוני הנוער נוגעים בכל החברה הישראלית, בעיקר בפריפריה החברתית והגיאוגרפית ולכן מצאתי שם שותפים רבים.

מירב בן ארי: אני רוצה לומר גם שארגוני הנוער מתרחבים.

מירב בן ארי: לא מזמן הייתי באירוע גדול של מכינות אופק עם חגי גרוס שגם נמצא פה ובטח ידבר.

מירב בן ארי: אנחנו מבינים את המשמעות של עזרה וסיוע של החבר'ה האלה, ואת התרומה האדירה שלהם אחר כך לחברה הישראלית.

מירב בן ארי: ולכן, אני מוצאת את עצמי יותר ויותר בתוך ארגוני הנוער.

מירב בן ארי: צריך גם להגיד לשלומי קסטרו המנכ"ל שנמצא כאן ולומר לו תודה על הפעילות.

מירב בן ארי: ביקשנו את הדיון הזה, כמו שאמרתי, כדי לבוא ולבחון, ישנו סקר מאוד משמעותי שאתם תציגו שמצביע על התרומה הכול-כך חשובה של ארגוני הנוער לחברה הישראלית.

מירב בן ארי: אני רוצה עוד מילה אחרונה: ארגוני הנוער לא התחילו מאפס, הם התחילו ממינוס, כי מראש אמרו למה שחניך ילך לארגון כזה, למה שחניך שהולך ל-"אחריי" צריך לשכנע אותו ללכת לפעילות.

מירב בן ארי: זה קצת יותר קשה, זה קצת יותר מורכב, לכן אני אומרת התחיל ממינוס והגיע לפלוס והראה מה התרומה העצומה של חניך שנמצא בארגון נוער לחברה שלנו.

מירב בן ארי: אז אני מודה לך, אני מודה לכל הארגונים ואני מצטערת אם לא הזכרתי מישהו אבל אתם יודעים שאני אוהבת את כולכם, גם את לביא וחוגי סיור ואת כולם.

מירב בן ארי: אני מודה לך שוב על קיום הדיון הזה וכמובן מזמינה אתכם לשדולה שתתקיים מיד לאחר הדיון.

מירב בן ארי: תודה.

יעקב מרגי: רק משפט, הדיון יהיה אחרי התייחסות של חבריי הכנסת.

יעקב מרגי: נתקתק אותם מה שנקרא, סליחה על הביטוי.

מיכל בירן: אולי אבל עדיף שנקשיב ואז - - -

יעקב מרגי: רגע, כל אחד יבחר בתורו כי הנושא בסוף הוא סוגיית התקצוב וההשוואה.

יעקב מרגי: אנחנו רואים שהייעוד הוא אותו ייעוד ומסורות טוב ששומרים אותן אבל לא בנושא תקצוב.

יעקב מרגי: בבקשה, מוטי יוגב, בקצרה.

מרדכי יוגב: ברשות היושב-ראש והיוזמות, גם אני שייך, כולנו באותו צד, וברשות כלל המשתתפים פה ראשי תנועות הנוער וארגוני הנוער.

מרדכי יוגב: אני רוצה להגיד דברים קצרים מאוד.

מרדכי יוגב: כי אני הולך לאירוע אחר באודיטוריום בו אנחנו מעניקים פרסים חברתיים, במקרה שלי למי שהקים בתים למכורים נקיים בבית שמש.

מרדכי יוגב: אני צריך להיות כבר שם.

מרדכי יוגב: כל ארגוני הנוער ותנועות הנוער אין לי ספק, אדוני היושב-ראש, שהם מבורכים ועושים טוב גם לשותפים בהם: לנערים , לנערות, לילדים ולילדות, והם נותנים מענה, אמרתי את זה לשר החינוך כשהוא נכנס לתפקידו, הם נותנים מענה לא פחות מהחינוך הפורמלי, אולי יותר.

מרדכי יוגב: החינוך הפורמלי נוגע באנשים בין 08:00 בבוקר ל-14:00 בצהריים בממוצע, גם זה הרבה, וארגוני ותנועות הנוער נותנים מענה בין 14:00 ל-02:00.

מרדכי יוגב: במקום שישוטטו באינטרנט או ברחוב הם עושים דברים הרבה יותר טובים.

מרדכי יוגב: יותר ויותר בני נוער גם שותפים כתוצאה מכך שנפתחו עוד ועוד גם תנועות הנוער שמגיעות לכל מיני מקומות שלא באים אליהם, וגם ארגוני הנוער שלא שנוגעים בנוער שלא היה מגיע לתנועות הנוער.

מרדכי יוגב: יחד עם זאת, וזו השורה התחתונה שאני רוצה לומר, יש מקום לתקצב אבל אין מקום לפגוע מזה לזה אלא צריך פשוט למצוא פה תוספת, במקרים מסוימים אף לתת וואוצ'ר לכל ילד שהוא יוכל להיות פעיל אם בארגון אם בתנועה ולא על חשבון זה מזה.

מרדכי יוגב: לא נכון שהוועדה תבוא פה כרגע לעימות שיפגע בתנועות הנוער - -

מירב בן ארי: אין עימות.

מירב בן ארי: אנחנו לא ניקח מהתנועות וניתן לארגונים.

מירב בן ארי: זה לא שם.

מרדכי יוגב: - - אלא לפרוץ את התקרה התקציבית - -

מירב בן ארי: נכון, להגדיל לזה ולזה.

מרדכי יוגב: שתביא יותר ילדים ויותר נערים ונערות לפעילות.

יעקב מרגי: אני לא נבהל מכלום.

יעקב מרגי: אני בא בידיים נקיות לדיון ומה שיצא מהדיון - - -

מירב בן ארי: אף אחד לא ייקח מילד אחד ויעביר לילד אחר.

אילן גילאון: לבוא בידיים מלאות זה יותר מועיל.

מיכל בירן: לא נראה לי שאת ומרגי אומרים אותו דבר.

מרדכי יוגב: לא מדובר בפגיעה בתנועות הנוער.

יעקב מרגי: אוי ואבוי אם היינו אומרים אותו דבר.

יעקב מרגי: אני לא - - -

אילן גילאון: אדוני היושב-ראש - - -

יעקב מרגי: אני קצתי בזה שבמדינת ישראל נפרצו כל החומות, סוף סוף אפשר לדבר על דברים שדיברו עליהם אבל המועדונים הסגורים הם בבחינת "אל תגעו במשיחי".

יעקב מרגי: שמונה אוניברסיטאות כשיש 70 גופים אקדמים, יש לנו סגל בכיר ויש לנו מנהלי מחלקות בבתי חולים – כל מיני נושאי טאבו שאסור לגעת בהם.

יעקב מרגי: עם כל הכבוד, אם נרצה להביא עוד כסף אני אביא עוד כסף אם לא, וצריך לעשות Frish mish נעשה Frish mish .

יעקב מרגי: מה לעשות, לא נבהל השמיים לא נופלים ואנחנו לא חייבים להסכים.

יעקב מרגי: בבקשה אדוני.

מרדכי יוגב: אדוני היושב-ראש, אני אסיים.

מרדכי יוגב: הדאגה של החברה ושלנו כנציגי החברה לבני ובנות הנוער בשעות של החינוך הלא פורמלי, קריא בשעות החופשיות שמסיום בית הספר, היא משמעותית מאוד.

מרדכי יוגב: יש רשויות כמו רמת הגולן ששמו את זה בראש מעיניהן, ואנחנו צריכים מפה להוביל מציאות שהיא תתוקצב גם לא על חשבון אלא לפרוץ את תקרת הזכוכית, ולכל ילד בישראל או ילדה בישראל תהיה היכולת להגיע את אותו ארגון נוער שבו הוא ימצא את עצמו ומזה הוא יהפוך להיות טוב יותר לעצמו ולחברה בישראל.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: מיכל בירן בבקשה.

מיכל בירן: אני לא מבטיחה לא להפריע אחר כך.

יעקב מרגי: אני לא אתן לך להפריע.

יעקב מרגי: את תבקשי רשות דיבור ותקבלי.

מיכל בירן: אני מברכת על הדיון וכן את כל האנשים והגופים שעוסקים במלאכה.

מיכל בירן: כל אדם שבוחר להקצות את מרצו ומאמציו לפעילות של בני נוער אני חושבת שזה מבורך.

מיכל בירן: בניגוד אליך אני כמובן כן רואה הבדל.

מיכל בירן: אני חושבת שיש פה רצף מבית ספר דרך חוג קראטה דרך ארגון נוער דרך תנועת נוער.

מיכל בירן: ששוב, כנראה שלילדים גם חוג קראטה, אני מכירה ילדים כאלה, זה לפעמים עולם ומלואו, וגם בית ספר לחלק מהילדים.

מיכל בירן: בעיני - - -

יעקב מרגי: לחלקם הוא גם חלום שהוא רק נושא אליו עיניים.

מיכל בירן: אנחנו מסכימים במאה אחוז שיש לאפשר לכל ילד בישראל למצוא את המקום שבו הוא יוכל לממש את כישוריו ויכולותיו ושנעים לו וטוב לו.

מיכל בירן: אני כן חושבת שמה שמבדיל על הרצף הזה את הארגונים זה כן מידת האוטונומיה של בני הנוער.

מיכל בירן: את זה אני לא רוצה לפספס.

מיכל בירן: אין דין מקום שבו מבוגרים מארגנים את הכול והילד מגיע לחוג קראטה כמו מקום שיש בו חברת נעורים שבמידה רבה מסדירה את עצמה, שאנשים מדריכים אחד את השני, מחדדים את הערכים שיש בהם גם מרד והתחדשות, ולא בכדי לתנועות הנוער היה חלק כל כך מרכזי בהקמת מדינת ישראל ובכל המאמצים שהיו קשורים בזה.

מיכל בירן: אגב, מימין ומשמאל יש משהו בעצם תנועות הנוער ובאופן שבו מתאגדים בני נוער שהוא קריטי לקיומה של החברה הישראלית.

מיכל בירן: אני ממש בעד העלאת התקצוב לארגוני הנוער, אני חושבת שזו טעות לשים או לדבר על זה באותה נשימה.

מיכל בירן: יש קווי דמיון אבל יש גם קווים מפקידים.

מיכל בירן: צריך לראות שלכל אחד מהארגונים נענים הצרכים שלו מצד שני, אני לא יכולה מרגי, יש משהו בנימת קולך כאילו המועדון הסגור שהוא צורם לי מאוד.

יעקב מרגי: לא, אני כל פעם שמישהו מגלה רגישות אני קופץ.

יעקב מרגי: איני אוהב את רגישות היתר הזו.

יעקב מרגי: מותר לדבר על הכול.

יעקב מרגי: מה בסוף יהיה?

יעקב מרגי: מה שטוב.

מיכל בירן: זה כולל להט"ב?

יעקב מרגי: הכול.

יעקב מרגי: מאיימת עלי, באמת מאיימת עלי בוועדה הזו.

יעקב מרגי: מאיימת עלי בוועדה הזו, באמת.

מיכל בירן: בקיצור, אפשר לדבר על הכול אבל זה לא אומר שצריך לשטח הכול.

יעקב מרגי: את יודעת, אני הבנתי ב-15 שנותיי בכנסת שדווקא אלה שמדברים על הכלה רגישים לשמוע דעות מנוגדות משלהם.

יעקב מרגי: ואלה שמגינים על עמדות מסורתיות דווקא יכולים לשמוע ולא להתפוצץ ולהתפלץ.

יעקב מרגי: אז זו תשובה למה ששאלת.

יעקב מרגי: בחיוך אמרתי את זה.

מיכל בירן: הכול בסדר, ואני מכילה וגם שומעת את העמדה האחרת, אבל גם חשוב לי להגיד שאני רואה ייחודיות לתנועות הנוער, זה נכון, צמחתי בכזו ונכון שאני לא אובייקטיבית ואני ביקרתי בכמה וכמה ארגונים, חושבת שהפעילות מאוד חשובה, שצריך לתקצב אותה, אבל מציעה לא להפוך את זה לקרב גלדיאטורים שבו - -

יעקב מרגי: אין קרבות.

מיכל בירן: - - זורקים שני סוגי ארגונים לזירה ואומרים יאללה להילחם עד דם.

יעקב מרגי: מאה אחוז.

יעקב מרגי: שמונה כנגד שישים ככה זו מסורת טובה במדינת ישראל כנ"ל באקדמיה כנ"ל בנוער.

יעקב מרגי: אבל זו דעתך ואני מכבד אותה.

יעקב מרגי: חבר הכנסת עודד פורר בבקשה.

עודד פורר: תודה אדוני.

עודד פורר: בקצרה, אולי בהמשך למה שנאמר פה.

עודד פורר: יש פה שני נושאים שהם נפרדים ומנסים להכניס אותם תחת אותה המטרייה.

עודד פורר: יש תנועות נוער ויש ארגוני נוער.

עודד פורר: שני תחומים נפרדים שני נושאים נפרדים.

עודד פורר: אני חושב שהניסיון לכרוך אותם יחדיו ולא סתם אנחנו - - -

יעקב מרגי: אין ניסיון.

יעקב מרגי: הרגישות הביאה לכך שמדברים על זה כאילו זה בא על חשבון זה.

יעקב מרגי: רק אמרתי שלא צריך להיבהל גם כשיגידו את זה.

עודד פורר: אני אומר כי כך זה הופיע בנושא הדיון.

עודד פורר: מכאן אתה אומר לעצמך שאם כורכים אלה באלה השלב הבא זה באמת כמו שאתה אומר, אדוני היושב-ראש, בוא ניקח ונעשה Frish mish אלה באלה.

עודד פורר: עכשיו זה כמו לקחת שני נושאים שאינם קשורים אחד לשני ולומר בואו ניקח את התקציב של משרד הכלכלה עם - - -

יעקב מרגי: שאלה עודד, ברשותך, אחרי 70 שנה, לו יצויר שהיה בא מישהו ואומר סליחה, צריך לקיים דיון אם באמת תנועות הנוער מקיימות את אותה תכלית ראויה ואם צריכים את אותה התכלית הראויה שהייתה בעבר.

יעקב מרגי: עצם הדרישה לקיים דיון היא פגיעה בהם?

מיכל בירן: האמת היא שמודדים אותם כל הזמן.

יעקב מרגי: היא פגיעה בהם?

יעקב מרגי: היא לא פגיעה.

עודד פורר: אגב, אין לי שום בעיה עם זה.

עודד פורר: אני חושב שלהיפך, זה ראוי.

עודד פורר: אבל - - -

יעקב מרגי: אני שם, נקודה.

חנין זועבי: מה המטרה של הוועדה?

יעקב מרגי: להביא עוד כסף מהאוצר לארגוני הנוער.

עודד פורר: להביא עוד כסף, הכול בסדר, אבל - - -

מירב בן ארי: - - -מהאנשים שמביאים כל הזמן זה האוצר - - -

יעקב מרגי: אחר כך נשמע.

עודד פורר: מה שנוצר פה, גם קצת מדבריך אני חייב לומר.

עודד פורר: אין פה איזה מועדון סגור.

עודד פורר: תנועות נוער קמות וקמו תנועות נוער חדשות.

עודד פורר: אין פה איזה עניין אין פה לא אלה ולא אלה אני חושב שלא צריך להביא את אלה להילחם באלה.

עודד פורר: אגב, אני חושב שלא פעם זו המדיניות של האוצר.

עודד פורר: להתחיל שיילחמו אלה באלה.

עודד פורר: ראינו את זה גם - - -

מירב בן ארי: זה ממש לא נכון.

מירב בן ארי: נו, די עם הקשקוש הזה.

מירב בן ארי: מי שהכניס בינתיים את הכסף זה אוצר, חינוך, וחרדים - - -

עודד פורר: לא כל דבר שאני אומר זה נגד שר האוצר.

עודד פורר: - - - נגד שר האוצר.

מירב בן ארי: זה לא קשור.

מירב בן ארי: אבל אין לך מושג אתה כל הזמן מקשקש על דברים שאתה בכלל לא מבין בהם.

עודד פורר: גם את מקשקשת הרבה מאוד דברים, לא פעם ולא פעמיים.

מירב בן ארי: בסדר, בינתיים אני זאת שמביאה את הכסף - - -

עודד פורר: אני נורא ששמח שנכנסת לחשבון הבנק האישי שלך, משכת כסף מהכספומט, והבאת כסף לתנועות הנוער.

עודד פורר: הכסף הזה הוא לא כסף שלך.

עודד פורר: ותפסיקו להגיד: אני הבאתי את הכסף.

יעקב מרגי: מירב, תודה.

עודד פורר: את לא הבאת את הכסף, וגם לא כחלון הביא את הכסף, זה כסף שהוא מתקציב המדינה, הוא לא שלכם, הוא של המדינה.

עודד פורר: עכשיו, בעניין הזה, להביא את שני הנושאים האלה כרוכים אלה באלה לא כורכים אותם.

יעקב מרגי: אז בואו נשים על השולחן רבותיי.

עודד פורר: דוחפים אותם עכשיו להתחיל לריב אם זה יקבל יותר או זה יקבל יותר.

מירב בן ארי: אף אחד לא אמר.

יעקב מרגי: עודד, עודד, אני שם על השולחן, רבותיי, אולי לא הבהרנו נכון.

מירב בן ארי: איזה שטויות.

עודד פורר: שטויות מה שאת מדברת מירב.

עודד פורר: את מדברת שטויות.

יעקב מרגי: שנייה, סליחה, מירב לא יפה - - -

עודד פורר: אז אולי לא נוח לך שקבעת את הנושא של הדיון לא בצורה הנכונה והצגת אותו לא נכון.

עודד פורר: זה השטויות.

יעקב מרגי: עודד, תקשיב.

עודד פורר: את יכולה לבוא ולהגיד זה לא הנושא ש - - -

יעקב מרגי: אני שם את הדברים - - -

מירב בן ארי: אני אגיד לך, אני גם לא קבעתי את נושא הדיון.

יעקב מרגי: תני לי להסביר את הדברים.

מירב בן ארי: אני שמחה שאתה אומר עלי דברים שאינם נכונים.

יעקב מרגי: הנושאים אינם כרוכים זה בזה.

יעקב מרגי: הכותרת של הדיון - - - ההשוואה היא דרישה לגיטימית, לא על חשבון אף אחד.

יעקב מרגי: יכול להיות, אני הגבתי מיד כי שמתי לב שיש פה רגישות.

יעקב מרגי: רבותיי, אני אנטי-רגישות, אני אוהב לדבר על הכול מכל כל.

יעקב מרגי: חוטף לפעמים ומקבל קומפלימנטים לפעמים.

יעקב מרגי: בסדר, אוהב לדבר על הכול.

יעקב מרגי: עכשיו, הדיון לא הולך לשם.

יעקב מרגי: הנה, אני אומר לכם מעכשיו – צפירת הרגעה– הדיון לא הולך עכשיו לא לפתוח את תנועות הנוער לא את תקציב תנועות הנוער, אנחנו מדברים היום על ארגוני הנוער.

יעקב מרגי: הנה, אני שהדלקתי את מדורת החנוכה כיביתי אותה.

יעקב מרגי: עכשיו אפשר להיכנס לנושא.

מירב בן ארי: אתה יכול בבקשה להגיד לעודד פורר שלא אני זו שקבעתי את נושא הדיון?

יעקב מרגי: אני קבעתי את נושא הדיון.

מירב בן ארי: אני אשמח אם תחזור בך.

עודד פורר: מי שצריכה לחזור בה בחלק מהדברים שהיא אמרה פה זו את.

יעקב מרגי: אילן גילאון, בבקשה.

אילן גילאון: ככה לא מדברים אנשים שהיו בארגון או בתנועת נוער.

יעקב מרגי: הלו, הלו, הלו.

יעקב מרגי: היו פה דיונים על תנועת נוער מסוימת שעדיף שידברו ולא יעשו מה שהם עשו.

אילן גילאון: על הפליליסט של גלי צה"ל עוד לא דיברת, אדוני היושב-ראש.

אילן גילאון: קודם כל, אני כן רוצה לכרוך בדבר אחד: ככל שהמקום של החינוך הפורמלי הופך לבעייתי יותר כך הארגונים ותנועות הנוער הופכים לחשובים יותר וזו להבנתי המגמה של כולם כאן.

אילן גילאון: כולם מבינים את זה.

אילן גילאון: עכשיו, אין בהכרח סתירה ולכן אחד לא נלחם בשני.

יעקב מרגי: אין סתירה.

אילן גילאון: אני מכיר ארגונים שרוב יוצאיהם באים מתוך תנועת הנוער.

אילן גילאון: זה הזמן המשלים.

אילן גילאון: בעוד שתנועת הנוער היא בית ספר לחיים, והיום היה בית הספר המרכזי לחיים, יש בית ספר, משפחה, תנועת נוער.

אילן גילאון: אני אומר שתנועת נוער מבחינת ערכה הסגולי עדיין היום היא הדבר הסגולי ביותר.

אילן גילאון: ולכן, הבור לא מתמלא מחולייתו וזה ברור לכל האנשים.

אילן גילאון: אגב, זו פעם שנייה בחיים שלי שאני מסכים עם מוטי יוגב.

אילן גילאון: לא זוכר מה הייתה הפעם הראשונה.

אילן גילאון: אבל זו הפעם השנייה.

אילן גילאון: ולכן, בהחלט, בעניין הזה - - -

יעקב מרגי: אני מציע שתיקח זאת בהסתייגות כי אני אבקש ממנו הבהרה בצהריים.

אילן גילאון: אני לא זוכר.

אילן גילאון: אולי הוא זוכר.

יעקב מרגי: יכול להיות שלא הבנת אותו אבל לא חשוב.

אילן גילאון: אבל זו פעם שנייה שאני מסכים איתו.

עוזי דיין: אין הבור מתמלא אלא מחולייתו.

אילן גילאון: אלא מחולייתו מה אני אמרתי?

עוזי דיין: אין הבור מתמלא מחולייתו.

יעקב מרגי: אלא מחולייתו.

יעקב מרגי: צודק.

אילן גילאון: אין הבור מתמלא אלא מחולייתו?

עוזי דיין: כן.

אילן גילאון: אז אני אומר: אין הבור מתמלא מחולייתו.

אילן גילאון: אני מתקן את פסק ההלכה הזה משום שזו בדיוק הנקודה.

יעקב מרגי: זו עובדה בטבע.

יעקב מרגי: כשאתה חופר בור ואתה מוציא את האדמה שלו.

אילן גילאון: בסדר.

אילן גילאון: הוא תיקן אותי בעברית ואני מתקן אותו בחיים.

אילן גילאון: הנקודה המרכזית שצריכה להוביל את כולנו בדיון היא שללכת ולעשות Upgrade לכל הנושא כולו.

אילן גילאון: אני צופה שככל שהעולם נהיה יותר - - - ככל שמעמד בית הספר הולך ויורד ככה המעמד של אותה תנועת הנוער, בכל המישורים: יהודים, ערבים, אחרים הולך להיות מכובד יותר ומרכזי יותר.

אילן גילאון: אני שמח שזו האווירה שמצאתי.

אילן גילאון: חשבתי שאצטרך לריב עם כל האנשים וזה הכול, תנועת הנוער וארגון הנוער קודמים, יכול להיות גם ארגון וגם תנועה.

אילן גילאון: הכי טוב מי שהולך גם לבית ספר, גם לתנועת נוער, גם לארגון נוער ויש לו גם זמן לבקר את המשפחה לפעמים.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: חמד עמאר בבקשה.

חמד עמאר: אני אעשה לכם צפירת הרגעה.

יעקב מרגי: מה, אני לא הרגעתי?

יעקב מרגי: אני הרגעתי.

חמד עמאר: אז בואו, שלא יהיה ניגוד אינטרסים.

יעקב מרגי: תקשיב, אם לא הייתה כזו כותרת אתה חושב שהאולם היה מלא ככה בחנוכה?

חמד עמאר: תשמע, אני היחידי שיושב כאן שאין לו ניגוד אינטרסים.

חמד עמאר: אני ייסדתי תנועת נוער וגם ארגון נוער.

חמד עמאר: אין אחד כזה בחדר.

יעקב מרגי: מה שנקרא: מזה ומזה אל תנח ידך.

חמד עמאר: אז אני מכאן ומכאן.

חמד עמאר: לכן, אני רוצה להגיד לכם שחשיבות תנועות הנוער וארגוני הנוער היא חשיבות שאנשים לא מבינים.

חמד עמאר: אני מרגיש את זה בעדה הדרוזית, יש המון חניכים שם, אני מרגיש איך אני משנה את הילדים, איך הופך ילד למנהיג, איך הופך ילד שלא יכול לעשות כלום למדריך, איך אני הופך ילד מבן אדם מוגבל פיזית לבן אדם שיכול להוביל קבוצה למקומות שאף אחד לא יכול לתאר לעצמו.

חמד עמאר: אני עושה את זה יום-יום.

חמד עמאר: נכון שאני יושב בכנסת אבל הראש שלי והלב שלי עם תנועות הנוער וארגוני הנוער.

חמד עמאר: אני חושב כאן ואני אומר לך: תנועות הנוער פעלו שנים רבות וטפסו מדרגה אחר מדרגה.

חמד עמאר: אסור לנסות להגיע לסוף הסולם מהר.

חמד עמאר: צריך לעבוד לאט.

חמד עמאר: ואני אומר לכם - - -

יעקב מרגי: אתה יודע שמראש הסולם רק נופלים.

חמד עמאר: אני בא משני הגופים: ב-2001 ייסדתי תנועת נוער, לפני חמש שנים ייסדתי ארגון נוער, אני יודע מה זה עושה ומה זה עושה.

חמד עמאר: שניהם עושים דברים מאוד חשובים.

חמד עמאר: אבל אסור להגיע למצב שאנחנו מתחילים להסתכל אחד בצלחתו של השני.

חמד עמאר: ברגע שנתחיל לעשות זאת כולנו ניפול.

יעקב מרגי: תחליפו נושא, אף אחד לא מסתכל על הצלחת של השני.

חמד עמאר: אף אחד לא יסתכל על הצלחת של השני.

חמד עמאר: תקנת תנועת הנוער זו תקנה אחרת לגמרי.

חמד עמאר: אתה רוצה שאומר לך משהו?

חמד עמאר: אני בארגוני הנוער, אם נכניס את תקנת תנועות הנוער לארגוני הנוער 50% מארגוני הנוער ייפלו, 50% מארגוני הנוער ייפלו.

חמד עמאר: לכן, בואו נתאפס, בואו נעבוד ב - - -, ואני ישבתי איתך, יותר מפעם ואמרת לך שעולים בסולם מדריגה מדריגה, אסור לקפוץ למעלה.

חמד עמאר: לאט לאט אנחנו יכולים להגיע.

חמד עמאר: התפקיד של כולנו כאן הוא לדאוג לתקציב לארגוני הנוער אבל לא התפקיד שלנו להילחם בתנועות הנוער, זה לא התפקיד שלנו.

חמד עמאר: אני לעולם לא אהיה שם.

חמד עמאר: אני רוצה שזה יצליח ושזה יצליח אבל כל אחד בדרכו, כל אחד בדרכו.

יעקב מרגי: תודה.

חמד עמאר: כל אחד בתקנה שלו.

חמד עמאר: יש לזה תקנה ולזה תקנה.

יעקב מרגי: חברי הכנסת, נא לקצר.

חמד עמאר: אני אומר לך, בגלל שאני בא משם, אני עברתי מפקד לפני שנתיים בתנועות הנוער, שנתיים, עבודה בלתי-רגילה, כל ילד של התנועה נבדק.

יעקב מרגי: תודה.

חמד עמאר: כל ילד, כל מדריך, כל מדריך שלא עבר הכשרה פסלו אותו במקום.

חמד עמאר: אפילו אם עבר הכשרה של ארבעה ימים במקום חמישה ימים הוא נפסל.

יעקב מרגי: חמד תודה.

חמד עמאר: לכן - - -

יעקב מרגי: חמד תודה.

חמד עמאר: משפט אחרון: בואו נרגיע ונעבוד יחד.

חמד עמאר: בואו הקדם ביחד, בואו נדאג לתקציב לתנועות הנוער כל אחד לחוד ולא קשור לשני.

יעקב מרגי: חנין זועבי בבקשה.

חנין זועבי: תודה.

חנין זועבי: אני רוצה לדבר על הצד שלא נמצא בשיח הזה והוא הצד של בתי הספר הערבים והנוער הערבי.

חנין זועבי: כולכם דיברתם על התפקיד והחשיבות של ארגוני הנוער ותנועות הנוער.

חנין זועבי: אצלנו הדבר הוא כמעט בלתי-קיים.

חנין זועבי: האופי הפוליטי - - -

יעקב מרגי: בארגוני הנוער?

חנין זועבי: כן.

יעקב מרגי: יש להם פלח לא מבוטל.

מירב בן ארי: זה הפלח הכי חזק בארגוני הנוער.

יעקב מרגי: היא מדברת על תפיסה, לא יודע.

יעקב מרגי: תנו לה להתבטא, היא יודעת להתבטא.

יעקב מרגי: חנין, סליחה שהפרעתי.

חנין זועבי: הניכור בין תנועות הנוער הקיימות, מירב, את פועלת בנושא ואני רוצה שגם תיכנסי אולי לעולם הפסיכולוגי ולא רק לתקציב.

חנין זועבי: בתקציב את פועלת ואני חושבת שאת פועלת בכיוון הנכון גם לגבי תנועות נוער בבתי הספר הערבים אבל אני רוצה לספר לך על צד של הניכור בין החברה הערבית, הנוער הערבי, התלמידים הערבים לבין תנועות הנוער.

חנין זועבי: את לא תמצאי אף חבר כנסת אף איש ציבור ידוע בחברה הערבית שיאמר לך שתנועות נוער היו חלק בחינוך שלו, שבזכותן הוא פעיל פוליטי ובזכותן יש לו מודעות לחברה שלו כי זה לא.

חנין זועבי: כי כאשר את מדברת על המציאות שלך ועל הזהות שלך ועל ההיסטוריה שלך את לא יכולה להיות שם.

חנין זועבי: את צריכה או להיות ציונית או להסכים או שלא תהיה לך זהות.

חנין זועבי: את לא יכולה להכניס את ההיסטוריה ואת הזהות שלך.

חנין זועבי: אני לא יכולה לדבר, נוער שהוא אומר שהוא חלק מהעם הפלסטיני אנחנו רוצים גם להיות אזרחים מאה אחוז וגם להיות פלסטינים מאה אחוז.

חנין זועבי: שזו ההשוואה הכי בעייתית שאפילו אנשים חיוביים ובאים בגישה חיובית כמוך לא מצליחים להבין.

חנין זועבי: אנחנו רוצים להיות פלסטינים - - -

יעקב מרגי: יש פה כמה ארגוני נוער ונשמע אותם.

מירב בן ארי: כן, יש פה ארגוני נוער ערבים.

מירב בן ארי: אולי תשמעי אותם.

יעקב מרגי: נשמע אותם.

מירב בן ארי: אני דווקא הייתי במפגש שלהם והיה מרתק.

יעקב מרגי: משפט סיום בבקשה.

חנין זועבי: מירב, את אולי - - -

עודד פורר: את יכולה לוותר על תעודת הזהות הישראלית שלך, חנין.

יעקב מרגי: עודד, עודד, אני לא רוצה לקחת את זה לשם - - -

חנין זועבי: זו המולדת שלי.

יעקב מרגי: עודד, לא.

עודד פורר: את יכולה לוותר על תעודת הזהות הישראלית.

יעקב מרגי: עודד, אני לא רוצה לקחת את זה לשם.

עודד פורר: היא רוצה להיות פלסטינית - - -

חנין זועבי: הזהות - - -

יעקב מרגי: אבל לקחת דיון כזה יפה - - -

חנין זועבי: אתה באת אלי.

חנין זועבי: אני מדברת איתך.

עודד פורר: אם היא רוצה להיות פלסטינית בבקשה - - -

חנין זועבי: אתה באת אלי.

עודד פורר: - - - אין שום בעיה.

יעקב מרגי: עודד וחנין.

יעקב מרגי: עודד, עודד, נקודה.

יעקב מרגי: הערת?

יעקב מרגי: אני אבקש לא לקחת את הדיון - - -

עודד פורר: אני בעד, לכי עם העמדה שלך עד הסוף ותרי על תעודת הזהות הישראלית.

יעקב מרגי: עודד.

חנין זועבי: המולדת - - - תעודת הזהות שלך היא כלום.

יעקב מרגי: עודד, מספיק.

חנין זועבי: היא כלום.

חנין זועבי: הקשר שלי עם המולדת שלי - - -

עודד פורר: מצוין, שיהיה לך אחלה קשר.

חנין זועבי: זו לא תעודת הזהות שלך.

עודד פורר: - - -

יעקב מרגי: אני אקרא אותך לסדר.

חנין זועבי: אני?

יעקב מרגי: אני לא רוצה לקרוא אתכם לסדר.

חנין זועבי: תקרא לו לסדר.

חנין זועבי: זה התור שלי עכשיו.

יעקב מרגי: קריאה לסדר זה להקשיב לי.

חנין זועבי: אני פונה למירב, להזמין תנועות נוער וגם תלמידים שאינם חברים בתנועות נוער שיגידו לך למה יש את הניכור הזה עם תנועות הנוער.

חנין זועבי: ולמה הם כן לפעמים מסתפקים במעט ולפעמים הם דורשים לפי גג מסוים, אני לא רוצה להסתפק - - -

יעקב מרגי: תודה, תודה.

יעקב מרגי: זו התחלה של דיון.

חנין זועבי: אני רוצה ישיבה מיחדת לדון בתכנים ובמטרות, לדון בקשר בין המציאות של ההיסטוריה ושל המציאות שלנו לבין תנועות נוער אלה ואחר כך בתקציב.

יעקב מרגי: תודה.

מירב בן ארי: כן, נראה לי ש - - -

יעקב מרגי: חבר הכנסת יעקב אשר, בבקשה.

חנין זועבי: אם אנחנו מוסלמים בסדר אבל אם אנחנו פלסטינים זה לא?

חנין זועבי: אני לא רוצה (אומרת מילים בשפה הערבית).

יעקב מרגי: חנין תודה.

מירב בן ארי: - - - יגיד לה על הזהות.

יעקב מרגי: אדוני, אתה לא עונה לה.

יעקב מרגי: בבקשה יעקב.

חמד עמאר: אבל חייב, יש תנועות נוער ערביות שעושות תנועה מעולה.

חמד עמאר: יש הצופים המוסלמים, הצופים הקטולים, האורתודוכסיים - - -

יעקב מרגי: אני אשמע אותם.

יעקב מרגי: חמד, אני אשמע אותם.

חנין זועבי: בדיוק, בתור עדות אבל לא בתור עם.

חנין זועבי: אנחנו לא רק עדות, מוסלמים ודרוזים ונוצרים אנחנו עם פלסטיני ואנחנו עם ערבי.

יעקב מרגי: חנין.

חנין זועבי: ואל תעשו צנזורה עצמית.

יעקב מרגי: חנין, הם עוד לא דיברו ואת נוזפת בהם?

מירב בן ארי: עכשיו את נוזפת בהם?

יעקב מרגי: עוד לא דיברו.

חנין זועבי: לא, אני מנסה לעודד אותם שלא יהססו, שלא יחששו.

מירב בן ארי: הם יודעים לדבר יפה מאוד.

חנין זועבי: - - -

יעקב מרגי: חנין, פעם אחרונה, זהו.

יעקב מרגי: יעקב אשר, בבקשה.

יעקב מרגי: חנוכה, אני לא רוצה להוציא אנשים.

חנין זועבי: תוציא.

מירב בן ארי: מה?

מירב בן ארי: גם בהם היא נוזפת?

יעקב מרגי: יעקב אשר בבקשה.

יעקב אשר: אדוני היושב-ראש - - -

יעקב מרגי: חנין, זה מפריע לי.

יעקב אשר: אני רוצה, בקצרה, לחזור לנושא העיקרי שהתכנסנו אליו בזכות חברת הכנסת בן ארי.

יעקב אשר: יש פה אווירה נפיצה.

יעקב מרגי: לא, אתה נכנסת ולא יודע מה קרה.

יעקב מרגי: מה אתה רוצה, שאני אגיד אני?

מירב בן ארי: זה אתה .

יעקב מרגי: אמרתי לו ארבע פעמים אני אשם, והוא עוד פעם שואל.

יעקב מרגי: אמרתי לו – אתה נכנסת.

יעקב אשר: אתמול הייתה הדלקת נרות חנוכה.

יעקב אשר: נראה יותר כמו מדורת ל"ג בעומר.

יעקב אשר: רבותיי, אני לא מצליח להבין והייתי עסוק בעניין הזה כבר הרבה זמן גם בקדנציה זו וגם בקודמת לגבי ההבדל הזה בהבדל הזה בתקצוב במיוחד, איני בטוח למה לא עושים את הכול בתקנה אחת ומקשה אחת.

יעקב מרגי: על זה הפיצוץ.

יעקב מרגי: שאלת על מה הפיצוץ, על זה הפיצוץ.

יעקב אשר: רגע, אבל מצאתי - - -

יעקב מרגי: רגע, תן לו - - -

חמד עמאר: חבר'ה, אנחנו רוצים לשמור על הארגונים.

יעקב מרגי: הוא עוד לא אמר, רגע.

חמד עמאר: אני רוצה לשמור על הארגונים.

יעקב אשר: חמד, מה יש לך היום?

חמד עמאר: אני רוצה לשמור על הארגונים.

יעקב אשר: תבוא להדליק נרות איתנו.

חמד עמאר: - - - חצי מהארגונים.

יעקב מרגי: חמד, תודה.

יעקב אשר: יש לי הצבעה תכף.

יעקב מרגי: אז סיים.

יעקב אשר: מעבר לזה שמצאתי את ההבדל בגימטרייה בין תנועה לבין ארגון, שבגימטרייה זה יוצא הרבה יותר כסף לתנועה אני חושב שאין שום הצדקה שבעולם, גם אם יש שוני, בואו נסתכל גם מי הצרכנים של הארגונים ומי הצרכנים של התנועות, איפה יש יותר פריפריה ואיפה פחות, איפה ישנו סוג אוכלוסייה כזה או אחר, אני אומר דבר אחד – איני רוצה לקחת ממישהו אחר – לא לפגוע בתנועות הנוער, אני חושב שהם עושים עבודת קודש בהרבה מאוד דברים.

יעקב אשר: אבל, לא יכול להיות שיהיה הבדל כזה, ואני מצטרף בכל לב למה שאת אמרת חברת הכנסת בן ארי ואחרים, חייבים להשוות את זה, חייבים להוסיף תקציב לארגוני הנוער, אפשר גם לבוא ולקחת דברים שצריך לתקן אם צריך לתקן.

יעקב אשר: אני לא ראיתי שזה הגיע מאיזושהי סיבה שיש בעיה בארגוני הנוער.

עודד פורר: כשאתה אומר להשוות יש שתי דרכים להשוות.

יעקב אשר: אז אני דיברתי על להשוות ככה.

יעקב אשר: אבל אם אין ברירה אז מישהו צריך לחשוב מה עושים.

יעקב מרגי: ועל זה הוויכוח ואנחנו לא שם.

יעקב מרגי: אנחנו מעדיפים שזה יהיה תוספתי.

יעקב אשר: מעדיפים כן, אבל אי-אפשר להשאיר את המצב כמות שהוא.

יעקב מרגי: תודה.

מיכל בירן: אתה מבין את ההבדל בין תנועות הנוער לארגונים?

יעקב מרגי: רק את מבינה מיכל, אנחנו לא מבינים, תודה.

יעקב מרגי: מיכל, אנחנו לא מבינים.

יעקב אשר: אני נכנסתי לזה בזמן פירון ועד היום לא הבנתי את זה.

יעקב מרגי: אנחנו לא מבינים, את מבינה טוב.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: אני הייתי בתנועת נוער כמה שנים.

יעקב מרגי: אל תראוני שאני שחרחורת, הייתי בתנועת נוער.

חמד עמאר: איזו תנועה?

יעקב מרגי: לא הרבה אני זוכר מתנועת הנוער אבל זוכר שצבעתי קירות.

מיכל בירן: איזו תנועת נוער?

יעקב מרגי: הייתי גם בבני עקיבא וגם בעזרא וצבעתי קירות ולכלכתי קירות והדלקתי לפידים ויצאתי לגיחות והכול בסדר.

יעקב מרגי: בואו, אל תגעו במשיחי, תירגעו, שבו.

חמד עמאר: אני גם הייתי בתנועת הנוער הלאומי שנים רבות.

יעקב מרגי: שלומי קסטרו מארגוני הנוער בבקשה.

יעקב מרגי: אל תענה לאף אחד, אני שואל אותך שאלות ואתה עונה.

יעקב מרגי: תגיד לי מה זה ארגוני נוער כי חלק לא יודעים.

יעקב מרגי: כמו שיש חלק שלא יודעים מה זה תנועות נוער ועברו 70 שנה אנא אמור לי מה התכלית של ארגוני הנוער.

יעקב מרגי: אל תדבר בשם התנועות דבר בשם הארגונים.

יעקב מרגי: מה המטרות, התכליות, ואת האני מאמין שלך.

יעקב מרגי: חבל ששאלתי כי הביאו לי פה מסמך, אולי עדיף שלא תדבר.

חנין זועבי: שידבר.

חנין זועבי: מרגי, תן לו לענות.

יעקב מרגי: עקצתי את זה שהביא לי את המסמך, לא את שלומי.

חמד עמאר: אנחנו רוצים לשמוע.

יעקב מרגי: בבקשה.

שלומי קסטרו: כבוד היושב-ראש.

שלומי קסטרו: ראשית, אנחנו מודים לך על כינוס הדיון החשוב הזה והאמונה בצדקת המאבק שלנו.

שלומי קסטרו: אנחנו רוצים לומר שזכינו בשר חינוך שמאמין בכל מאודו בחשיבות החינוך הערכי הבלתי-פורמלי, עושה מהלכים חשובים בנושא, לחברת הכנסת מירב בן ארי שאנחנו קוראים לה האימא של החינוך הבלתי-פורמלי.

שלומי קסטרו: יש לה ילדה – אריאל – שהיא הכי חשובה אבל מבחינתנו היא באמת בשנים האחרונות האימא של החינוך הבלתי-פורמלי.

שלומי קסטרו: המאבק, כבוד היושב-ראש אם אתה שואל הוא קודם כל מאבק חברתי בעינינו.

שלומי קסטרו: אנחנו מבינים שמשמעות האפליה והתקצוב של 30% פחות לחניך בארגון נוער אל מול חניך בתנועת נוער, ואני אומר את זה באופן ברור, ואמרנו את זה בתחילת הדרך לחברינו מתנועות הנוער, וגם לכל המודאגים כאן, וגם לך, חבר הכנסת עמאר, שבחרת לנזוף בי אני לא יודע למה - - -

יעקב מרגי: שלומי, דבר אלי.

שלומי קסטרו: אנחנו לא רוצים לקחת כסף מתנועות הנוער ולא רוצים לפגוע בתנועות הנוער.

שלומי קסטרו: זה בכלל לא על הפרק.

שלומי קסטרו: ברמת שיתוף הפעולה הכול עובד והכול קורה בשטח.

שלומי קסטרו: אף אחד לא יודע מה ההבדל בסיפור הזה.

שלומי קסטרו: ולכן, חשוב שזה ייאמר כאן.

יעקב מרגי: יש הבדל.

יעקב מרגי: בארגוני הנוער אתה מנהל אותם.

שלומי קסטרו: 30% פחות.

יעקב מרגי: ושמה הבחור מנהל אותם.

יעקב מרגי: אבל כשדנו בהטרדות מיניות בתנועות הנוער לא הופיעו פה הילדים לדבר.

יעקב מרגי: הופיע מנכ"ל שלא ידע אפילו לטפל בבעיה.

יעקב מרגי: אז אל תמכרו לי לוקשים.

יעקב מרגי: אתם מבינים למה אני היחיד שיכול לשים את הדברים על השולחן במרכז החדר ולדבר בבוטות?

יעקב מרגי: כי אני לא נוגע בשום ארגון נוער ובשום תנועת נוער.

יעקב מרגי: בבקשה.

שלומי קסטרו: אנחנו מבינים שהמשמעות - - -

יעקב מרגי: כשאמר מוטי יוגב שהתנועה עושה טוב לנוער סיננתי בין שיני ואני לו יודע אם שמעו שעושה גם טוב למנכ"לים של תנועות הנוער ולא רק לחניכי התנועות.

יעקב מרגי: אז אני יודע לומר הכול מטוב ועד רע ואף אחד לא יהלך עלי אימים.

שלומי קסטרו: להבנתנו המשמעות של לתמוך פחות בארגון נוער, דווקא בארגוני הנוער שבהם 64% מהחניכים מגיעים מהפריפריה זו פשוט אפליה לא הוגנת בעיני.

שלומי קסטרו: אנחנו, כמו שאתה רואה כבוד היושב-ראש, במועצה שלנו בארגוני הנוער יש פסיפס אדיר של החברה הישראלית אמרה את זה מירב בפתח דבריה.

שלומי קסטרו: אנחנו לא ניתן בטווח הארוך שנער מהפריפריה או נער בארגון נוער יקבל פחות, אנחנו לא חושבים שזה דבר נכון ואנחנו אומרים את זה מהיום הראשון שנכנסנו לתוך תקנת ארגוני הנוער, כולם יודעים את זה.

שלומי קסטרו: הפעילות בארגוני הנוער זהה לפעילות בתנועות הנוער.

מיכל בירן: בבנות בתיה מעבירות את הפעולה מורות.

יעקב מרגי: אל תפריעי לו בבקשה.

שלומי קסטרו: אפילו על פי הממצאים של הרשות ל - - -

קריאה: שקר, שקר, שקר.

קריאה: תסלחי לי.

יעקב מרגי: גבירתי, אני אוציא אותך.

קריאה: אני אצא בשמחה.

יעקב מרגי: אני אוציא אותך.

יעקב מרגי: אם באת אז למה תצאי בשמחה?

יעקב מרגי: אל תתפרצי בבקשה.

שלומי קסטרו: הממצאים של הרשות למדידה והערכה של משרד החינוך, הממצאים שלהם שהוצגו לאחרונה הוכיחו שלפחות 50% מארגוני הנוער - - -

יעקב מרגי: גבירתי, תתאפקי.

שלומי קסטרו: לפחות 50% - - -

יעקב מרגי: תראי, אני אפילו לא צריך להתאפק כשאני שומע דברים שאינם נכונים.

שלומי קסטרו: לפחות 50% מארגוני הנוער פועלים באופן זהה כמעט לתנועות הנוער באופן הפעולה שלהם.

שלומי קסטרו: אלו ממצאים של הרשות למדידה והערכה של משרד החינוך, לא שלנו, ממצאים שאנחנו קיבלנו מהם.

שלומי קסטרו: תכף כנראה יאמרו לך אנשים מכאן ומכאן שזה דבר שונה וזה דבר שונה, אני אומר לך שהמציאות לא מתכתבת עם הדבר הזה.

שלומי קסטרו: תנועות הנוער וארגוני הנוער, בסך הכול, בסיס הפעולה, פעמיים בשבוע בשעות אחר הצהריים, סניפי פעילות, חוזר מנכ"ל 7.3 מגדיר תנועות וארגוני הנוער.

שלומי קסטרו: חוזר מנכ"ל משרד החינוך קבע את הדבר הזה בפנים.

שלומי קסטרו: מחנות, טיולים, בסך הכול אופי הפעילות הוא זהה.

שלומי קסטרו: אם יש כבר שוני הוא שארגוני הנוער עובדים יותר בפריפריה ושאנחנו נדרשים להעמיד סגל חינוכי בוגר אנחנו חייבים להעמיד מדריכים בוגרים לפעולה החינוכית שלנו שזה אתה מבין בוודאי עולה הרבה יותר כסף.

שלומי קסטרו: אנחנו לא הצלחנו לקבל תשובה מספקת ורצינית, שנים אנחנו מבקשים את זה, מדוע?

שלומי קסטרו: תנו לנו תשובה, אולי היום הוועדה תפענח את המסתורין ויגידו לנו למה חניך בארגון נוער מתוקצב פחות מחניך בתנועת נוער.

שלומי קסטרו: אנחנו היינו פה ביחד עם תנועות הנוער - - -

יעקב מרגי: הלוואי והיה לי, תקשיב, האינטיגריטי שלי הוא גבוה.

יעקב מרגי: הלוואי והיה לי גם בקטע הזה להגיד למה.

שלומי קסטרו: אנחנו, כבוד היושב-ראש, מכלים את כוחותינו בדבר הזה במקום לעסוק בחינוך.

שלומי קסטרו: אנחנו עוקבים באדיקות אחרי העשייה של הוועדה הזו וכבוד היושב-ראש סיפר את חלומו בעניין וגם דיברת על הסיפור הזה של מועדונים סגורים וקבוצה ב', אנחנו לא מרגישים דרג ב', לא מרגישים הקבצה ב', אנחנו עושים את הפעילות החינוכית שלנו בצורה טובה ומעולה.

שלומי קסטרו: אני רוצה לומר לך, אדוני היושב-ראש, שאנחנו איתך במה שקשור לתקצוב, לתקצוב זהה.

שלומי קסטרו: לגבי אופי הפעילות אפשר עוד להידיין.

שלומי קסטרו: הנוער איתך, הרשויות איתך, אנחנו דורשים תקצוב זהה.

שלומי קסטרו: איך אנחנו יודעים שדרישתנו זו היא נכונה?

שלומי קסטרו: עשרות רשויות מקומיות, ביניהן הערים הגדולות, תל אביב, ירושלים, מודיעין – של יושב-ראש מרכז השלטון המקומי חיים ביבס – כבר קיבלו החלטה, או שהן עשו תקנה משותפת או שמתקצבים באופן כמעט זהה.

שלומי קסטרו: בירושלים, חניך בארגון או בתנועת נוער זה לא משנה, אתה חניך – אתה מקבל כסף.

שלומי קסטרו: זו רק הוכחה לזה שבעצם התנועה בשטח, ומי כמו הרשויות המקומיות יודעות את הדבר הזה.

שלומי קסטרו: האתגר המשותף לי ולחבריי מתנועות הנוער הוא להגיע ל70% מהילדים שלא משתתפים בפעילות חינוך ערכי .

שלומי קסטרו: זה האתגר המשותף.

שלומי קסטרו: אין כאן מאבק ביננו להיפך, בשטח ישנם שיתופי פעולה גוברים, זה רק איזו קבוצה קטנה שמייצרת מאבק לכאורה ביננו.

שלומי קסטרו: אנחנו בקשר עם ראשי התנועות, עם הרבה מהם אנחנו עובדים בשיתוף פעולה.

שלומי קסטרו: כבוד היושב-ראש, לסיום אני רוצה להעלות נושא כואב ובוער נוסף והוא אי-עמידה של ממשלת ישראל בהתחייבותה להקצות משאבים לחניכי ארגוני הנוער העקבים ויוצאי אתיופיה על פי החלטות ממשלה 922 ו-609.

מירב בן ארי: נכון.

שלומי קסטרו: החלטות ממשלה שהתקבלו ולא בוצעו.

יעקב מרגי: רגע, התקציבים לא מוסטים לשם?

שלומי קסטרו: לא.

יעקב מרגי: לא מהעיריות ולא - - -

שלומי קסטרו: הוועדה עסקה בנושא זה וביקשה גם תשובות.

יעקב מרגי: 922 הועבר לרשויות המקומיות.

שלומי קסטרו: לא לארגוני הנוער.

שלומי קסטרו: הייתה החלטה אחרי התחייבות הממשלה - - -

יעקב מרגי: העברה ישירה לארגוני הנוער?

שלומי קסטרו: כמו שיש בתנועות, שיועבר לארגונים כמו לתנועות.

יעקב מרגי: אנחנו צריכים לקיים דיון שוב בנושא.

מירב בן ארי: עשיתי על זה דיון וצריך לתת תשובות.

חנין זועבי: אבל גם מירב קיימה.

מירב בן ארי: כן, עשינו דיון בנושא.

מירב בן ארי: הוא הבטיח אחרי הדיון שהוא יעביר ועכשיו אנחנו - - -

יעקב מרגי: אוקיי, שלומי, תודה שהעלית את זה.

שלומי קסטרו: אני רק אומר שזה נושא בוער – יושבים פה חבריי הערבים וחברים שעובדים במגזר הערבי עם בני נוער.

יעקב מרגי: בחברה הערבית לא במגזר הערבי.

שלומי קסטרו: בחברה הערבית.

שלומי קסטרו: אני חושב שעוד חודש מעכשיו, אני רק יכול להגיד לך שכסף יש, מתווה לפתרון יש, אנחנו הצענו גם מתווה לפתרון כי אנחנו מאמינים בפתרונות.

שלומי קסטרו: הצענו למשרד החינוך מתווה לפתרון, מה שצריך הוא בחודש הזה, למצוא דרך ולהסדיר נושא זה.

שלומי קסטרו: תודה.

יעקב מרגי: האם לתת קודם למשרד החינוך או קודם למי שביקש רשות דיבור?

יעקב מרגי: נציג משרד החינוך בבקשה.

חמד עמאר: הוא מבקש לדבר הרבה זמן, עדיף אולי שידבר בסוף.

יעקב מרגי: לא, אני מעדיף את המהומה בסוף ולא בהתחלה.

יעקב מרגי: לימדו אותי אם אפשר לריב יומיים אז למה שבועיים.

יעקב מרגי: בבקשה.

חגי גרוס: כראש מינהל חברה ונוער אני יכול להגיד בשקט שכולם היו בני, גם התנועות וגם הארגונים.

יעקב מרגי: אתה גם כשאתה רוצה לצעוק אתה לא צועק.

חגי גרוס: אני לא צועק ואני מרגיש קצת לא נעים עם מילים כמו מאבק ואפליה וההתלהמות.

חגי גרוס: אני לא - - -

יעקב מרגי: איך יהיה מעניין פה בכנסת?

חגי גרוס: כל חיי חינכתי ואני איש חינוך, ואני בא לפה לדבר במתינות.

חגי גרוס: יעיד שלומי ותעיד מירב ששיבחה אותי לפני כשבועיים שמאז כניסתי לתפקיד הנושא של החינוך הבלתי-פורמלי בעיקר תנועות וארגונים הוא על סדר יומי.

חגי גרוס: אני רוצה להגיד שהארגונים והתנועות שניהם עושים פעילות נפלאה רק באמת אי-אפשר להשוות ביניהם כי אם אפשר היה להשוות ביניהם אז לא היו ארגונים ותנועות והיו עושים את הכול תקנה אחת.

חגי גרוס: ופה אני מסכים עם חבר הכנסת עמאר שאם נעשה תקנה אחת חצי מהארגונים ייפלו.

חגי גרוס: זה לטובתם שיש תקנות אחרות.

חגי גרוס: יש לי פה עשרה סעיפים שמדברים על ההבדלים, אני לא אכנס, אבל זה כמו שנשאל למה ילד בחברה למתנ"סים מקבל תקצוב אחר מתנועות נוער או ארגוני נוער.

חגי גרוס: מדובר בזירות פעילות אחרות למרות שהיעד הוא אותו יעד.

יעקב מרגי: על זה הדיון, על זה הוויכוח.

חגי גרוס: אז לנושא זה צריך להיכנס פעם לעומק.

יעקב מרגי: אף אחד לא ביקש שתעשה את זה ברמת התקנות.

מיכל בירן: אולי כן תתייחס להבדלים?

חגי גרוס: יש הבדלים והם ידועים.

חגי גרוס: אני רוצה להתייחס לשני נתונים תקציביים.

חגי גרוס: קודם כל, תקציב ארגוני הנוער גדל בצורה שאין לה אח ורע בחמש השנים האחרונות.

יעקב מרגי: טוב שכך.

חגי גרוס: משלושה וחצי מיליון ל-52 מיליון אין דבר כזה בעידן של קיצוצים אז כמו ששלומי אמר זה על סדר היום של השר ושל המנכ"ל ושל מינהל חברה ונוער.

חגי גרוס: מעבר לזה, אם נעשה רזולוציה של זום אין, נראה שיש פה ארגונים קטנים שהתקצוב שלהם הוא פי שניים מהתקצוב של חניך בתנועת נוער.

חגי גרוס: יש לי פה את הטבלה, זאת אומרת אולי צריך לשנות את התקנה קצת אחרת אבל זה לא נכון לזרוק את הסיסמא הזו שחניך בארגוני נוער מקבל פחות כי יש ארגונים - - -

יעקב מרגי: אתה יכול להוכיח לנו - - -

חגי גרוס: בבקשה - - -

עודד פורר: לכן צריך את ההפרדה הזו.

יעקב מרגי: רגע, תן לי לדבר.

יעקב מרגי: חגי, רגע.

יעקב מרגי: אתה יכול לפרוס בפנינו נתונים שמראים שזה לא בפס רחב?

יעקב מרגי: יש חניכים בארגוני נוער שעלות התקצוב שלך כמשרד החינוך היא גבוהה יותר מאשר בתנועות נוער?

חגי גרוס: חניך בתנועת קדימה מקבל 656 לפי הנתונים שלי.

יעקב מרגי: למה זה קורה?

חגי גרוס: כי התקנה בנויה למשל שהגודל בארגונים הוא 30% ובתנועות 50% אני לא נכנסת כרגע לרזולוציה הזו אבל בשביל לתמוך בארגונים התקנה היא בנויה אחרת ולכן יש ארגונים קטנים שאיננו רוצים שהם ייעלמו אז הם מקבלים הרבה.

יעקב מרגי: הבנתי.

חגי גרוס: ארגונים גדולים שאנחנו מאוד אוהדים אותם - - -

יעקב מרגי: התייחסתם לפרמטר הזה שבארגוני הנוער יש ,מה לעשות, עלויות של כוחות הוראה והדרכה?

חגי גרוס: אז שוב, אנחנו מאוד מעודדים את הפעילות של הארגונים, אנחנו מאוד רוצים שהתקציב יגדל, אנחנו עובדים על זה, זה עניין של - - -

יעקב מרגי: אתם מכירים בזה?

חגי גרוס: ודאי שאנחנו מכירים בזה.

יעקב מרגי: תודה.

חגי גרוס: אבל שוב, אני לא רוצה לדבר על ההשוואה ולא רוצה לדבר על אפליה כי זו לא השפה - - -

יעקב מרגי: לא קשור.

חגי גרוס: כבוד היושב-ראש, המילים האלו נאמרו ואני לא מוכן לשמוע זאת .

יעקב מרגי: רגע, אני אגיד לך, כדי לקבל את הקביעה שלך, שוב, אני אומר יכול להיות שכן ויכול להיות שלא לא לחינם המשרד פה ולא לחינם אמרתי שהתנועות קיימות 70 שנה ויותר ארגוני הנוער מאז שהם קמו, צריך לעשות סטופ ולחשוב – אם אתה אומר שאלו שני דברים שונים אנא תעשו דיון ותוציאו מסמך ובו תגדירו מה זה ומה זה ותחליטו.

חגי גרוס: ולמה.

יעקב מרגי: רגע, יכול להיות שלא צריך אבל אני אומר לך, אני מנסה לברור את המוץ מן התבן ולבוא ולומר מה מונע ממך לראות בהם, אני רוצה הסתכלות מקצועית למה תנועת נוער היא שונה מארגון נוער.

יעקב מרגי: ואל תגיד לי בגלל שאלו עושים נושא אחד שהוא שונה מהשני, הם לא אותו דבר, הנה אני מסכים איתך, הסבר לנו במה מבחינה מהותית שונה תנועת נוער מארגון נוער.

חגי גרוס: להסביר?

יעקב מרגי: כן, למה לא ?

יעקב מרגי: כבר התכנסנו.

חגי גרוס: בתנועת נוער יש סעיף שנקרא "הגשמה".

חגי גרוס: הם חייבים להביא את החניכים שלהם להגשמה.

חגי גרוס: או לשירות לאומי או לשירות בצה"ל.

חנין זועבי: חה חה חה.

חגי גרוס: סליחה.

חגי גרוס: בארגוני נוער הדבר הזה לא קיים.

חגי גרוס: למשל, דוגמה.

חגי גרוס: עוד דוגמה: תנועות הנוער אינן יכולות לפעול בתוך בתי הספר וארגונים יכולים.

חגי גרוס: אם הם פועלים או לא זה לא משנה.

חגי גרוס: בתנועות הנוער - - -

יעקב מרגי: אתה יודע מאיפה לקחו אותו בילדותי לתנועת הנוער?

יעקב מרגי: להסביר לך מי בא לבית הספר לשכנע אותי לבוא?

חגי גרוס: לא אמרתי שלא באים לבתי ספר, השאלה היא איפה פועלים.

חגי גרוס: למשל הדבר הזה שמדריכים, שנוער מדריך נוער לעומת מבוגרים זה שונה בצורה מהותית.

חגי גרוס: אז אני אומר, מדובר פה על שני זרמים מאוד חשובים בחינוך הבלתי-פורמלי.

חגי גרוס: הארגונים הוקמו כי ראו שתנועות הנוער אינן נותנות מענה לנוער מסוים: פריפריה, עולים וכולי, ולכן קמו הארגונים ולכן מתקציב של 3.5 מיליון עלה ל-52 מיליון פי 1400%, דבר שאין לו אח ורע, לשני הזרמים הנזכרים יש מקום מאוד חשוב בחינוך הבלתי-פורמלי ואין מקום להשוואה.

יעקב מרגי: זו עמדה מקצועית שאני שומע אותה ונדון בה.

יעקב מרגי: תודה.

חנין זועבי: רק שיענה על השאלה מדוע לא מועבר התקציב של הילדים הערבים.

יעקב מרגי: החלטת ממשלה 929.

חגי גרוס: אנחנו בודקים את כל הדרכים ומנסים להעביר אותו.

חנין זועבי: זו אותה התשובה כבר שבעה חודשים.

חגי גרוס: זו התשובה שאני יכול לתת.

חגי גרוס: אנחנו בודקים את הדרכים.

יעקב מרגי: הנה, תקשיבי, עכשיו חנוכה נכון?

יעקב מרגי: שבועיים מהיום אני רוצה תשובה למה לא התקיימה החלטת ממשלה בסוגיה הזו.

יעקב מרגי: נא להעביר תשובה לוועדה.

שלומי קסטרו: שיעבור לארגונים.

יעקב מרגי: לא, קודם נקבל את התשובה ואחר כך נראה אם בכלל יש כסף להעביר לארגונים.

מירב בן ארי: יש כסף.

יעקב מרגי: אני רוצה לקבל תשובה.

מירב בן ארי: הכסף אושר.

יעקב מרגי: חגי, זה לא סיפור.

מירב בן ארי: אני עשיתי את הדיון הזה.

יעקב מרגי: צריך לבדוק מה קרה עם החלטת הממשלה הזו ולאן הגיע הכסף ולמה לא הועבר.

יעקב מרגי: אם יש בעיה בירוקרטית אנא פרט מהי.

מירב בן ארי: אני חייבת לומר שאפשר גם תוך יומיים להעביר את התשובה.

יעקב מרגי: קח שבועיים.

מירב בן ארי: את הדיון אני ניהלתי כבר לפני חצי שנה והיא לא סתם צועקת כאן.

מירב בן ארי: הבטיחו לי שהכסף יעבור.

מירב בן ארי: זה היה לפני כמה זמן?

מירב בן ארי: חמישה חודשים?

מירב בן ארי: ארבעה חודשים?

חנין זועבי: כן, זה היה מזמן.

יעקב מרגי: חגי, שבועיים מהיום.

מירב בן ארי: הכסף לא עובר אליהם ואין לזה שום צידוק.

יעקב מרגי: שבועיים זה זמן סביר.

יעקב מרגי: תן תשובה כתובה לוועדה.

מירב בן ארי: הכסף כבר אושר באוצר.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: אני מקווה שהתשובה תגיע בתוך פחות משבועיים מכיוון שזה כבר עבר.

יעקב מרגי: אבל אם לא עבר אני מבקש תשובה למה לא עבר.

מירב בן ארי: די עם זה כבר.

יעקב מרגי: יכול להיות שיש בעיות בירוקרטיות ואני רוצה לדעת למה.

יעקב מרגי: זאב גולדבלאט, שתי דקות לרשותך.

זאב גולדבלט: אני מייצג את פורום ועדי ההורים היישוביים – הגוף היציג של הורי ישראל.

זאב גולדבלט: על פי תפיסתנו ארגוני הנוער ותנועות הנוער חד המה מבחינתנו ותרומתם הערכית לבני הנוער זהה.

זאב גולדבלט: השוני שחגי ציין קודם הוא בעיקר בירוקרטי אבל לא מהותי.

זאב גולדבלט: אין כאן עניין של מהות.

זאב גולדבלט: אין להעדיף תנועה על פני ארגון ולהיפך כי כל גוף פועל תוך הצבת מערכת ערכים שונה מעט, דגשים מעט אחרים, אבל כוונת כולם לשפר את סט הערכים של המתבגר ולהופכו לאזרח תורם, חיובי, וערכי יותר.

זאב גולדבלט: אין לתת העדפה למי שהיה כאן קודם ואני מדבר על התנועות כי זה בעצם מה שמייחד אותן.

זאב גולדבלט: כמו שאמר היושב-ראש מקודם – הן היו כאן מאז קום המדינה.

זאב גולדבלט: חלקם אפילו לפני קום המדינה.

זאב גולדבלט: למי שייצר בסיס כוח החלוקה הדמוקרטית והערכית יותר היא בדיוק כפי שאנו יחד עם מרכז השלטון המקומי מנסים לקבע תחת הכותרת "סל תלמיד".

זאב גולדבלט: דהיינו לתקצב את החניך ולא את התנועה.

זאב גולדבלט: הכסף צריך להיות מועבר לפי מספר החניכים הפעילים ולא לפי מספר החניכים הרשומים.

זאב גולדבלט: היוצא מן הכלל שאולי אני יכול לחשוב עליו זה גופים שמי שתומך ומפעיל , המונח חוליה חלשה הוא לא נכון אבל למי שזקוק לסיוע.

זאב גולדבלט: אני מכוון כאן דווקא לתנועת נוער מאוד ספציפית אני מדבר על תנועת הנוער כנפיים של קרמבו, שכאן יש גם לא סתם מערכת ערכים אלא משהו אחר לגמרי.

זאב גולדבלט: החל מעזרה לזולת, תרומה למי שלא יכול לעזור לעצמו וכן הלאה.

זאב גולדבלט: להם אולי צריך לתת פקטור נוסף.

זאב גולדבלט: לסיום, כפי שהבטחתי אני אהיה קצר, גם הארגונים - - -

יעקב מרגי: אתה כבר לא עומד בזה.

זאב גולדבלט: גם הארגונים וגם התנועות עושים עבודה מבורכת ועל כך יבורכו.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: עלי איוב מתנועת צופי השלום.

יעקב מרגי: כנראה בגלל השם הזה חטפת.

עלי איוב: קודם כל, תודה לאל יש לי קול גבוה מאוד.

יעקב מרגי: ולמרות זאת לא אתן לף אחד להפריע לך.

עלי איוב: אני לא אשתמש בו כי אני עובד חינוך ומייצג חלק קטן מהמגזר החינוכי.

עלי איוב: וגם כן אני לא אקח את צורת הוויכוח בוועדת החינוך כדי ללמד אותה לחניכים שלי.

יעקב מרגי: למרות שביקרת אותו אני מצדיע לך.

עלי איוב: תנועות נוער וארגוני נוער שניהם דברים חשובים.

עלי איוב: מדינה שרוצה להתקדם ולהתפתח ולהיות פתוחה עליה להשקיע בנוער כי הנוער זהו דור העתיד.

עלי איוב: לכן, חשוב מאוד להשקיע בשני המישורים האלה ואין מלחמות בין שני המישורים האלה.

עלי איוב: אבל, הקונפליקט בו אני נמצא ולא יודע לצאת ממנו הוא שמשרד החינוך מאיץ בנו לדבר ולעשות על השוויון ועל הדמוקרטיה וכשאנחנו באים לדבר בפני החניכים שלנו וכשמדברים על התקציבים, יודעים שבתנועת נוער יש תקציב לחניך יותר מתקציב לחניך בארגון נוער.

עלי איוב: אז שואלים אותנו: "זה ילד ואני לא ילד?

עלי איוב: למה הוא מקבל יותר ממני?

עלי איוב: " אני אומר להם שאני לא קבעתי אבל אנחנו דורשים שיהיה שוויון.

עלי איוב: איך אני אחנך לשוויון ודמוקרטיה כל עוד זה פתוח ונמצא בסקטור הנוער.

עלי איוב: זו נקודה חשובה, זו אפליה, זו אפליה.

עלי איוב: איך אפשר לצאת מזה בפני החניכים?

עלי איוב: אני רוצה תשובה חינוכית איך לחנך לדבר הזה.

עלי איוב: הנקודה השנייה, אני רוצה - - -

יעקב מרגי: ולסיכום.

עלי איוב: לסיכום, ואני אקצר, צופי השלום נוסד ב-1956 מאז ועד 2013 לא קיבלנו שום תמיכה משום מקום אחר במדינה הזאת.

עלי איוב: התקיימנו בכוחות עצמנו והחזקנו את עצמנו עד 2014 כשנכנסה תקנת הארגונים במשרד החינוך והוכרנו כארגון, והתחלנו לקבל תקציב קטן וזעיר, התחלנו להתפתח ולגדול במספר הסניפים ובמספר החניכים.

עלי איוב: ב-2013 מנינו פחות מ-1,000 חניכים ב-9 סניפים ב-2016 גדלנו, השיא היה ב-2016 כשמנינו 4,000 חניכים ב-29 סניפים.

עלי איוב: כל זה יצא בעקבות ההבטחות והעידוד של משרד החינוך שאמרו שנפתח סניפים ונגדיל את הפעילות כי יש תקציב ויש מיליונים שנקבל אותם ובסוף כל ההבטחות הלכו לשווא.

עלי איוב: החלטה 922 קיימת רק בעיתונות.

יעקב מרגי: תוך שבועיים אני רוצה לדעת מה קורה עם זה.

עלי איוב: לא קיבלנו שום דבר.

עלי איוב: נאלצנו בתחילת 2018 לסגור 11 סניפים יותר ממחצית מסניפי הארגון.

יעקב מרגי: איוב תודה.

עלי איוב: רק עוד דקה, השנה אנחנו נאלץ לסגור עוד תשעה שבטים במידה ואנחנו לא נקבל תקציב עד סוף,החודש.

יעקב מרגי: אני מקווה שלא, מקווה שתהיה תשובה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: הדר אליהו בבקשה.

הדר אליהו: צהריים טובים, הדר אליהו ממרכז השלטון המקומי, אחראית על נוער וצעירים.

הדר אליהו: מבין כל הדברים אבקש, מפאת חוסר הזמן, להתייחס לשתי נקודות.

הדר אליהו: משני צדי השולחן יושבים שותפים מאוד יקרים – נפתלי דרעי ושלומי קסטרו – אני מבחינתי לא רואה את הדיון פה תלוי אחד בשני אני מבקשת להתייחס רק לארגוני הנוער.

הדר אליהו: מיום שתקנת ארגוני הנוער עלתה לאוויר בשנת 2013 מדינת ישראל הכירה בצורך.

הדר אליהו: אנחנו עדים היום לכ-200,000 חניכים.

הדר אליהו: המספר הזה אומר את שלו, צריך להבין את העוצמה של הדבר הזה, לקדם פה תקצוב נוסף, רשויות מקומיות מכירות בדבר זה ומתקצבות מעצמן אבל גם במסגרת היכולות המצומצמות שלהן בעיקר כי מדובר בפעילות שהמסה הקריטית שלה היא בפריפריה הגיאוגרפית והחברתית.

הדר אליהו: אני חושבת שבזה אנחנו צריכים להתמקד, זה לא קשור לתנועות, זה מפעל עצום אדיר ומרגש בפני עצמו.

הדר אליהו: צריך להתמקד פה במספר ארגונים שהתכנסו לכדי מועצה עשו עבודה מופלאה, העלו את מספר החניכים שמקבלים חינוך בלתי-פורמלי בצורה שעלתה באחוזים מטורפים.

הדר אליהו: צריך להוקיר תודה ולהמשיך ולתת להם את הרוח הגבית.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: נפתלי דרעי בבקשה.

נפתלי דרעי: תודה.

יעקב מרגי: אז אתה לא מועדון סגור.

יעקב מרגי: עכשיו תמשיך מפה.

נפתלי דרעי: נפתלי דרעי, מזכ"ל מועצת תנועות הנוער.

נפתלי דרעי: אני רוצה להתחיל באמירה שאנחנו תומכים בהגדלת תקציב ארגוני הנוער.

נפתלי דרעי: אין לנו בעיה עם זה, אנחנו נשמח שיגדילו את התקציב ואנחנו חושבים שארגוני הנוער ופעילותם חשובים וכן ירבו.

נפתלי דרעי: אבל, לא על חשבון תנועות הנוער, אין קשר בין אחד לשני.

נפתלי דרעי: אני לא אחזור על הדברים שאמר חגי, ניתן להסתכל רק על תקנת ארגוני הנוער ועל תקנת תנועות הנוער כדי לראות את ההבדלים בדרישות מכל אחד מן הגופים.

נפתלי דרעי: אנחנו נדרשים להרבה יותר דברים מחמירים בעוד שבארגונים יש דברים מקלים וזה בסדר גמור כי רצו שיותר- - -

שלומי קסטרו: הוא משקר.

נפתלי דרעי: אני לא הפרעתי לאף אחד ואבקש שלא יפריעו לי.

שלומי קסטרו: תגיד את האמת.

יעקב מרגי: שלומי, לא הפריעו לך.

יעקב מרגי: הוא שמע פה דברים לא פשוטים לאורך השעה האחרונה והוא לא הפריע.

יעקב מרגי: תלמדו ממני, אני חוטף מכל הכיוונים ואני לא מתרגש.

יעקב אשר: אפילו נהנה מזה.

יעקב מרגי: לא, עד כדי כך זו כבר אבחנה פיזיולוגית בעייתית.

נפתלי דרעי: ניתן להסתכל על תקנות התמיכה ולראות את ההבדלים, על מערכת החינוך הפורמלית שאפשר לעבוד בה ובתנועות הנוער אי-אפשר לעבוד במערכת החינוך הפורמלית, על מדריכים בוגרים לעומת מדריכים צעירים, על דרישה לגילאי כיתות דל"ת עד י"ב רציפה בעוד בארגוני הנוער אין חובה לעבוד בשכבה הבוגרת.

נפתלי דרעי: יש הרבה דברים שמחשקים את תנועות הנוער בסוג הפעילות שלהם, וכשאנחנו מדברים על תמיכה שווה אפילו חוק יסודות התקציב 3א, מדבר על תמיכה בארגונים שמקיימים את אותו סוג של פעילות ולא פעילות שונה.

נפתלי דרעי: אי-אפשר לחלק את אותו תקציב לארגונים שונים.

יעקב מרגי: אני אגלה לך סוד: אל תגיד אף פעם אי-אפשר כי כששר רוצה לחלק הוא יחלק, הוא יקבע תבחינים ויחלק.

נפתלי דרעי: נכון, בסדר, לכן אני פתחתי ואמרתי - - -

יעקב מרגי: לא תיקנתי אותך.

יעקב מרגי: אל תתייחס, תמשיך.

נפתלי דרעי: כל מה שביקשנו זה לא לתלות אחד בשני ולא לבוא אחד על חשבון השני כי יש מקום לכולם.

נפתלי דרעי: אנחנו לכל אורך הדרך, כשנאבקנו על תקציבנו הוכחנו גדילה, הוכחנו פעילות בתחומים חדשים, שילוב ילדים עם מוגבלויות וכולי ועל זה קיבלנו תקציב נוסף.

נפתלי דרעי: לא אמרנו שהמתנ"סים מקבלים כך וכך או מישהו אחר מקבל כך וכך.

נפתלי דרעי: לכן, הארגונים צריכים לעשות עבודה בשטח על מנת שתהיה בהם הכרה ולא באמירות מהפה ולחוץ על מנת לקבל הכרה.

נפתלי דרעי: תנועות הנוער עובדות כבר עשרות שנים והוכיחו את עצמן בשטח ועל זה זכו להכרה.

יעקב מרגי: תודה.

נפתלי דרעי: הדבר האחרון שאני מבקש לומר: אין לנו בעיה שמשרד החינוך יגדיל את התקציב לארגוני הנוער.

נפתלי דרעי: אף פעם לא באנו ואמרנו כך.

נפתלי דרעי: גם בשנה שעברה כשהם קיבלו תוספת תקציב בסוף דצמבר לא באנו ואמרנו למה הם קיבלו.

יעקב מרגי: מר דרעי, תודה רבה שאין לך בעיה, בסדר נו, הערתי לך בדיון הקודם שאתה לא ה-"מאן דאמר".

נפתלי דרעי: אני מבקש להפסיק לתלות את זה בתנועות הנוער ושמענו את כל חברי הכנסת מתייחסים לזה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: רבותיי, אנחנו גלשנו בזמנים.

יעקב מרגי: ישנן כמה בקשות דיבור.

יעקב מרגי: אני הולך להיות קמצן, דקה לכל דובר.

יעקב מרגי: אנא אל תחזרו על דברים שנאמרו.

יעקב מרגי: כל אחד את המסר החזק ביותר ורקק מי שהגיש פתק.

יעקב אשר: יש לי שאלה.

יעקב מרגי: תן קודם לאורחים שבאו מרחוק.

יעקב מרגי: זה היום שלהם.

יעקב מרגי: רנא גאנם-זין אל דין בבקשה.

רנא גאנם-זין אל דין: שלום לכולם, קוראים לי רנא גאנם-זין אל דין אני מנהלת את תוכנית נעורים שעובדת ב-16 יישובים דרוזים וצ'רקסים.

רנא גאנם-זין אל דין: חבר'ה, 30% מכלל בני הנוער משתתפים בפעילות בלתי פורמלית כשבתי הספר היום הסירו מעצמם כל אחריות לחינוך ערכי במדינת ישראל.

רנא גאנם-זין אל דין: זה נתון שכולנו צריכים לקחת אותו איתנו הביתה והוא צריך להדיר שינה מעינינו.

רנא גאנם-זין אל דין: הגדולה של ארגוני הנוער היא בזה שהם הכניסו את הפעילות שלהם למקומות שאף אחד לא ראה לפני.

רנא גאנם-זין אל דין: ארגוני הנוער לא הלכו לזרם המרכזי ולמקומות הקלים והנחמדים אלא אפשרו לבני הנוער הדרוזים והערבים שכולם נמצאים באשכול 3 ומטה.

רנא גאנם-זין אל דין: אגב, המדד התפרסם לפני יומיים או שלושה ואתם יכולים לאמת את הנתונים.

רנא גאנם-זין אל דין: כולנו נמצאים אשכול 4 רק פקיעין נדמה לי והשאר באשכול שניים ומטה.

רנא גאנם-זין אל דין: אני לא אומרת שצריך להשוות את התקציבים, אני אומרת שצריך לתת לארגוני יותר.

רנא גאנם-זין אל דין: תקצוב דפרנציאלי הוא לא מילה גסה.

רנא גאנם-זין אל דין: אנחנו במשך שנים הופלנו וקיבלנו פחות וצריך לכפר על עוולה זו.

רנא גאנם-זין אל דין: מה שדובר פה על שנת ההגשמה של תנועות הנוער, חבר'ה זה עניין של גיל.

רנא גאנם-זין אל דין: הם בני 70 ומעלה התוכניות שלנו בנות 10 שנים.

רנא גאנם-זין אל דין: תנו לנו עוד כמה שנים ותהיה לנו מחלקת הגשמה.

רנא גאנם-זין אל דין: תנו לי תקצוב ואני מחר מקימה מחלקת הגשמה.

יעקב מרגי: תודה רבה לך.

יעקב מרגי: מורן כהנא בבקשה.

מורן כהנא: מורן מתנועת תרבות.

מורן כהנא: אני מסכימה עם חברתי, כשהקמנו את מועצת ארגוני הנוער ראינו לנגד העיניים שאנחנו צריכים להקים פעילות שמגיע ל-70% מהנוער שלא משתתף פעילות ורצינו להקים משהו שונה מהתנועות.

מורן כהנא: לא כי משהו רע בתנועות אלא מכיוון שיש לנו ייחודיות אחרת ואנחנו באים לעשות פעולה מקצועית ואיכותית בפריפריה עם מדריך בוגר וזה מה שתנועת תרבות באה לעשות וזה גם מה שכל החברים ואני מסכימה עם זה שיש לנו תקצוב חסר.

מורן כהנא: אני לא אומרת שאנחנו לא צריכים תקציב אלא שאנחנו צריכים תקציב יותר.

יעקב מרגי: בסוף כשאני אביא את הכסף אני אשאל את ההורים אחר כך אם הם משלמים פחות.

יעקב מרגי: זה לא קרה לי במוסדות שלנו ואני לא מאמין שזה יקרה בתנועות הנוער.

מיכל בירן: אני כופרת באמירה שתנועות הנוער אינן בפריפריה.

מיכל בירן: אני אישית הדרכתי באשדוד בפריפריה.

מיכל בירן: אני ממש כופרת בזה.

מורן כהנא: אני רק רוצה לשים דגש על מעורבות החברה הערבית.

מורן כהנא: תנועת תרבות פתחה שמונה סניפים בחברה הערבית בהתאם להחלטת הממשלה ואנחנו לא רואים כסף.

מורן כהנא: כל שנה מחדש אומרים לנו שזה בטיפול ואנחנו נפגעים מהסיפור הזה מאוד.

יעקב מרגי: תודה, עוזי.

עוזי דיין: ראשית אני בעל עניין מכיוון שאני יושב-ראש חוגי הסיירות.

עוזי דיין: דבר שני, טעות לעולם חוזרת אני תיקנתי לא נכון ואני מתנצל: יש לומר: אין הבור ניזון מחולייתו, זה הציטוט הנכון, התנצלותי.

עוזי דיין: אנחנו בחנוכה ויש שאלה למה את חנוכה חוגגים שמונה ימים אף על פי שהוא חג קיומי ואת פורים שזה להרוג להשמיד ולאבד את כל היהודים חוגגים רק יום אחד.

עוזי דיין: אחת התשובות היא שלא היינו בארצנו ובנוסף איום על המהות הלאומית התרבותית של עם הוא לא פחות חשוב מאיום על עצם קיומו.

עוזי דיין: למה אני אומר את זה?

עוזי דיין: כי זה מה שתנועות וארגוני הנוער עושים ולכן בסף הכול אחרי שאומרים את כל ההתפלפלויות לא מוקדש לזה מספיק כסף.

עוזי דיין: אני ממליץ שלושה דברים: למשרד החינוך לפרמל את החינוך הלא פורמלי.

עוזי דיין: זה חוזר בכל מיני מקומות עם השם הזה ולא ניתן לזה מספיק, דבר שני לגבי החלוקה זה שיש שתי תקנות - - -

יעקב מרגי: אם נפרמל זה יהיה 100% השתתפות.

מיכל בירן: אבל הערך ירד מ-100% ל-10%.

עוזי דיין: לפרמל, גם ככה יש לנו מכינות קדם צבאיות שכל כך מצליחות למה?

עוזי דיין: כי כנראה ב-12 שנה לא הספיקו לעשות את מה שצריך ומוכרחים להוסיף לזה עוד שנה.

יעקב מרגי: לא, לא להגזים, הן עוזרות, הן מוסיפות.

עוזי דיין: למה זה מצליח?

עוזי דיין: אפשר לעשות את זה ב-12 שנה.

עוזי דיין: אבל, זה לא עניינו.

עוזי דיין: דבר שני לגבי החלוקה: אסור לפגוע בתנועות הנוער לדעתי אבל צריך לזכור שתנועות הנוער היסטורית ופוליטית, יש לומר את האמת, יש להם תמיכה הרבה יותר חזקה.

עוזי דיין: בגלל שזה כבר הרבה שנים, ככה נולדו ענייני התקנות, ככה היום התמיכה בתנועות נוער של השלטון המקומי, ושל הרשויות המקומיות היא הרבה יותר גדולה בתנועות נוער מאשר התמיכה בארגוני הנוער.

עוזי דיין: למה?

עוזי דיין: כי יש לזה משמעות אלקטוראלית בואו נגיד את האמת.

יעקב מרגי: תודה.

עוזי דיין: דבר אחרון, לכן צריך להוסיף 20 מיליון שקל, זה בערך ההפרש להביא לכך שמשרד החינוך יציג את אמות המידה כמו שהוא חושב ואז, לפי הדיון הזה לחלק את הכסף בצורה צודקת.

יעקב מרגי: חבר הכנסת אשר, רצית להעיר?

יעקב אשר: כן, הערה קטנה, מבלי חלילה לפגוע באף אחד.

יעקב אשר: אני מעריך את מר דרעי והכרנו ופעלנו ביחד.

יעקב אשר: קרה פה עוד דבר, יש פה עוד דבר שהוא במהות התקציב.

יעקב אשר: בזמנו התקציב של תנועות הנוער, גם אחרי שעזבו בגלל בעיות כאלה ואחרות כל מיני ארגונים עם כמות גדולה מאוד של נערים ונערות, התקציב נשאר אותו תקציב.

יעקב אשר: זאת אומרת, יש כאן גם בעיה במהות.

יעקב אשר: אני לא רוצה לקחת, אם אני טועה אז אחזור בי.

יעקב מרגי: לא, זה לא הדיון, נקודה.

יעקב אשר: אם התקציב ירד אז אני חוזר בי.

יעקב מרגי: רבותיי, אני רוצה לסכם את הדיון.

יעקב אשר: תנועות הנוער עלו אבל - - -

יעקב מרגי: יעקב אשר, תודה.

יעקב מרגי: נפתלי דרעי, תודה.

יעקב אשר: אבל בסך הכול אתה - - -

נפתלי דרעי: עלו ב-100,000.

יעקב מרגי: אתה ממשיך להפריע לי.

נפתלי דרעי: לא.

יעקב מרגי: זו תנועת נוער, לא?

יעקב מרגי: רבותיי, הוועדה מודה לחברת הכנסת מירב בן ארי וחברת הכנסת מיכל בירן על ליווי וארגון יום זה.

יעקב מרגי: אני חושב שהגברת המודעות היא חשובה גם לארגונים וגם למשרדי הממשלה וגם לציבור הרחב שיידע על הקיום כי עדיין חלק גדול מבני הנוער לא מוצא את עצמו עדיין בתוך פעילות.

יעקב מרגי: לא של תנועות הנוער ולא של ארגוני הנוער.

יעקב מרגי: אני שמח שהמספרים הולכים וגדלים, אני שמח שנענית, אני זוכר את השנה הראשונה שלנו כאן וקראתי לכם אפילו להפחית במבחני התמיכה על מנת שירבה הנוער והמספרים גדלו.

יעקב מרגי: אני שמח וגם מודה לשר החינוך, זה לא מובן מאיליו, שמצא לנכון להעצים את תקציב ארגוני הנוער.

יעקב מרגי: אני חושב שהתביעה להשוות את תקציב ארגוני הנוער היא תביעה לגיטימית.

יעקב מרגי: אף אחד לא אמר שזה יבוא על חשבון מישהו אחר.

יעקב מרגי: ההיפך הוא הנכון, אדרבא, אם תהיה טענה לעיוות תקציבי מצד תנועות הנוער אנחנו נהיה להם לסעד.

יעקב מרגי: אני כן לא אאפשר לאף אחד למנוע ממני לדבר על כל נושא שהוא.

יעקב מרגי: כל נושא במדינת ישראל הוא נושא לדיון ומותר לדון ולגעת בו, זו הייתה המחאה הראשונית שלי – לא באתי לדרוש לקצץ לאף אחד, ההיפך הוא הנכון.

יעקב מרגי: אנחנו חסידים של הגישה שלפני שהאזרח מכניס את ידו לכיס המדינה תכניס את ידה לכיס וככה יהיה.

יעקב מרגי: אני מודה לשלטון המקומי שפעם אחר פעם אנחנו מוצאים שהוא שותף לעשייה ואפילו עושה אף מעבר.

יעקב מרגי: אני מזכיר את דרישתי ממשרד החינוך להגיש תוך שבועיים מהיום תשובה בכתב לוועדה מדוע אותו תקציב מהחלטת ממשלה 922 עדיין לא הגיע ליעדו.

יעקב מרגי: כל פעם אנחנו דנים בפלח אחר של החלטת הממשלה הזו ואיני מבין מדוע היא אינה מיושמת.

יעקב מרגי: אקווה שבתשובת

יעקב מרגי: כם כבר יהיה אישור על העברת התקציב ואם לא אני רוצה לדעת מהן הבעיות הביורוקרטיות.

יעקב מרגי: יש לי ניסיון בחילוץ פקקים ואני מקווה שאעשה זאת גם כאן.

יעקב מרגי: תודה רבה, המשך יום פעילות פורה.

יעקב מרגי: הישיבה נעולה.