הוועדה לענייני ביקורת המדינה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 384, 2018-12-24 09:34

מירב בן ארי: אנחנו נפתח את הוועדה לענייני ביקורת המדינה.

מירב בן ארי: הנושא הוא הטיפול באנשים עם אוטיזם במערך בריאות הנפש – דו"ח מבקר המדינה 68ג: מערך האשפוז בבתי החולים הממשלתיים לבריאות הנפש.

מירב בן ארי: זו ישיבת מעקב.

מירב בן ארי: היום ה-24 בדצמבר 2018, ט"ז בטבת תשע"ט.

מירב בן ארי: הדיון הזה הוא דיון המשך לדיון שאני ניהלתי.

מירב בן ארי: אני אשמע את המבקר, משרד הבריאות אם יש איזה שינויים מאז - -

קריאה: לנו לא ידוע.

מירב בן ארי: לא, אוקיי.

מירב בן ארי: אז אנחנו עשינו עוד ישיבה פנימית אצלי עם משרד הבריאות בעיקר לגבי איתנים ומזור, תיכף נשמע.

מירב בן ארי: אני קיבלתי גם עדכונים.

מירב בן ארי: אני אישית גם התעסקתי עם מזור קצת עם עכו מתוך מטרה לסייע כדי שנוכל להתקדם קצת עם מה שקורה שם.

מירב בן ארי: אבל קראתי גם את הדף שאלו"ט שלחו על מה הציפיות שלהם מהדיון הזה.

מירב בן ארי: אני מתכוונת להמשיך ולטפל בנושא הזה, לפחות אני מקווה, אני לא מתיימרת, עד שאנחנו שכל פעם נתקדם עוד צעד ועוד צעד כדי לתת פתרונות הולמים לאנשים עם אוטיזם במערך בריאות הנפש.

מירב בן ארי: הייתה אמורה להיות לי פגישה ממש ביום ראשון עם טל ברמן או יום חמישי זה היה והיא נאלצה לבטל.

מירב בן ארי: קבעתי איתה מחדש.

מירב בן ארי: אני מתכוונת להתעסק בנושא הזה עד שאנחנו נתקדם לפחות לפתרונות הולמים.

מירב בן ארי: היה כאן דיון לא פשוט, אבל אני אדם פרגמאטי והמטרה שלי למצוא פתרונות ולא לחשוב איך לסרבל את המערכת.

מירב בן ארי: אז משרד המבקר, אתם כבר ציינתם את מה שציינתם בדיון.

מירב בן ארי: ממשרד הבריאות מי רוצה להתייחס?

מירב בן ארי: בבקשה אדוני.

אבי בן זקן: בוקר טוב גברתי.

אבי בן זקן: ראשית כל אני רוצה להודות לך על המעורבות האישית שלך ועל העזרה לפתרון הבעיות זה מסייע לנו מאוד וזה פעילות מבורכת.

אבי בן זקן: לגבי איתנים שעלה פה בפעם הקודמת ונפגשנו גם אצלך במשרד לגבי בית החולים איתנים.

אבי בן זקן: אני יודע שבפעם הקודמת בדיון פה נאמר שיש איזה בעיה תקציבית, האמירה הזאת היא אמירה שגויה.

אבי בן זקן: לפרויקט הזה יש את מלוא התקציב ומה שמעכב כרגע את ביצוע הפרויקט זה נושא של תב"ע שלא קיימת למתחם והיתרי בנייה שאנחנו מנסים לקדם.

אבי בן זקן: אנחנו במקביל לזה מכינים תכנון מלא למכרז וברגע שהדברים האלו ייפגשו אז אנחנו - -

מירב בן ארי: מה קורה עם המבנה שם לשימור?

אבי בן זקן: נפגשנו עם מנכ"ל המועצה.

אבי בן זקן: התכתבנו מספר פעמים, נפגשנו ביום חמישי האחרון עם מנכ"ל המועצה לשימור אתרים.

אבי בן זקן: מר עומרי שלמון, מנכ"ל המועצה, נתן הנחייה לאנשים שלו לגלות מקסימום גמישות כדי לאפשר לפרויקט הזה לקרות.

אבי בן זקן: קבענו פגישה עם אדריכל המועצה לשימור אתרים על מנת למצוא איזה שביל ביניים שגם מאפשר שם את שימור האתר שלא ידענו שהוא אתר לשימור, זה משהו חדש לנו, גם המועצה לא הכריזה עליו כאתר לשימור אבל עכשיו - -

מירב בן ארי: כל הזמן הזה איתנים היו נמצאים ליד המקום הזה אבל הם לא ידעו שזה אזור - - -

אבי בן זקן: החולים מאושפזים בתוך מבנים שבעבר היו בית יתומים ששימש את הפלשתינים במדינת ישראל.

אבי בן זקן: ואחרי זה הוא הפך לבית חולים לחולי שחפת ועד היום הוא משמש כמבנה - - - אנחנו לא ידענו שהמבנה לשימור, גם במועצה לא הכריזו עליו לעולם כמבנה לשימור.

אבי בן זקן: כשהמועצה לשימור אתרים הגיעה לעשות שם סיור לקראת ההיתר בנייה אז הם גילו בו עניין והם חושבים שצריך לשמר את הערך ההיסטורי שלו.

מירב בן ארי: זה מהפגישה איתם?

מירב בן ארי: איך הם בדיוק מתכוונים לשמר את הערך ההיסטוריה.

מירב בן ארי: כלומר בשיכון של אנשים אבל בשמירה?

מירב בן ארי: כי נגיד, סתם כדוגמה, הייתי לא מזמן בבניין של אסותא החדש בתל אביב וכל שלוש הקומות הראשונות, לא יודעת מי מכם ראה, זה הכל בעצם האדריכל והקבלן ביצע מחדש בנייה אבל שמר על שלוש הקומות הראשונות as is מהתקופה של מלחמת העצמאות.

מירב בן ארי: השאלה אם זה אומר שהמבנה יישאר כמו שהוא וישכן שם את החבר'ה או ש- -

אבי בן זקן: ממש לא.

אבי בן זקן: המבנה לא יכול להישאר כמו שהוא ולשכן את החבר'ה.

אבי בן זקן: המבנה הזה הוא לא מבנה ראוי לאשפוז פסיכיאטרי.

אבי בן זקן: היום, דרך אגב, צריך להגיד, הוא לא משמש לאשפוז של אוטיסטים, הוא אשפוז פסיכיאטרי רגיל.

אבי בן זקן: המטרה היא באותו מקום לבנות גם אשפוז פסיכיאטרי וגם מחלקה לאוטיזם.

אבי בן זקן: הרעיון של מה שהציעו המועצה לשימור אתרים זה בעצם להרוס את פנים המבנה ולבנות מבנה חדש הרבה יותר גדול כאשר אנחנו שומרים את החזית של המבנה שאותה חזית בעצם תספק את הסיפור ההיסטורי.

אבי בן זקן: אבל המבנה עצמו שייבנה הוא מבנה ראוי לאשפוז פסיכיאטרי מתקדם באיכות הכי גבוהה שיש.

מירב בן ארי: הבנתי.

מירב בן ארי: אז כרגע מבחינת איתנים הייתה הענות חיובית של המועצה לשימור אתרים - -

אבי בן זקן: לעת עתה.

אבי בן זקן: אנחנו בודקים את המשמעויות של זה ואנחנו נעדכן כמובן.

אבי בן זקן: קבענו שעד ה-7 בינואר אנחנו נהיה עם תשובה מוחלטת מה הפרויקט.

אבי בן זקן: אנחנו גם נציג אותו.

אבי בן זקן: מסתבר שלמועצה לשימור אתרים יש מן ועדה עליונה כזאת שבוחנת פרויקטים.

אבי בן זקן: אז אנחנו נגיע ב-7 בינואר להציג את זה לוועדה.

אבי בן זקן: וככל שהפתרון יהיה מוסכם עלינו ועליהם אז לפחות נעשה את זה בהידברות ולא בצורה שהיא מתנגשת.

אבי בן זקן: כי בסופו של דבר, אני למדתי את זה סביב הפרויקט הזה, המועצה לשימור אתרים היא גורם ממליץ, היא לא גורם סטטוטורי.

אבי בן זקן: הם יכולים להמליץ והוועדה לתכנון יכולה לקבל או לא לקבל את ההמלצות שלהם.

אבי בן זקן: יכול להיות שאם לא נגיע לפתרון אז נצטרך להגיע בפני ועדת התכנון האזורית ואני מקווה ששם הדבר הזה ייפתר.

אבי בן זקן: אבל אני כרגע מנסה לפתור את זה בהבנה ולא בהתעקשות.

אבי בן זקן: זה נראה לי פשוט הדרך הכי מהירה לעשות את זה.

מירב בן ארי: בסדר גמור.

מירב בן ארי: מאוד מאוד חשוב לקדם את הנושא.

מירב בן ארי: והנה אני שוב אומרת שבכל אירוע שבו אתם לא מתקדמים אתם יכולים לערב אותי, בטח מול מנהל התכנון.

אבי בן זקן: אנחנו עושים את המקסימום כדי שזה יקרה הכי מהר.

אבי בן זקן: הפרויקט הזה הוא בנפשנו, אנחנו רואים אותו כאחד הפרויקטים הכי חשובים של משרד הבריאות כיום.

אבי בן זקן: המנכ"ל מעורב אישית, פרופ' גרוטו שהוא המשנה למנכ"ל מעורב אישית, השר ליצמן מקבל על זה דיווחים.

אבי בן זקן: הפרויקט הזה הוא פרויקט לגמרי בעדיפות שלנו כמשרד וככל שהעזרה שלכם תעזור לנו לפתור את הבעיות מול הגורמים הסטטוטוריים אנחנו יותר נברך עליה.

אבי בן זקן: רק חשוב לי להגיד, בגלל שהנושא כרגע הוא אוטיזם, אנחנו בימים אלה בפרויקט בבנייה, מוזמנים לבקר, כרגע אין יותר מדיי מה לראות, אבל זה פרויקט בבנייה בבית חולים אברבאנל כולל מחלקה לאוטיזם לילדים.

אבי בן זקן: סיימנו לפני בערך חצי שנה לבנות הוסטל לאוטיסטים במרכז הרפואי איתנים, שאנחנו מחכים שמשרד הרווחה – אני יודע שמשרד הרווחה יצא למכרז כדי לאכלס אותו, אבל המבנה, התשתית ערוכה ומוכנה לזה.

אבי בן זקן: וככל שאנחנו נדרשים לנושא אנחנו נותנים את הפתרונות שלהם אנחנו - -

מירב בן ארי: רגע, אז הפרויקט הוא עדיין בבנייה באברבנאל?

אבי בן זקן: באברבנאל זה פרויקט שהתחילו את הבנייה שלו, זה פרויקט גדול מאוד – כל מתחם הילדים של אברבנאל נבנה מחדש, לרבות מחלקה לאוטיסטים.

אבי בן זקן: פרויקט גדול, פרויקטים בהיקפים של עשרות רבות של מיליוני שקלים, כמעט 70 מיליון שקל.

אבי בן זקן: באיתנים עצמה יש הוסטל לאוטיסטים - -

קריאה: מה עם ההוסטל באברבנאל?

אבי בן זקן: הוא בבנייה, הוא חלק מהבנייה של הוסטל לילדים.

מירב בן ארי: חלק מהמתחם יהיה הוסטל.

אבי בן זקן: חלק ממתחם הילדים הוא גם הוסטל לאוטיסטים.

קריאה: נוער.

אבי בן זקן: סליחה, מתקנים אותי פה, נוער.

אבי בן זקן: נוער לא ילדים.

מירב בן ארי: ומה הצפי לסיום?

אבי בן זקן: אני מניח שבערך שנתיים מהיום.

אבי בן זקן: זה בבנייה ואין שום דבר שמעכב אבל זמן הבנייה לוקח זמן.

אבי בן זקן: הזמן החוזי של הקבלן זה איפשהו באמצע 2020.

מירב בן ארי: אז זה לגבי אברבנאל.

מירב בן ארי: ולגבי מזור?

אבי בן זקן: מזור הנושא הוא לא אוטיסטים אלא אם כן יש משהו שאני מפספס.

אבי בן זקן: במזור אין עניין של אוטיסטים.

אבי בן זקן: במזור יש לנו בעיות כלליות עם בית החולים - -

מירב בן ארי: כן, כן, בסדר, על זה דיברנו.

מירב בן ארי: בסדר גמור.

מירב בן ארי: אוקיי, ואיתנים ה- - -

אבי בן זקן: באיתנים עצמה יש הוסטל לאוטיסטים שנבנה על ידי משרד הבריאות אבל אמור להיות מופעל על ידי משרד הרווחה.

אבי בן זקן: אם יש פה נציג משרד הרווחה אולי יוכל לעדכן.

אבי בן זקן: אני יודע שמשרד הרווחה יצא למכרז להפעלה שלו - -

מירב בן ארי: מי הנציג של הרווחה?

קריאה: אני הנציגה.

אבי בן זקן: והמקום שם מחכה לאכלוס, הוא גמור, מוכן - -

מירב בן ארי: אה, המקום כבר מוכן?

אבי בן זקן: כן.

מירב בן ארי: אז מה מעכב?

מירב בן ארי: אז מה קורה עם המכרז אם המבנה מוכן?

אולגה בן חי: התפרסם המכרז, המשרד יצא למכרז ואני מאמינה שזה ייקח מספר חודשים עד שזה - -

מירב בן ארי: למה לא הוצאתם למכרז כשהמבנה היה בשיפוצים, למה חיכיתם שהוא יהיה בנוי?

מירב בן ארי: לא חבל על הזמן שעכשיו עומד מבנה ואף אחד לא גר בו.

אולגה בן חי: אני יודעת שהיו צריכים להשלים תהליכים ומסמכים גם מטעם משרד הבריאות - -

מירב בן ארי: תגידי, אז יש מבנה עכשיו שנתיים באברבנאל זה גם יצטרך מכרז אחרי זה להפעיל את ההוסטל?

מירב בן ארי: יצטרך נכון?

מירב בן ארי: למה לא להוציא תוך כדי שבונים?

מירב בן ארי: למה לחכות שמבנה יעמוד.

מירב בן ארי: גם ככה יש פה משפחות שאין להן איפה לשים את הילדים שלהן.

מירב בן ארי: למה, למה צריך?

מירב בן ארי: עכשיו המבנה עומד ריק ואת אומרת לי כמה חודשים מכרז.

קריאה: וגם המכרז הוא בעייתי.

מירב בן ארי: מה בעייתי בו?

קריאה: משום שיש - -

מירב בן ארי: תיכף את תתייחסי.

מירב בן ארי: כמה זמן המכרז?

מירב בן ארי: הוא יצא כבר?

אולגה בן חי: הוא יצא, המכרז התפרסם, הוא יצא.

אולגה בן חי: כדי שהמכרז יתפרסם הוא צריך להשלים מספר תהליכים על פי נהלים – מסמכים ו- - - נדרשים.

מירב בן ארי: אני יודעת מה זה מכרז, אני מתעסקת כל היום עם מכרזים של הרווחה.

מירב בן ארי: כאן אני מאוכזבת שהמבנה עומד ולא עשיתם את זה.

אולגה בן חי: אז כאשר המסמכים הושלמו רק אז היה אפשר לצאת למכרז.

מירב בן ארי: אז כמה זמן עד שזה - -

אולגה בן חי: אני מניחה שמספר חודשים עד שהתהליך יסתיים.

מירב בן ארי: ואי אפשר לקצר את זה?

אולגה בן חי: זה מכרז, זה תהליך מכרזי לכל דבר.

איילת דיין: המכרז יצא, צריך להגיש את ההקצאות עד סוף ינואר ואז יש תהליך שלוקח - - - של בחירת הזוכה ואז התארגנות.

איילת דיין: אז - - - זה באמת ייקח כמה חודשים.

איילת דיין: ובאמת המכרז חיכה הרבה זמן אחרי שכבר ההוסטל בנוי למעלה משנה.

איילת דיין: המכרז חיכה הרבה זמן - - - פרויקט משותף של משרד הרווחה ומשרד הבריאות הם לא הצליחו להגיע ביניהם לכל מיני הסכמות על המתווה של המקום, על ההעסקה של הרופא מאיתנים בתוך ההוסטל וזה לקח כמעט שנה שחיכינו כשההוסטל כבר בנוי ומוכן עד שהמכרז יצא.

מלכי איציק: המכרז הזה שאני קראתי אותו אז הוא בעצם כל כך אותו הדבר ואין לזה התייחסות לצרכים של האנשים עם אוטיזם.

מלכי איציק: כלומר, כל יחס של כוח אדם, יש יותר אחיות מאשר אנשים של פארא-רפואי, אין הגדרה לשכר מדריכים.

מלכי איציק: כלומר, היום גם אני יודעת שמחלקות הרבה פעמים יש תקן ואין עובדים כי הם נותנים כזה שכר נמוך על עבודה כל כך קשה אז לא מגיעים ובורחים.

מלכי איציק: כלומר, אם רוצים שהמקום הזה יפעל בצורה ראויה חייבים להבטיח שהשכר של המדריכים יהיה שכר כזה שאנשים יהיו מוכנים להגיע.

מלכי איציק: כלומר, לעגן את זה.

מלכי איציק: צריך להכניס מנתחי התנהגות, שכל אנשי המקצוע שעובדים עם אנשים עם אוטיזם יודעים שצריך מנתחי התנהגות ואנשים שיודעים לעבוד כי זה חלק גדול מאוד מהטיפול.

מלכי איציק: אנחנו לא רואים את ההתייחסות לבעיה של האוטיזם.

מלכי איציק: יש יותר אחיות שזה פחות צריך ויותר אנשי מקצוע באוטיזם.

מלכי איציק: בקיצור, נכון שיש תקציב אבל אין איזושהי בשורה ברמת הטיפול.

מלכי איציק: ואם כבר עושים משהו חדש שהוא צריך להיות פורץ דרך אנחנו צריכים להסתכל לפי הצורך - - - ולא לפי כל מיני תקנים ומערכת יחסים בין משרד הרווחה למשרד הבריאות.

מלכי איציק: צריך לראות ובעצם לקדם.

מלכי איציק: ואנחנו לא רואים במכרז הזה לא את זה ולא את המרכיב – מצד אחד מדברים שצריך להיות מרכיב של תעסוקה ואפילו לחשוב שזו תהיה תעסוקה לפי צרכים מסוימים, אין מרכיב הסעות בשביל לצאת לתעסוקה.

מלכי איציק: בכלל לא ידוע מה התעריף שבתוך הדבר הזה לתעסוקה.

מלכי איציק: אם רוצים שאנשים ייצאו בחלקם לקהילה אנחנו צריכים איזשהו תקציב שאנשים יוכלו, שיהיה מימון לאנשי מקצוע שילוו את המשפחה.

מלכי איציק: יצא לי לבקר במקומות ובהחלט אומרים שהרבה פעמים אנשים חוזרים בחזרה למחלקות משום שכשחוזרים הביתה אין את המענה.

מלכי איציק: ושוב, הרבה פעמים הדברים נוצרים גם בגלל קושי משפחתי.

מירב בן ארי: הבנתי.

מירב בן ארי: אין לכם את המעקב על המכרזים, רק אחרי שהמכרז יצא?

מירב בן ארי: - - - אני דיי תקועה פה בסוף כי מצד אחד המבנה עומד אז לא הוציאו מכרז.

מירב בן ארי: אני שאלתי למה בזמן השיפוצים לא הוציאו את המכרז.

מירב בן ארי: המבנה כבר עומד, יצא מכרז.

מירב בן ארי: עכשיו עד שהמכרז כבר יצא הוא לא עומד בסטנדרטים הראויים שאמורים להיות לטיפול באוטיזם.

מירב בן ארי: האירו את עיניי אם יש לכם - - - חבר הכנסת אזברגה, יש כאן בעיה.

מירב בן ארי: אני בכלל לא מבינה למה לא כשמבנה משופץ לא יוצאים למכרז ואז יום אחרי שהמבנה מוכן קחו את המפתחות וזו העמותה או החברה שמפעילה.

מירב בן ארי: כבר צריך לתקן את העולם בשביל זה נראה לי.

דב חנין: בואי נתחיל לתקן אותו מירב.

מירב בן ארי: אתה יודע, אני פה בשבילם, הם יודעים.

מירב בן ארי: סיימנו את הפגישה הקודמת, הלכנו ישבנו אצלי וניסינו להתחיל לעשות תיקונים אבל יש כאן פערים עצומים.

מירב בן ארי: וגם איך את מוציאה מכרז בלי תנאי שכר של עובדים?

מירב בן ארי: איך תסבירי את זה?

מירב בן ארי: איך ידעו העמותה או החברה שתתמודד כמה כסף הם צריכים לשלם?

מירב בן ארי: עזבי רגע שהיא דיברה פה גם על כוח אדם שחסר אבל - -

מלכי איציק: הם לא יידעו, הם ישלמו כמה שפחות.

אולגה בן חי: המודל של המסגרת - -

דב חנין: זו שיטת מצליח.

דב חנין: אם אפשר להוריד לאפס - -

מלכי איציק: על האוכלוסייה הכי חלשה שיש והכי סובלת.

דורון תודר: ההוסטל הספציפי הזה מתומחר הרבה הרבה יותר גבוה מכל הוסטל אחר שמקובל לאוכלוסיית האוטיזם, מתוך הנחה שזה יצריך הרבה יותר כוח אדם.

דורון תודר: אז זה רק לידע כללי.

מלכי איציק: אבל אם לוקחים מטפל - -

מירב בן ארי: רגע, אבל תסביר לי, אני רוצה לדעת, אתה לא מפרסם משכורת של עובדים במכרז?

דורון תודר: המכרז הוא של הרווחה.

מירב בן ארי: אה, אוקיי, נכון, אתה ממשרד הבריאות.

מירב בן ארי: למה את לא מפרסמת במכרז?

מירב בן ארי: איך יידע אותו מעסיק פוטנציאלי כמה כסף זה עולה לו?

אולגה בן חי: קודם כל המסגרת תתופעל במימון 50% משרד הרווחה, 50% משרד הבריאות - -

מירב בן ארי: טוב, אפשר להפסיק עם הפמפום הזה - - - תסבירי לי עכשיו למה את מפרסמת מכרז בלי זה, אז עכשיו 50% הוא אשם אז אני אחזור אליו?

אולגה בן חי: לא, לא, אנחנו בהחלט לוקחים אחריות על מה שנעשה במשרד שלנו כמובן.

אולגה בן חי: הפרסום של המכרז המתין עד קבלת כל המסמכים כמו שאמרתי קודם - -

מירב בן ארי: זה כבר אמרת.

מירב בן ארי: תגידי לי למה לא מפורסמים במכרז שכר.

אולגה בן חי: הוא - - - מטעם משרד הבריאות.

אולגה בן חי: המודל של המכרז נבנה על מודלים קיימים - -

מירב בן ארי: אבל זה בדיוק מה שהיא אומרת.

מירב בן ארי: איפה החדשנות, זה מבנה חדשנות.

אולגה בן חי: כולל חדשנות, זאת אומרת, המודל הוא יהיה יותר אינטנסיבי, כולל השגחה יותר אינטנסיבית מבחינת כוח אדם.

מלכי איציק: לא צריכים השגחה, צריך טיפול.

מירב בן ארי: בסדר, הבנתי.

מירב בן ארי: אני רוצה לתת רגע לחברי הכנסת להתייחס ואז אנחנו נחזור.

אולגה בן חי: בנוסף אנחנו גם מפתחים מודלים חדשניים לטיפול.

מירב בן ארי: אבל למה לא פיתחת מודל חדשני במכרז הזה אם יש לך מבנה חדש?

מירב בן ארי: יש לך כבר מבנה חדש, יש לך מכרז חדש.

מירב בן ארי: מה עשית בדיוק את אותו דבר רק במבנה חדש?

אולגה בן חי: אני לא יודעת את פרטי המכרז.

אולגה בן חי: אני יודעת שהמכרז הספציפי יהיה מתוגבר מבחינת המודל שלו ומותאם לצרכים המאתגרים של האוכלוסייה.

אביגיל דר: האם הוגדר שכר מדריכים, שכר מטפלים פארא-רפואיים?

אביגיל דר: כי הלא הרופאים והאחיות זה דבר מאוד חשוב אבל אנחנו יודעים היום, וישבו פה בוועדה קודם, ודיברו על זה.

אביגיל דר: יש אפילו מנהלי בתי חולים פסיכיאטריים שאומרים, האוטיזם הוא לא בתחומי תחלואת הנפש.

אביגיל דר: זאת אומרת, ברור לנו שמדובר פה במורכבות.

אביגיל דר: אז לפתוח הוסטל, גם אם יש לך שם עוד רופאים, אם אין כוח אדם פארא-רפואי ואין תכניות ואין ליווי ותמיכה לשילוב בקהילה – מה עשינו?

אולגה בן חי: קודם כל המודל של ההוסטלים הוא בהחלט כולל את כל התמיכה של פארא-רפואי וכל הליווי - -

מירב בן ארי: יש לך את המכרז דרך אגב?

אולגה בן חי: לא, לא הבאתי את המכרז.

אולגה בן חי: מה שחשוב לי - -

מירב בן ארי: יש לך את המכרז?

איילת דיין: אין לי אותו אבל אני קראתי אותו.

איילת דיין: בתקנים יש תקן של 4 אחיות ועובד אחד פארא-רפואי.

מירב בן ארי: כמה צריכים - - - כמה מטופלים יהיו?

אולגה בן חי: עבור 12 מטופלים.

מירב בן ארי: אוקיי.

מירב בן ארי: ולא פרסמו את השכר של ה- -

איילת דיין: לא.

איילת דיין: לא פרסמו מה יהיה התעריף שכר של כל אחד מהגורמים.

מירב בן ארי: אני לא מצליחה להבין, נראה לי זה הבסיס כשמפרסמים מכרז לא?

מירב בן ארי: מה זה כמו שדב אומר שיטת מצליח ויפרסמו ומי שיביא את המחיר - - - אבל איך אפשר לדעת מחיר של הוסטל אם לא יודעים כמה הוא עולה.

מירב בן ארי: איך ניגשים למכרז?

אולגה בן חי: אני לא יכולה להתייחס מכוון שלא הבאתי את המכרז עצמו.

אולגה בן חי: אנחנו נצרף את הצעת המכרז.

מירב בן ארי: אבל איך הגעת בלי המכרז.

אולגה בן חי: אני מדגישה שהצעה היא כמו מכרז לכל דבר ומבוססת על המודל הקיים בשירות לאוטיזם שהוא כולל בתוכו - -

מירב בן ארי: כן, המודל הקיים, זו בדיוק הבעיה שהם רוצים.

אולגה בן חי: המודל הקיים - - - מתוגבר שנדרש לצרכים של האוכלוסייה הספציפית הזאת.

אולגה בן חי: לגבי שילוב בתעסוקה ובקהילה אנחנו בהחלט משלבים בתעסוקה ובקהילה - -

מירב בן ארי: דווקא תדעי לך, אני רוצה להגיד משהו כן לטובת משרד הרווחה, שדווקא שישבה כאן הגברת השנייה שהייתה בדיון הקודם, ליליאן, ייאמר לזכותם שבכל מה שקשור לשילוב בקהילה דווקא זה פחות מטריד אותי.

מירב בן ארי: מטריד אותי יותר שחברה או עמותה תיגש למכרז אחרי שמבנה כבר עומד מחדש מסודר עד שהיא כבר תיגש למכרז בסוף אנחנו נקבל את אותה גברת במבנה חדש עם אפשרות שיכולתם לשדרג את כל האירוע - -

אולגה בן חי: לא, בהחלט משודרג.

אולגה בן חי: בוודאות אני יודעת שהמודל הוא משודרג - -

מירב בן ארי: אבל אנחנו צריכים לראות את המכרז בשביל להבין.

אולגה בן חי: - - כי בעצם זה משהו שבאמת אנחנו פעלנו הרבה זמן לטובת המודל הזה וזה מודל שאנחנו מודעים למורכבות של הנושא.

אולגה בן חי: זאת אומרת, המודל הזה נוצר בעקבות מורכבות והצורך למצוא מסגרת מותאמת לאנשים עם התנהגות מאתגרת שיוכלו לקבל שם את כל המענה לצרכים שלהם.

קארין אלהרר: ממתי המודל הזה?

מירב בן ארי: זה מבנה חדש שכבר קיים ועכשיו הם יצאו למכרז - -

אולגה בן חי: אני רוצה לציין לגבי שילוב בתעסוקה שאנחנו אישרנו וכבר מתקיים יישום מחודש ינואר של פיצול תעריפי שזה בעצם מוביל למודל יותר מתוגבר גם מבחינת תעסוקה.

קארין אלהרר: ממתי המודל החדש הזה?

קארין אלהרר: את מדברת על איזה מודל חדש.

מירב בן ארי: כן, זה ממש מעכשיו, מהשנה האחרונה.

קארין אלהרר: מהו המודל החדש?

קארין אלהרר: ממתי הוא?

אולגה בן חי: זה שייך למכרז הספציפי.

אולגה בן חי: המודל המתוגבר מתייחס למכרז הספציפי שהוא - -

קארין אלהרר: מה יש בו, מה זה המודל הזה, תסבירי לי.

אולגה בן חי: לא הבאתי את - -

מירב בן ארי: היא לא הביאה את המכרז.

מירב בן ארי: היא לא יודעת להסביר את - -

קארין אלהרר: לא הבנתי, אז על מה מדברים.

מירב בן ארי: את נכנסת מאוחר.

מירב בן ארי: מה שהוסבר כאן זה שיש מבנה חדש ולקח זמן עד שסיימו את השיפוצים, ואני שאלתי למה לא הוצאתם את המכרז בזמן השיפוצים אז היא אמרה שלא הגיעו להסכמות.

מירב בן ארי: מסתבר שאחרי שהמבנה עומד הגיעו להסכמות והוציאו מכרז 50% בריאות, 50% רווחה.

מירב בן ארי: עכשיו מה שבקהילה ואלו"ט באו ואמרו שהמכרז החדש הוא לא באמת מחדש משהו אלא שם את אותו מודל קודם, מיושן, אל תוך מקום שהיה אמור לתת איזושהי בשורה אחרת.

קארין אלהרר: ולכן כשהיא מדברת על מודל חדש אני רוצה לדעת מהו.

מירב בן ארי: כן, אבל שוב, היא - -

קארין אלהרר: המבנה זה לא העיקר, העיקר זה המודל.

מירב בן ארי: כן, אבל המודל זה המכרז ואת המכרז אין לה.

קארין אלהרר: אה, יופי.

אולגה בן חי: אבל מה שאני רוצה לחדד שאני לא מסכימה עם האמירה שהמודל הוא דומה.

אולגה בן חי: זאת אומרת, המודל הוא - -

מירב בן ארי: אין בעיה, אבל אנחנו גם יכולים להסכים איתך אם היית מביאה לנו את המודל החדש.

מירב בן ארי: אז את תשלחי לנו ואנחנו נבין מה המודל החדש.

מירב בן ארי: חוץ מהארבעה עובדים ומה - - -אמרתם פארא-רפואי נוסף?

איילת דיין: הם נתנו תקן של עובד אחד פארא-רפואי שזה מאוד דומה למכרזים הקודמים.

איילת דיין: הוסיפו ארבע אחיות שזה שונה.

איילת דיין: ומה שבאמת הם תגברו זה את כמות המדריכים המטפלים שמשגיחים, אבל לא את הצוות המקצועי שבונה תכנית רב מקצועית, שמנתח התנהגות, מרפא בעיסוק ובונה תכנית טיפולית שיקומית שיכולה להחזיר את האנשים לקהילה.

איילת דיין: המטרה של המכרז הזה באיתנים הייתה בעצם לתת מענה לאוכלוסייה שהיום אין לה מענה.

איילת דיין: אוכלוסייה של אנשים שלא צריכים אשפוז אבל אין להם כרגע מסגרת בקהילה כדי לתת להם איזה תקופה – לחלקם, זה יהיה הבית לחיים שלהם, אבל לחלקם אמורים לתת להם תקופה במעין מסגרת מעבר שיוכלו לחזור למסגרות שקיימות בקהילה.

איילת דיין: אנחנו מרגישים שאולי הבשורה הזאת חסרה במכרז כי כדי לעשות כזה דבר אנחנו צריכים באמת קצת חשיבה חדשה, הרבה יותר אנשים פארא-רפואיים שלא - -

מירב בן ארי: עוד מילה אחת, עוד משהו שהיא אמרה נקודה מעניינת.

מירב בן ארי: הרי המבנה הזה הולך לתת בעצם סוג של בשורה, כמו שהיא אמרה, לאוכלוסייה שעד היום שהייתה איתה בעיה פשוט אשפזו אותם בבית חולים לחולי נפש.

מירב בן ארי: אז אני יכולה להאמין לך שהמכרז החדש מולבש על אוכלוסייה ייחודית ולכן הוא אמור להיות ייחודי לה.

מירב בן ארי: אבל את לא הבאת לנו את המכרז אז אנחנו לא נדע.

מירב בן ארי: טוב, בסדר, אני מסתובבת סביב עצמה.

מירב בן ארי: חבר הכנסת אזברגה - -

אבי בן זקן: רק הבהרה קטנה במילה.

אבי בן זקן: אנחנו בנינו את המבנה אבל המכרז הוא 100% של משרד הרווחה, אנחנו לא שותפים למכרז עצמו, אנחנו מממנים 50% - -

קארין אלהרר: מה ייחודי במבנה הזה שכולם מדברים עליו?

קריאה: שהוא מדהים.

אבי בן זקן: המבנה עצמו הוא ממש בית - -

קריאה: - - - הקירות פחות מעניינים, אתה יודע.

מירב בן ארי: קודם כל מבנה זה דבר חשוב.

מירב בן ארי: תאמינו לי, מבנים, הצטיידות, זה חשוב לומר, זה סופר קריטי.

קארין אלהרר: נהדר, רק שהמבנה הוא מרכיב אחד.

מירב בן ארי: כן, אבל דיי, אני שואלת אותה ושואלת אותה - -

קריאה: אולי תתנו לי רגע לעשות סדר - -

מירב בן ארי: אולי ניתן לחברי הכנסת ואז ניתן חזרה למשרדים.

מירב בן ארי: בבקשה חבר הכנסת אזברגה.

ג'מעה אזברגה: גברתי היושבת ראש, תודה רבה על הדיון החשוב.

ג'מעה אזברגה: המבנה אולי חשוב פה ושם אבל הנושא הזה, נושא האוטיזם, הוא נושא כאוב מאוד ונושא, מה שנקרא, בנפשנו.

ג'מעה אזברגה: אנחנו יודעים גם יש מחסור בכל המקצועות הפארא-רפואיים.

ג'מעה אזברגה: אנחנו יודעים שיש בעיות באבחון של הנושא הזה של האוטיזם בכלל ובפריפריה בפרט.

ג'מעה אזברגה: אנחנו יודעים ש- - - יושב ראש ועדת משנה לבניית תכנית למגזר הערבי בוועדת העבודה, רווחה ובריאות.

ג'מעה אזברגה: אני חושב שהפתרון הוא בניית תכנית לאומית כוללת.

ג'מעה אזברגה: זה אולי מבנה פה או שם, בעיות.

ג'מעה אזברגה: אנחנו יודעים שיש מחסור גם בקהילה, אנחנו יודעים שיש מחסור גם בקליטת חולים אוטיסטים בחדר מיון, אתה לא יכול לתת להם מענה, גם מיטות, זאת אומרת אשפוז לאנשים עם אוטיזם.

ג'מעה אזברגה: יש המון בעיות.

ג'מעה אזברגה: ואני חושב שהדיון אם הוא יתמקד נגיד באברבנאל או במבנה - -

מירב בן ארי: לא זה גם אברבנאל.

ג'מעה אזברגה: זה אולי טיפה בים.

ג'מעה אזברגה: על הנושא הזה צריך אולי פעם אחת לפתוח אותו לדיון, אפילו ציבורי, לדעתי, ולבנות תכנית לאומית כוללת.

ג'מעה אזברגה: אם אתה היום תרצה גם מקצועות פארא-רפואיים שתומכים באבחון רק של האוטיסטים יש בעיה.

ג'מעה אזברגה: יש בעיית מחסור בכוח אדם.

ג'מעה אזברגה: זה מה שאני חושב שצריך לעשות בדיון יותר מורחב, למרות שזה חשוב מה שקורה.

ג'מעה אזברגה: תודה לך.

מירב בן ארי: תודה רבה.

מירב בן ארי: חבר הכנסת דב חנין.

דב חנין: תודה גברתי.

דב חנין: הדיון הזה הוא דיון חשוב והמקרה שאנחנו שומעים עליו כאן

דב חנין: הוא חשוב כשלעצמו אבל הוא בעיקר מאפיין את צורת ההתייחסות של המדינה לבעיה הזאת.

דב חנין: במשרד הבריאות בריאות הנפש נמצאת באיזושהי חצר אחורית והיא סובלת מהרבה מאוד בעיות.

דב חנין: עשו רפורמה שלדעתי רק הקשיתה והחמירה את הבעיות הקיימות, הקשיתה על הבעיות בצורה בלתי רגילה.

דב חנין: עשו אותה אגב, אני חוזר ואומר, כל פעם שאני אזכיר את הרפורמה הזו אני אחזור גם לנקודה הזו, עשו אותה תוך עקיפה של הכנסת אחרי שהבינו שבכנסת זה לא יוכל לעבור בחקיקה של הכנסת העבירו את הרפורמה בבריאות הנפש בצו של שר הבריאות, מהלך שהוא פסול גם ברמה הדמוקרטית הכללית.

דב חנין: אבל אני סוגר את הסוגריים וחוזר לעניין האוטיסטים.

דב חנין: בחצר האחורית הזאת האוטיסטים אינם זוכים לטיפול.

דב חנין: הם אינם זוכים לטיפול – גם יש מחסור במיטות אשפוז, גם חסרה תקינה במחלקות האשפוז.

דב חנין: אבל מה שצועק במיוחד, גברתי, זה המחסור בפתרונות בקהילה.

דב חנין: זה פשוט נורא.

דב חנין: זה נורא קודם כל כי פתרונות בקהילה, אם ניתן, באותם מצבים שניתן, הם פתרונות יותר טובים.

דב חנין: אם ניתן בקהילה במסגרת תומכת כזאת או אחרת זאת מערכת יותר טובה מאשר באשפוז.

דב חנין: הדבר השני הוא שבסופו של דבר גם מדובר בפתרון יותר זול.

דב חנין: זה אפילו יותר זול.

דב חנין: ולכן העובדה שהדבר הזה חסר היא פשוט מקוממת וזועקת לשמיים.

דב חנין: אני מציע שבעקבות הדיון הזה הוועדה לביקורת המדינה תוציא מכתב חריף לסגן שר הבריאות בדגש על הדברים האלה.

דב חנין: ואני מבקש ממנו, כיוון שאני לא רואה פה את הצמרת של משרד הבריאות בדיון הזה, נבקש מהם לבוא ולתת לנו מענה בדרג הכי גבוה מה הם מתכוונים לעשות.

מירב בן ארי: סמנכ"ל - - - נמצא כאן, דרך אגב - -

דב חנין: בסדר גמור, אני מעריך את כל מי שנמצא תמיד.

דב חנין: ועדיין, מי שמנחה את המערכת זה סגן השר והמנכ"ל.

דב חנין: אני מתנצל שאני צריך לצאת לדיון בחטיבה להתיישבות אבל הקואליציה גם עושה המון דברים בעייתיים כדי למנוע מאיתנו לעשות דברים טובים.

מירב בן ארי: תודה רבה לדב חנין.

מירב בן ארי: חברת הכנסת קארין אלהרר בבקשה.

קארין אלהרר: תודה רבה גברתי.

קארין אלהרר: אני רוצה לפני שאני אומר את הדברים לשאול כמה שאלות.

קארין אלהרר: היום כמה אנשים עומדים בתור בוועדה הבין משרדית המשותפת כדי לקבל מענה רווחה ובריאות, אתם יודעים לומר?

מירב בן ארי: הוועדה הבין משרדית המשותפת שמיועדת לאוטיזם עם מחלת נפש?

קארין אלהרר: כן.

קארין אלהרר: מיועדת לאנשים שלא נמצא להם פתרון בין רווחה לבין בריאות.

קריאה: לאו דווקא אוטיזם.

קארין אלהרר: בסדר, אתם יודעים להגיד - -

מירב בן ארי: תחלואה כפולה בכללי - -

קארין אלהרר: לא, אבל בטח יש נתונים ספציפיים נכון?

קריאה: כן אבל - -

מירב בן ארי: רגע, אבל את מדברת על אוטיזם או תחלואה כפולה?

קארין אלהרר: לא, אני מדברת על אוטיזם ובריאות הנפש.

מירב בן ארי: ספציפית את מדברת.

קארין אלהרר: כן.

קארין אלהרר: מישהו יודע להגיד כמה אנשים מדובר?

דורון תודר: יש בוועדה הזאת, כמו שאמרתי, הרבה מאוד מקרים - -

קארין אלהרר: בהמתנה, שלא יודעים מה לעשות איתם.

דורון תודר: יש בוועדה הזאת כמה מקרים, אנחנו נוכל לשלוח נתונים של כמה מהם סובלים מאוטיזם - -

קארין אלהרר: אני לא בטוחה לגבי הסבל.

קארין אלהרר: תבדוק את זה.

קארין אלהרר: לא כולם באמת סובלים.

קארין אלהרר: סתם לעניין טרמינולוגיה וסמנטיקה.

קארין אלהרר: גברתי, אני פחות מבינה איך אפשר לקיים דיון על פתרון כשאני לא יודעת מה אומר המכרז.

מירב בן ארי: לא, תראי, המכרז זה עוד חלק מהדיון פה, אבל יש פה כמה דברים שאנחנו גם מדברים עליהם.

מירב בן ארי: אין ספק שהמכרז שאותו הם ישלחו לוועדה ואנחנו גם נבין על מה מדובר הוא חלק מהותי.

מירב בן ארי: אבל יש כאן עוד כמה מקומות שדיברנו עליהם כמו איתנים נגיד שיש שם בעיה אחרת ואברבנאל.

קארין אלהרר: קודם כל אני רוצה לברך על קיומו של המבנה.

קארין אלהרר: גברתי, הנושא הזה רווי בבעיות.

קארין אלהרר: אני חושבת שאיפה שלא נשים את האצבע נמצא בעיות בעניין הזה.

קארין אלהרר: אבל אני אומרת שאני באמת - - - כבר יש לי את הדברים שאני רוצה לברך על הקמתו של מבנה ראוי.

קארין אלהרר: אני באמת חושבת שהמבנה הוא חלק מהפתרון, הוא לא הפתרון המלא.

קארין אלהרר: הפתרון יכול להיות מלא והוליסטי גם שיהיה כוח אדם שהוא כוח אדם מקצועי ואיכותי ושיישאר מספיק זמן.

קארין אלהרר: זאת אומרת שצריך לתת לו את התנאים המתאימים כדי שיישאר מספיק זמן.

קארין אלהרר: והכי חשוב שיהיה מספיק מקצועי.

קארין אלהרר: כי להביא אנשים רק שיש להם דופק זה פחות מתאים - -

מירב בן ארי: בטח לא במקום כזה חדש ו- -

קארין אלהרר: כן, וזה חלק מהבעיה.

מלכי איציק: זה מה שקורה.

מלכי איציק: בשכר מינימום אם יש לך דופק - -

מירב בן ארי: תיכף אני נותנת לכם.

קארין אלהרר: זה חלק מאוד משמעותי מהבעיה.

קארין אלהרר: אני אומר שאני לא חושדת לרגע שלמישהו מהיושבים במשרדים יש כוונות זדון או כוונות לא טובות, אני חושבת שבאמת יש כוונות טובות.

קארין אלהרר: ואני חושבת שבגלל שהם מצויים באיזשהו סד תקציבי הם נאלצים להביא אנשים שאולי יש להם כוונות מצוינות אבל הם לא מוכשרים מספיק כדי לטפל באוכלוסייה שהיא אוכלוסייה קשה.

קארין אלהרר: וצריך לתת לה מענים שמותאמים לצרכים שלה.

קארין אלהרר: ולכן אני באמת מפצירה – אני מבינה שיש את העניין התקציבי אבל אני גם אומרת מראש שאם לא יילקח בחשבון שעל שירות טוב תצטרכו לשלם טוב אז המכרז המקסים הזה הוא נדון לכישלון.

קארין אלהרר: באמת אני אומרת את זה.

קארין אלהרר: בשלב הזה אני אעצור.

קארין אלהרר: אני רוצה לשמוע את - - -

מירב בן ארי: אני רוצה לשמוע את מנהל מחלקת נוער אוטיזם באברבנאל, ד"ר בלס.

דוד בלס: בוקר טוב.

דוד בלס: אני רק רוצה להעלות כמה נקודות.

דוד בלס: קודם כל לגבי המחלקה החדשה שמתוכננת להרחיב את המיטות מ-10 מיטות בפועל ל-20 מיטות גם ברישיון וגם בפועל.

דוד בלס: צריכים לפתור את הבעיה של כוח אדם כבר עכשיו שלא נשב פה בעוד שנתיים ונגיד שיש לנו בניין חדש ויש תהליך ובאמת יש שיתוף פעולה - -

מירב בן ארי: זה ממש עכשיו בבנייה?

קריאה: בבנייה חדשה.

דוד בלס: הרסו את הבניינים הישנים ועוד מעט יתחילו ממש לבנות.

מירב בן ארי: אז עכשיו נגיד למקום כזה זה הולך להיות ממש אירוע חדש, צריך לצאת לזה גם למכרז, לא?

דוד בלס: למחלקה עצמה זה חלק של משרד הבריאות אבל כן צריכים לשפר את התקינה גם מבחינת סוג העובדים.

דוד בלס: לדוגמה, אין תקן של מנתח התנהגות כעת בבתי חולים פסיכיאטריים במשרד הבריאות או קלינאית תקשורת וכהנה.

דוד בלס: גם מבחינת מספר העובדים, גם הצוות הסיעודי, רופאים, עובדות סוציאליות וכו'.

דוד בלס: אז זה הזמן לפתור את זה - -

מירב בן ארי: רגע, אני רוצה להבין.

מירב בן ארי: במבנה החדש שיקום שעכשיו הרסו את הבניינים ויקום בניין אחד – צריך לשנות את פני הצוות של הבניינים האלה?

מירב בן ארי: אם צריך לשנות האם ייצא מכרז או ש-as is פשוט עוברים למבנה חדש?

מירב בן ארי: עוברים לבית חדש או עוברים לאירוע אחר?

מירב בן ארי: מי יודע?

דורון תודר: המחלקה מתוכננת על פי מה שהמדינה תקננה - -

מירב בן ארי: כן, זאת אומרת as is אתה פשוט מעביר אותם לבית חדש?

דורון תודר: ומגדילים.

מירב בן ארי: אתה מגדיל את הכוח אדם.

דורון תודר: מגדילים כי מגדילים את מספר המיטות.

מירב בן ארי: אז אם אתה מגדיל את הכוח אדם אתה לא צריך לצאת למכרז?

דורון תודר: לא - -

קריאה: לא, זה עובדי מדינה.

מירב בן ארי: - - - התקינה הוא אמר.

קארין אלהרר: לא, הוא אמר מגדיל מיטות.

דורון תודר: אנחנו מגדילים מיטות ומגדילים כוח אדם בהתאם לזה, אבל - -

מירב בן ארי: אז זה פשוט שתקבל עוד עובדים אבל זה לא להפוך את ה- - - לא, הוא לא צריך לצאת למכרז.

קריאה: למחלקה לא, להוסטל כן.

דוד בלס: יש מחלקה ויש הוסטל שגם מתוכנן באברבנאל.

דוד בלס: לגבי המחלקה – לעת עתה המחלקה מתוכננת כמו מחלקה כרונית.

דוד בלס: זה מסיבות היסטוריות שבאמת לפני כ-20-15 שנה המחלקה תפקדה ככה כמחלקה כרונית בלי קבלות ושחרורים, מטופלים מאוד יציבים.

דוד בלס: לעת עתה המחלקה מתפקדת כמו מחלקה אקוטית.

דוד בלס: יש לנו קבלות לשחרורים כל הזמן.

דוד בלס: שינוי אחד שבתהליך זה להפוך את ההגדרה של המחלקה למחלקה אקוטית שזה כבר משנה את מספר כוח האדם פר מיטה.

דוד בלס: יש גם תהליך במקביל של להוסיף תקנים.

דוד בלס: לדוגמה אין דבר כזה של מנתח התנהגות בתוך מערכת אשפוז במשרד הבריאות, זה דבר שבתהליך להוסיף כסוג תקן במחלקה פסיכיאטרית.

דוד בלס: אותו דבר לקלינאית תקשורת ש- -

מירב בן ארי: אז כן יוסיפו תקנים.

דוד בלס: אנחנו מבקשים.

מירב בן ארי: אה, הוא מבקש.

דורון תודר: הנושא של תוספת תקנים מעבר לתקינה הקיימת היום נמצא בדיונים חיוביים עם האוצר, אנחנו מאמינים שזה יסתדר במהלך השנה.

קארין אלהרר: מתי הדיונים יסתיימו?

דורון תודר: - - - אבל אני יכול להגיד שזה חיובי.

מלכי איציק: אבל במכרז שהוציאו עכשיו אין מנתח התנהגות.

דורון תודר: לגבי המכרז עצמו אני רוצה - -

אבי בן זקן: רגע, רק כדי לעשות סדר – למתקן באברבאנל זה מתקן ב-100% של משרד הבריאות ושם התהליך של משרד הבריאות הוא תהליך פנימי ואני בטוח שחטיבת בתי החולים יחד עם בית החולים אברבאנל שהוא בית חולים של משרד הבריאות יגיעו לתהליך מיטבי וימצאו את מה שנדרש.

אבי בן זקן: ההוסטל באיתנים - -

מלכי איציק: מתי?

מלכי איציק: זה כבר נדרש ממזמן.

אבי בן זקן: שנייה רגע, אני מדבר על המחלקה החדשה.

אבי בן זקן: באיתנים המקרה הוא אחר לגמרי.

אבי בן זקן: באיתנים המקרה הוא שמשרד הבריאות לקח את זה כמשימה, קיבל את זה כמשימה, אני לא יודע מה ההיסטוריה, בנה את ההוסטל עבור הפעלה מלאה של משרד הרווחה.

אבי בן זקן: אז אלה שני מקרים שונים, רק להפריד ביניהם - -

מלכי איציק: כן, אבל אנחנו כאנשים שרוצים את השירות - -

מירב בן ארי: רגע, אי אפשר שלושה ביחד, שנייה.

מירב בן ארי: אנחנו רגע באברבאנל עכשיו.

מירב בן ארי: אני רוצה רגע להבין – אתה אומר שהגדלת התקנים הם בשיחות חיוביות עם האוצר שזה טוב.

מירב בן ארי: אז אלה התקנים של משרד הבריאות שאתה במקום חיובי, אבל באבר

מירב בן ארי: בנאל - - - שהולך להיות גם הוסטל.

מירב בן ארי: זה הוסטל של משרד הרווחה או שעכשיו המצאתי משהו חדש?

מירב בן ארי: כי מישהו אמר פה הוסטל.

מירב בן ארי: ההוסטל הוא של משרד הרווחה?

דוד בלס: זה עוד לא נקבע.

דוד בלס: זה בתכנית בנייה להיות הוסטל של 32 מיטות, זו החלטה כבר מלפני כ-10 שנים אבל - -

מירב בן ארי: אבל - - - מה, מה כל כך?

איילת דיין: לפי ההבטחות שניתנו לנו בעבר זה יהיה עוד פעם כמו ההוסטל באיתנים מכרז משותף של הרווחה ובריאות.

מירב בן ארי: כן, 50/50.

איילת דיין: לגמרי, זה אמור להיות כמו באיתנים.

מירב בן ארי: אז מה קורה עם מכרז וההוסטל?

אולגה בן חי: אני רוצה ברשותכם להתייחס.

מירב בן ארי: כן אולגה.

אולגה בן חי: אנחנו ממתינים לאור ירוק מטעם משרד הבריאות כאשר יושלם המבנה.

מירב בן ארי: למה?

מירב בן ארי: עוד פעם שהמבנה יעמוד ואז לחכות שנה להוסטל?

מירב בן ארי: אני לא מבינה, אתם מתכננים מבנה, אומרים שכאן יהיה אשפוזית ופה יהיה הוסטל, אז מה למה לא - - -

אולגה בן חי: התהליך מורכב גם באמצעות הרשות.

אולגה בן חי: אני מבינה שהיה שם איזשהו תהליך וברגע שזה יושלם ויהיה אור ירוק אז אנחנו נוכל גם לצאת - -

מירב בן ארי: מה אור ירוק?

מירב בן ארי: עוד פעם שהמבנה יעמוד ואז תצאי לשנה של מכרז?

מירב בן ארי: מה זה, מה קורה - -

אולגה בן חי: אם אנחנו ממתינים - -

קארין אלהרר: ממתי החליטו על ההוסטל הזה?

מירב בן ארי: לא, זה לא - - -

אולגה בן חי: זה בדומה לסיטואציה שהייתה באיתנים - -

אביגיל דר: אתה עומד יום-יום מול הורים שחוטפים מכות, שאין להם איפה לשים את הילדים שלהם לקבל עזרה ואתם יושבים פה, וזה לא אישי נגדך, אבל זה למות.

אביגיל דר: זה למות.

אביגיל דר: אתם בכלל לא מבינים את המצוקה ואת הדחיפות.

מירב בן ארי: אוקיי, שנייה רגע, אני רוצה לחזור לאברבנאל.

מירב בן ארי: אתה המנהל של המקום.

מירב בן ארי: אתה יודע שאחרי השיפוץ הולך להיות לך מקום שאני קוראת לזה אשפוזית, תקראו לזה בכלים המקצועיים שלכם, אני באה מעולם ההתמכרויות, ויש הוסטל.

מירב בן ארי: אלה שני דברים שבתכנון שלך אתה יודע שזה מה שהולך להיות נכון?

מירב בן ארי: זה מה שהולך להיות לך במתחם?

דוד בלס: כן.

דוד בלס: כמחלקה ויהיה הוסטל גם כן.

מירב בן ארי: יפה.

מירב בן ארי: עכשיו אתה בונה פיזית נכון?

מירב בן ארי: יש מגדלים, ייבנו.

מירב בן ארי: בזמן הזה, תסבירו לי עכשיו ממשרד הבריאות, אתם יושבים ביחד על המכרז של ההוסטל עם משרד הרווחה?

אבי בן זקן: אני לא בטוח שכרגע הגורמים המתאימים - -

קארין אלהרר: תגיד אתה יודע שמ-2005 יש החלטה על הדבר הזה?

קארין אלהרר: אתה יודע מה התאריך היום?

אבי בן זקן: את יודעת מה הסיבה שזה נעצר?

אבי בן זקן: אני יכול לספר דרך אגב.

קארין אלהרר: תספר.

אבי בן זקן: עיריית בת ים במשך חמש שנים עיכבה את הפרויקט הזה מלצאת לביצוע - -

קארין אלהרר: אז למה אתם לא אומרים לנו?

אבי בן זקן: צעקנו את זה בכל העולם.

אבי בן זקן: אני בשנה האחרונה הגעתי עם עיריית בת ים עד לוועדת ערר שזה רשות שיפוטית, לצורך העניין, ורק אז היא הסכימה למשוך את העתירה שלה.

אבי בן זקן: עיריית בת ים רצתה שאבר

אבי בן זקן: בנאל ייצא מתחום העיר בת ים.

אבי בן זקן: כמו שקורה לנו הרבה מאוד פעמים בפסיכיאטריה ואנחנו בסופו של דבר הצלחנו לגרום לזה לקרות.

אבי בן זקן: אחרי הרבה מאוד מלחמות לא ויתרנו - -

קארין אלהרר: מתי זה קרה שהם הסכימו בסוף?

אבי בן זקן: לפני חצי שנה או משהו בסגנון הזה.

מירב בן ארי: עזבי - -

קארין אלהרר: אוקיי, רגע, מה קרה מאז?

אבי בן זקן: - - - מאותו רגע - -

קארין אלהרר: רגע, אבל שנייה, אתה לא יכול - - - באמת אני מאמינה לך שאתה מאוד רוצה לעשות את זה אבל אתה לא יכול ללכת בטור, אתה צריך ללכת רוחבית.

קארין אלהרר: אתה בונה ובמקביל אתה גם מייצר את כוח האדם ואת המכרז שאמור לתת מענה.

אבי בן זקן: אז אני לגמרי מסכים.

אבי בן זקן: לעניות דעתי, אני כרגע מייצג את דעתי האישית, אני חושב שמה שקרה באיתנים לא אמור לקרות באברבנאל.

אבי בן זקן: אני חושב שצריך לייצר, יש לנו שנתיים שלמות עד שהמבנה הזה יקום ויעמוד, אני חושב שבמקביל בזמן הזה צריך לייצר את המכרז שביום שיהיו מפתחות - -

מירב בן ארי: אז מה עושים בשביל זה?

אבי בן זקן: זה מה שצריך לעשות.

אבי בן זקן: אני כרגע לא הבנאדם הנכון - -

מירב בן ארי: מי הבנאדם?

אבי בן זקן: אני לקחתי - - - אני כרגע מייצג את משרד הבריאות.

אבי בן זקן: אני אחזור בעוד חצי שעה, אני פוגש את מנכ"ל המשרד, ידאג לשבת יחד עם משרד הרווחה ולדאוג שהמכרז לפרויקט הזה ייצא בצורה כזאת שביום שהבניין יעמוד יהיה גם מפעיל שיוכל להפעיל את ההוסטל.

אבי בן זקן: זה מה שצריך לקרות ואני חושב - -

מירב בן ארי: אני רוצה שיהיה ברור, ואמרת את זה ונחדד את זה, שמה שקורה באיתנים לא יכול לקרות באברבנאל.

מירב בן ארי: לא יכול להיות שהורים והילדים שלהם או הצעירים או בני הנוער שלהם ישבו בבית ומבנה יעמוד ובגלל מכרז לא ייכנסו אנשים.

מירב בן ארי: מי מבטיח לנו שמה שקורה כבר עכשיו לא יקרה שם.

אבי בן זקן: נציגת משרד הרווחה נמצאת פה, אנחנו בקושי מכירים.

אבי בן זקן: אני חושב שמשרד הבריאות, נדאג לזה שכל מה שצריך להינתן יינתן על מנת שנוכל לצאת עם מכרז כדי שביום שהבניין הזה יהיה פתוח יהיה גם מפעיל שיוכל להפעיל אותו.

אבי בן זקן: ואני לא חושב שצריך לחכות עד שהבניין יהיה גמור כדי שיופעל.

מירב בן ארי: מי מדבר עם מי?

מירב בן ארי: אתם מדברים עם משרד הרווחה?

אבי בן זקן: משרד הבריאות מדבר עם משרד הרווחה, כן.

אבי בן זקן: הגורמים הרלוונטיים ממשרד הבריאות מדברים עם משרד הרווחה.

מירב בן ארי: אנחנו נעשה פה מעקב כל הזמן.

מירב בן ארי: גם לא משנה מה יקרה עם הכנסת הזאת יהיה כאן כל הזמן מעקב של הוועדה כל שלושה חודשים.

מירב בן ארי: איתי, בלעדיי, איתה, בלעדיה, לא משנה – כל שלושה חודשים אתם תבואו לפה ותדווחו איך אתם מתקדמים בשותפות הנהדרת הזאת ביניכם.

אבי בן זקן: אני יותר משמח.

אבי בן זקן: אני חושב שתחום של בריאות הנפש הוא תחום חשוב מאוד.

אבי בן זקן: ואם יורשה לי רק במילה - - - טוב, כשתסיימי את הסבב - -

מירב בן ארי: אני סומכת עליכם.

מירב בן ארי: אני באמת באמת סומכת עליכם שתנהלו את האירוע הזה ולא יקרה מצב שבניין יעמוד והוא יתעכב בגלל זה.

מירב בן ארי: שבוע, שבועיים, עד שמצטיידים, עד שמכניסים כוח אדם, אבל מבנה שעומד ורק עכשיו יוצא למכרז.

מירב בן ארי: איזה אוזלת יד זאת.

דורון תודר: אולי תתנו לי לעשות סדר דווקא בנושא של איתנים.

מירב בן ארי: כן.

דורון תודר: בואו רגע נבין מה הסיפור.

מירב בן ארי: מה קרה באיתנים שהמבנה עומד?

דורון תודר: אני אנסה להסביר.

דורון תודר: המחלקה באיתנים היא מחלקה ארצית לטיפול בבוגרים עם אוטיזם.

דורון תודר: אבל אוטיזם עם בעיות התנהגות קשות, חלקם גם עם תחלואה נפשית במקביל לאוטיזם.

דורון תודר: ובעיקר מה שיש שם זה התנהגויות מאוד מאוד מאתגרות.

דורון תודר: חלק מהמטופלים שם בעצם נמצאים במחלקה הזאת שנים ועשרות שנים.

דורון תודר: כיוון שהמחלקה מלאה וכיוון שהרפואה היום עדיין לא רואה את הדרך לאפשר לחלק מהמטופלים לחיות בקהילה, ההוסטל נועד לשמש כמסגרת דיי מגורית עבורם.

דורון תודר: המטופלים הללו אמורים לחיות שם.

דורון תודר: נכון להיום אנחנו לא רואים את העתיד שלהם ביציאה החוצה לקהילה.

דורון תודר: המכרז הזה היה מאוד מאוד מסובך לביצוע מהסיבה המאוד פשוטה שהצוות שמטפל היום במטופלים האלה התנה את היציאה למכרז בכך שהמכרז יתוקנן עם כוח האדם המתאים ביותר לאנשים המאוד מאוד מורכבים האלה.

דורון תודר: ועל מנת שאפשר יהיה לשים בהוסטל את הצוות המאוד מאוד מורכב הזה היה צריך להשיג תקציבים נוספים.

דורון תודר: וזה היה במשא ומתן כי מדובר פה על סכומים מאוד מאוד גדולים ופשוט היה משא ומתן עם הרווחה ומשרד הבריאות כי שני הצדדים היו צריכים להכניס יד לכיס ולשים עוד הרבה יותר כסף ממה שהם תכננו.

מירב בן ארי: כן, אבל ד"ר תודר, אני לא חולקת על העניין של המורכבות של המקום אבל זה מאוד מאוד חורה שמבנה עומד ריק.

מירב בן ארי: בעיקר כשהמצוקה כה גדולה.

דורון תודר: נכון.

מירב בן ארי: אז אני מבינה שהיו דיונים, היה צריך עוד תקציב.

מירב בן ארי: אבל למה אני מדברת על זה עכשיו – כי אני רוצה למנוע את זה באברבנאל.

דורון תודר: אנחנו מאמינים שככל שנוכל באברבנאל זה יימנע.

מירב בן ארי: תודה.

מירב בן ארי: אהובה ליטוויק, נציבות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלויות.

אהובה ליטוויק: אני רק רוצה להוסיף שאנחנו חושבים שצריך יותר מגורים בקהילה.

אהובה ליטוויק: זאת אומרת, ברגע שיהיו יותר מגורים בקהילה ויהיו יותר אנשי טיפול ואנשים יוכלו לחיות בקהילה, כמו שכתוב בחוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות באמנת האו"ם אנחנו נמנע את ההגעה של האנשים האלה לתוך המחלקות הפסיכיאטריות בבתי החולים.

אהובה ליטוויק: חשוב גם להדגיש את העניין הזה שלמחלקות בבתי החולים חייב להיות קשר עם הקהילות.

אהובה ליטוויק: כמו שמלכי הזכירה – יש פה בעיה קבועה וחוזרת על עצמה עם המכרזים האלה.

אהובה ליטוויק: המכרזים האלה לא מתייחסים לכל הנושא של חיים בקהילה וכל המרכיבים של חיים בקהילה.

אהובה ליטוויק: ואנחנו חוזרים על אותה הטעות כל הזמן.

מירב בן ארי: תודה רבה.

מירב בן ארי: דניאל רז, סיוע משפטי, משרד המשפטים.

דניאל רז: אני ממונה ארצי בסיוע המשפטי במשרד המשפטים ובעצם אנחנו אלה שמייצגים את כל המאושפזים בכפייה במדינת ישראל בכל ה-15 בתי חולים.

דניאל רז: הנושא של אוטיזם זה נושא – אני מסכים עם הערתה של חברת הכנסת אלהרר, זה מתמודדים עם נושא של אוטיזם אבל סובלים במחלקות הפסיכיאטריות.

דניאל רז: צריך להגיד את זה.

דניאל רז: כי אנחנו, וזה לא סתם שרוב בתי המשפט - - - כבר יש פסיקות של בתי המשפט המחוזיים גם בבאר שבע, גם בתל אביב, וזה רלוונטי לנושא של בית חולים אברבנאל במקרה אחד וגם מקרים בצפון.

דניאל רז: לא יכול להיות שאנחנו נמצאים במצב שהיום אנחנו מגיעים לבתי חולים, רואים בנאדם שנמצא בתוך חדר שבעצם דופק כל הזמן את הראש בקיר, כשבאים הפסיכיאטרים ואומרים לנו במפורש, בכל הייצוגים שלנו, אנחנו חושבים שהוא לא צריך להיות כאן, הרופאים אומרים בבקשה תשחררו אותו, המשפחות נמצאות במצוקה קשה כי הם לא יכולים להתמודד.

דניאל רז: כל זה, כפי שאמרה חברתי קודם, בגלל שאחד, אין מספיק מגורים בקהילה, אין מספיק פתרונות שניתנים על ידי הרווחה לנושא הזה ויש מצוקה אמיתית.

דניאל רז: ופה אני רוצה להעיר, אנחנו מדברים פה על שני מכרזים באיתנים ובאברבנאל – אני חושב שהצורך הוא הרבה יותר גדול.

דניאל רז: גברתי שאלה קודם כמה מקרים יש בוועדות הבין משרדיות.

דניאל רז: אני יכול להגיד מהתיקים שאנחנו מייצגים, ורק על תיקים של בית חולים שער מנשה, שנגיד שזה התיקים היותר מורכבים, שם נמצאים לפחות 15-20 מקרים שעולים לוועדות הבין משרדיות, תיקים שאנחנו יודעים עליהם.

דניאל רז: יש גם תיקים שאנחנו לא מודעים אליהם.

דניאל רז: והמצוקה פה היא אמיתית.

דניאל רז: אני לא מצליח להבין מדוע, אם כבר מדברים, מדוע כבר בצפון לא רץ מכרז בנושא הזה, מדוע בדרום לא רץ מכרז בנושא הזה.

דניאל רז: הצורך אמיתי, מספר התיקים עולה, הוא לא יורד, הוא עולה לפי הנתונים.

דניאל רז: רק השנה האחרונה טיפלנו בערכאות המשפטיות בארבעה תיקים – מקרים קשים שעלו בבתי משפט.

דניאל רז: בתי משפט כבר אמרו את דברם שלא יכול להיות.

דניאל רז: יש פסק דין של כבוד השופט ציון קבח מבית המשפט המחוזי בתל אביב שמבהיר במפורש – זה לא המקום.

דניאל רז: מה שהוא עושה בתיקים האלה הוא מזמין את נציגי הרווחה, הוא מנסה למצוא פתרונות.

דניאל רז: הפתרונות לפעמים מחזיקים, לפעמים לא מחזיקים ושוב הם מחזירים את האנשים או לתל השומר או לאברבנאל במקרים הקשים במיוחד.

דניאל רז: ויש מצוקה.

דניאל רז: והבעיה הנוספת זה מול אותם הורים, באמת, שעוברים גיהינום עלי אדמות.

דניאל רז: מצד שני אומרים זה המקום כי ככה אמרו לנו כי בבית חולים פסיכיאטרי זה הפתרון ומגיעים לשם כי אף אחד לא יכול לעשות.

דניאל רז: קושרים את האנשים לפעמים בבתי החולים.

דניאל רז: אנחנו נתקלנו בתיקים בבית המשפט המחוזי בירושלים שגם ניתנו טיפולי חשמל למישהו שהוא אוטיסט.

דניאל רז: זה לא הגיוני, זה לא מתקבל על הדעת.

דניאל רז: ולכן בנקודות האלה, לדעתי, אנחנו לא צריכים לדבר על שני מכרזים, על 10 מכרזים, זה אחד.

דניאל רז: ב' על יותר שיעורים בקהילה.

דניאל רז: ורצוי שמשרד הרווחה ומשרד הבריאות בעניין הזה יתנו את הדעה כי זה עולה במפורש מדוח מבקר המדינה.

מירב בן ארי: תודה רבה.

קארין אלהרר: בוא נתחיל ביישום של שני המקרים.

מירב בן ארי: כן, זה גם מה שאני אמרתי תוך כדיי.

מירב בן ארי: מלמלתי לעצמי, הלוואי וזה היה כל כך מושלם אז היינו עוברים לעשות את - - - גל רויטשטיין, צליל מיתר.

גל רויטשטיין: היה לי חשוב להגיע לדיון הזה ולשפוך קצת אור מצד - - - לפחות אני יכול לייצג אותנו אבל אני יכול לייצג את ה- -

מירב בן ארי: אתה מייצג את אנשי הטיפול.

גל רויטשטיין: בדיוק.

גל רויטשטיין: את העולם של הגופים - -

מירב בן ארי: מה התפקיד שלך?

גל רויטשטיין: אני מקים ומנהל צליל מיתר, אנחנו חברה שמטפלת בעזרת כלבי שירות ותראפיה ואנחנו מחזיקים גם קלינאית תקשורת, גם - -

מירב בן ארי: במי אתם מטפלים?

גל רויטשטיין: גם באוכלוסייה שעל הספקטרום אבל בכלל האוכלוסייה עם מוגבלויות בארץ וגם בנושא של אוכלוסייה עם הפרעות נפשיות.

קארין אלהרר: איפה אתם מטפלים?

גל רויטשטיין: בכל הארץ.

גל רויטשטיין: אנחנו נותנים מענה - -

קארין אלהרר: אתם מגיעים לבתי חולים?

גל רויטשטיין: אנחנו מגיעים לבתי חולים, אנחנו מגיעים למוסדות שיקום, אנחנו תרמנו בדיוק הרצאה לאברבנאל, ב-2 בינואר אנחנו שם.

גל רויטשטיין: וזה בדיוק העניין – את רוב העבודה שלנו היום כאנשי מקצוע אנחנו תורמים.

גל רויטשטיין: אנחנו מגייסים כסף מתוך הסקטור הפרטי בארץ, מגייסים ספונסרים.

גל רויטשטיין: אני חייב להגיד שמשרד העבודה והרווחה כן עושה תהליכים לנסות לקדם טיפולים שהיום לא נמצאים.

גל רויטשטיין: אבל מה שקורה היום שרוב המקצועות שבאמת יכולים לתת את הנושא של שילוב בקהילה, של כישורי חיים, של להביא את החבר'ה על הספקטרום למקום שהם יכולים לנסות להתחיל להשתלב ולצאת מהאשפוזים ולצאת מהדיור המוגן, אנשי המקצוע, כמו שעלה פה הנושא הזה, בגלל שהמקצועות האלה לא מוכרים, אין איזשהו יישור קו של מי יכול ללמד את זה, מי יכול לעבוד בתחום ואין תקציבים מסודרים, במכרזים אין הגדרות לשכר.

גל רויטשטיין: חצי מהשכר של העובדים שלי אני היום מגייס מתרומות.

גל רויטשטיין: כי מה שאני מקבל ממוסדות רפואיים – אני לא אגיד לשום מוסד לא, כל מוסד וכל משפחה שפונה אלינו תמיד יקבלו תשובה חיובית אם יש להם כסף ואם אין להם כסף.

גל רויטשטיין: לכסף אנחנו נדאג.

גל רויטשטיין: אבל קודם כל לדאוג למטופלים.

גל רויטשטיין: הרי אנחנו טיפה בים, אנחנו בקושי גרגר חול וכמונו יש עוד ארגונים שנלחמים, בין אם זה בנושא של תקשורת, בין אם זה בכישורי חיים, עם בעלי חיים ובלי בעלי חיים.

גל רויטשטיין: אבל זה חייב להיעשות, כמו שנאמר פה, לא רק על מכרז אחד או שניים, על כל התחום של בריאות הנפש ובמיוחד בתחום של האוטיזם, חייב להיעשות איזשהו יישור קו – מי הגופים שיכולים להסמיך אנשים מטפלים, איזה מקצועות, ולתת להם את התעודה.

גל רויטשטיין: התעודה שלי חתומה על ידי משרד התמ"ת, המקצוע שלי לא מוכר במדינת ישראל.

גל רויטשטיין: זה אוקסימורון מגוחך.

גל רויטשטיין: יש לי תעודות חתומות על ידי משרד התמ"ת שלא מוכרות על ידי מדינת ישראל ואז כשאנחנו פונים למשרד העבודה והרווחה כדי לקבל תקציבים - - - אז בעצם אנחנו צריכים לגייס את הכל בתרומות.

מירב בן ארי: תודה רבה.

מירב בן ארי: חבר הכנסת מסעוד גנאים אתה רוצה להתייחס, בבקשה.

מסעוד גנאים: באתי לברך תחילה על הדיון, חשוב מאוד.

מסעוד גנאים: אני רוצה לשמוע.

מסעוד גנאים: דרך אגב, הייתי בנצרת לפני כמה שבועות ושם יש מסגרת לאוטיזם ולאוטיסטים בחברה הערבית.

מסעוד גנאים: אם יש למישהו - - - מה קורה שם שיכול - - - היקפים, מימדים, מסגרות, אשמח לשמוע.

מירב בן ארי: תודה.

מירב בן ארי: אולגה, משרד הרווחה.

מירב בן ארי: רצית להתייחס, בבקשה.

אולגה בן חי: כן, אני אשמח להתייחס לכמה דברים.

אולגה בן חי: קודם כל קיבלתי עדכון לגבי המודל המעובה באיתנים שהולך להיות.

אולגה בן חי: המודל הסטנדרטי להפעלת הוסטל כולל 80% של פארא-רפואי ל-24 דיירים.

אולגה בן חי: המודל המעובה באיתנים כולל משרה מלאה של פארא-רפואי ל-12 דיירים.

אולגה בן חי: זאת אומרת - -

מירב בן ארי: זה מודל מורחב יותר.

אולגה בן חי: בדיוק.

אולגה בן חי: הקפיצה היא יותר מפי 2 של פארא-רפואי.

קארין אלהרר: כמה שעות זה לאדם?

אולגה בן חי: אם אנחנו מדברים על משרה מלאה ל-12 אנשים - - - אני לא יכולה בשלוף עכשיו - - - אבל זה סדר גודל.

אולגה בן חי: זה יוצא שזה הכפיל את עצמו יותר מפי 2 - - - במודל החדש.

קארין אלהרר: אבל מה היה במודל - -

מירב בן ארי: במודל החדש.

מלכי איציק: אנחנו גם לא מרוצים מהמודל של ההוסטלים.

מירב בן ארי: רגע, זה פארא-רפואי אחד ל-12?

אולגה בן חי: בדיוק.

מירב בן ארי: ובדרך כלל זה פארא-רפואי אחד ל-24?

אולגה בן חי: לא.

אולגה בן חי: בדרך כלל 80%, פחות ממשרה, ל-24 דיירים.

מירב בן ארי: הבנתי.

מירב בן ארי: 80% משרה ל-24 דיירים.

מירב בן ארי: עכשיו מה היא עשתה – היא עשתה 100% משרה ל-12.

מירב בן ארי: הבנתי את זה.

מירב בן ארי: זה עדיין מעט.

מירב בן ארי: אבל זה בעולם שלהם - - - הבנת את העניין?

מירב בן ארי: הם שמו 80% משרה ל-24 דיירים ובמקום החדש יהיה 100% משרה - -

קארין אלהרר: אני אשמח עדיין לדעת כמה שעות זה לאחד.

אולגה בן חי: אני עדיין לא סיימתי.

אולגה בן חי: יש לי עוד כמה דברים.

אולגה בן חי: תוספת של חצי משרה עובדת סוציאלית - -

מירב בן ארי: יפה.

מירב בן ארי: 80% אל מול אחד, אל 100% אל מול אחד גם.

אולגה בן חי: לא.

אולגה בן חי: 100% מול 12 דיירים.

מירב בן ארי: ופה 100% על 12 הבנתי את זה - -

אולגה בן חי: יותר מפי 2.

אולגה בן חי: פלוס חצי משרה תוספת של עובדת סוציאלית ומבחינת מדריכים התקינה הסטנדרטית אחד לארבעה ובמודל המתוגבר מדריך לשניים-שלושה דיירים.

מירב בן ארי: שניים או שלושה?

מירב בן ארי: כל דייר פה זה - -

אולגה בן חי: אני קיבלתי נתון ממוצע, לכן - -

מלכי איציק: כן, אבל אנחנו רוצים לצאת למאבק על ההוסטלים הרגילים שצריכים יחס 1 ל-2, ופה מדברים על אנשים שבמצב שהם יוצאים מבית חולים, זה אנשים קשים.

מלכי איציק: זה לא מרשים בכלל.

מלכי איציק: בסך הכל מה שאת אומרת עכשיו זה מה שצריך להיות בהוסטל רגיל.

מלכי איציק: אז אנחנו מדברים פה על אנשים שהם בעצם אנשים שנמצאים כל הזמן בבתי חולים, כלומר, אנחנו נותנים את מה שצריכים אוטיסטים רגילים.

מלכי איציק: את מבינה?

מלכי איציק: כלומר, אין כאן מענה.

מלכי איציק: זה שזה יותר ממה שעכשיו זה לא עוזר לנו.

מלכי איציק: אם אנחנו רוצים לתת באמת את מה שהם צריכים – אתם עכשיו עושים מודל חדש, בואו תצאו לא בהשוואה למה שקיים, תצאו עם מה שהם צריכים.

מלכי איציק: גם היום היינו בוועדה המקבילה של סתיו שפיר שיש מאבק מאוד גדול על המצב בהוסטלים הרגילים, לא של אנשים במסגרות של בריאות הנפש.

מלכי איציק: היום גם בהוסטלים הרגילים משרד הרווחה אומר שהשכר של המדריכים זה 42 שקל.

מלכי איציק: בפועל הם מקבלים שכר מינימום כי זה לא כתוב במכרז אז לא מחייבים אותם.

מלכי איציק: בפועל הם מקבלים שכר מינימום, בפועל יש תחלופת צוות נוראית.

מלכי איציק: שם בכלל - -

קארין אלהרר: אבל מלכי, רגע, בואי נעשה הפרדה שנייה בין הפארא-רפואי לבין הצוות.

קארין אלהרר: אני עדיין לא נחתי מהעניין של הפארא-רפואי - -

מלכי איציק: אבל אין מנתח התנהגות במקום הזה?

מלכי איציק: אנחנו מתמקדים בפארא-רפואי אבל זה הרבה יותר גדול.

קארין אלהרר: מלכי, תאמיני לי, הבנתי את זה.

קארין אלהרר: אני רק מנסה להבין, אני רוצה לדעת, את יכולה לתת לי פר אדם שנמצא בהוסטל, אני רוצה לדעת מה מקבל אדם בהוסטל ואני רוצה את זה מבחינה התנהגותי, כל הפארא-רפואי וצוות שנמצא כל היום.

קארין אלהרר: אני רוצה לדעת מה מקבלים.

קארין אלהרר: נגיד שילד הולך למעון יום שיקומי אז אני יודעת להגיד – הוא מקבל 10 שעות שבועיות טיפול פארא-רפואי.

קארין אלהרר: אני יודעת להגיד שיש שתי גננות בגן על שמונה ילדים.

קארין אלהרר: יש לי איזשהו שרטוט מה ילד אמור לקבל.

קארין אלהרר: אני אשמח אם במכרז הזה תבואי ותגידי לי הנה מה האדם שנמצא שם מקבל שבועית.

קארין אלהרר: לא 80% מ...

קארין אלהרר: לא 100%, תני לי שעות, מה הוא אמור לקבל.

אולגה בן חי: אני הבנתי את השאלה אבל מכוון שאין לי את המכרז פיזית אז אני לא יכולה לדייק.

אולגה בן חי: את מבקשת בדיוק ולכן - - - אני רוצה ברשות

אולגה בן חי: כם להגיד עוד כמה דברים להתייחס לנתונים - -

מירב בן ארי: ממש לסיכום.

אולגה בן חי: בסדר.

אולגה בן חי: קודם כל, גידול תקציבי מבחינת המשרד בכל שנה בדיור הוא 32.5 מיליון ₪ ובקהילה 16.5 מיליון ₪ בממוצע בשנה.

אולגה בן חי: זאת אומרת זה מבחינת הגידול התקציבי של משרד הרווחה.

קארין אלהרר: זה לכל הלקויות.

אולגה בן חי: לא.

אולגה בן חי: של האוטיזם.

אולגה בן חי: זה בדוח שגם התפרסם בוועדה האחרונה שהייתה ועדה שקיפות, זה הדוח שנמסר בוועדה.

אולגה בן חי: בשנתיים האחרונות נפתחו תוספת של 20 מסגרות דיור למען פתרון עבור האוכלוסייה - - - האוטיזם.

דניאל רז: - - - נשארים בבתי החולים הפסיכיאטריים.

דניאל רז: למרות הפתרונות שלכם הם נמצאים עדיין באברבנאל.

דניאל רז: זאת הבעיה.

אולגה בן חי: כל מקרה לגופו, אבל - -

מירב בן ארי: בדיוק הקודם הייתה כאן ליליאן ממשרד הרווחה והיא הציגה את הפעולות של השיקום התעסוקתי והמסגרות.

מירב בן ארי: ועל ה-20 הוסטלים האלה כבר דיברנו ואנחנו החמאנו לה, ולכן בכל מה שקשור לשיקום תעסוקתי ומסגרות של משרד הרווחה בקהילה, והערתי את זה גם למי שאמרה כאן, אני לא שם.

מירב בן ארי: שם כבר הייתי, הגדלתם את התקציבים, הגדלתם הוסטלים, זו פעילות מבורכת.

מירב בן ארי: אנחנו מדברים על המקרים הקיצוניים יותר, וגם אז דיברנו על זה אם אתן זוכרות.

מירב בן ארי: דיברנו על אותם מקרים שלא יכולים ללכת - - - שבכלל לא שם.

מירב בן ארי: ולכן כל המהות של הדיון הזה זה באמת לתת מסגרות שהם יוכלו להיות במסגרות טיפוליות.

מירב בן ארי: כי את אלה שכבר מבחינת הספקטרום מסוגלים לצאת ומסוגלים לעבוד אז באמת, אתן זוכרות שהיא ישבה כאן ודיברה על זה?

מירב בן ארי: אנחנו מדברים על אלה - - - כל הזעקה שנשמעת פה זה על אותם אנשים שצריכים טיפול מורחב, סדור, הגיוני.

מירב בן ארי: שאת אומרת פה מטפל לשניים-שלושה, כל מטופל פה הוא אירוע בפני עצמו.

מירב בן ארי: לכן צריך להגיד אם זה לשניים או לשלושה.

מירב בן ארי: אז באמת על המסגרות של שיקום תעסוקתי, זה פחות עכשיו המהות.

מירב בן ארי: בעיניי המהות כרגע של כל הדיון הזה זה לחבר בין שניכם, בריאות-רווחה, כדי לקדם את אברבנאל וכדי לדאוג שתקנים - - - בסופו של דבר המכרז יסתיים בהקדם ולחשוב על מה שנאמר כאן בצורה מקצועית כי נאמרו פה דברים קשים מאוד.

מירב בן ארי: אני לא יודעת כמה אתם - - - בטח לא הייתם מעורבים במכרז - -

איילת דיין: בכתיבת המכרז?

איילת דיין: לא, אנחנו לא יכולים להיות מעורבים בכתיבה.

מירב בן ארי: נותנים הערות לציבור לא?

איילת דיין: לא, אנחנו לא יכולים להיות מעורבים בכתיבת מכרז.

מירב בן ארי: לא, אחרי המכרז.

איילת דיין: אחרי שהמכרז יוצא – עד היום היה אפשר להגיש את השאלות הבהרה.

מירב בן ארי: הגשתם?

איילת דיין: בוודאי.

איילת דיין: הגשנו שאלות הבהרה, אנחנו נחכה לשמוע מה המשרד יגיד.

איילת דיין: עד היום ב-12:00.

מירב בן ארי: אה אוקיי.

מירב בן ארי: כל מכרז בסוף יוצא להערות הציבור, ובטח אתם שאתם הגוף הכי מקצועי לפחות בעניין של הארגונים החברתיים.

מירב בן ארי: רווחה, בריאות, אני אשמע אותך, ממש כי אנחנו רוצים להתכנס.

מירב בן ארי: כן, אולגה ממשרד הרווחה.

אולגה בן חי: רק משפט אחרון לסיום – לאור המצב שעולה פה יש, כמובן, זאת המטרה של המסגרת שהתפרסם המכרז לגביה ומשרד הרווחה ומשרד הבריאות שילבו ידיים כדי לקדם את הנושא - -

מירב בן ארי: הבנתי.

מירב בן ארי: האמת שגם הייתה התייחסות ממשרד הבריאות.

מירב בן ארי: ד"ר תודר באת ואמרת שבסוף היה כאן אירוע גדול יותר אז כל אחד היה צריך להכניס יותר כסף לכיס והיו צריכים להביא - - - אז זה עוד פעם נדחה - -

אולגה בן חי: כן.

אולגה בן חי: תפתח מסגרת שתאפשר מתאים והולם לאוכלוסייה על רצף האוטיזם.

מירב בן ארי: בסדר, אתם צריכים לקבל את הערות הציבור ולהתקדם כמה שיותר מהר עם המכרז.

מירב בן ארי: לראות לנגד עיניכם כל בוקר וערב שאתם קמים שיש מבנה שעומד ריק ויש מכרז שמחכה.

מירב בן ארי: מה שצריך לתקן מהערות הציבור לתקן אבל חבל על הזמן.

מירב בן ארי: משרד הבריאות רציתם להעיר עוד משהו.

דורון תודר: רציתי להעיר משהו - - - קצת בצד.

דורון תודר: יש בעולם טיפול שנקרא נזעי חשמל.

דורון תודר: טיפול עם הרבה מאוד סטיגמה.

דורון תודר: אנחנו כרופאים מכירים את הטיפול הזה כאחד הטיפולים הבטוחים ביותר והיעילים ביותר שיש, ברפואה אפילו.

דורון תודר: יש מעט מאוד טיפולים ברפואה שיש להם קונטרה אינדיקציה מלאה, כלומר שאסור לעשותם אותם.

דורון תודר: נזעי חשמל הוא טיפול שאפשר לעשות אותו תמיד.

דורון תודר: למה אני אומר את זה?

דורון תודר: אני אומר את זה כי ידידי אמר:

דורון תודר: אפילו נותנים נזעי חשמל לאנשים שסובלים מאוטיזם.

דורון תודר: נזעי חשמל זה טיפול טוב גם למחלה שנקראת פרקינסון, זה טיפול טול טוב גם למחלה שנקראת אפילפסיה.

דורון תודר: העובדה שיש לו סטיגמה הופכת אותו שאומרים, תראו איזה דבר אנחנו עושים.

דורון תודר: כשיש מטופלים עם אוטיזם במחלקות ויש להם גם בעיה נפשית קשה לפעמים זה הטיפול שמומלץ על ידי הרופאים וחלקם אפילו מגיבים לזה.

דורון תודר: אז בואו נוריד את הסטיגמה מהעניין.

דניאל רז: אני רק רוצה לומר – זה בכלל לא בעניין של סטיגמה, צריך להבהיר את זה.

דניאל רז: כל מקרה נבדק אצלנו לגופם של דברים, כולל גם התיקים שמגיעים אלינו.

דניאל רז: הבעיה המרכזית היא כשיש בנאדם שנמצא בבית חולים פסיכיאטרי במחלקה סגורה באיתנים ואין לו שום מסגרת אחרת ושום הוסטל שלא נבנה, ומה שאומר הרופא, בא ואומר לנו, אני רק יכול לתת כרגע טיפולי חשמל, ואומר את זה, אני לא בטוח שזה יצליח, אני לא בטוח - - - אז חוץ מהמסגרת המשפטית של הנושא הזה שיש פה חילוקי דעות קשים בין המשרדים שלנו, מה שאומרים הרופאים שבאים אלינו, אני לא בטוח שהטיפול הזה יצליח או לא יצליח, זה סוג של ניסוי, ועם ניסויים יש לי בעיה.

דניאל רז: אז כל מקרה נבדק לגופו.

דניאל רז: היו לנו מקרים שאנחנו לא ערערנו.

מירב בן ארי: לרגע קיבלתי את - - - של הבת שלי ולרגע איבדתי את תשומת לבי וזה היה לשנייה, והדיון פה חבר'ה הוא לא באירוע הזה.

מירב בן ארי: הוא גלש, לא רלוונטי כרגע.

מירב בן ארי: אני לא רוצה להתמקד בדברים שהם לא רלוונטיים.

מירב בן ארי: הדיון היה מאוד מאוד ספציפי ומדויק ולשם הוא הולך.

מירב בן ארי: אז מטפלים, טיפולי חשמל, תשמרו לוועדות אחרות, הוועדה הזאת היא ועדה מאוד מדויקת.

מירב בן ארי: אני נותנת לד"ר בלס, בבקשה.

דוד בלס: רק שתי נקודות לסיום.

דוד בלס: קודם כל הוועדה פה עוקבת אחרי הטיפול באשפוזים פסיכיאטריים, במיוחד לאוטיזם.

דוד בלס: אני רק רוצה להגיד שבמחלקה אצלנו יש לנו בערך מטופל אחד שנקשר בשנה.

דוד בלס: זה בשנים של פגיעה עצמית חמורה מאוד, ילדים ששוברים את האף ואת העיניים.

דוד בלס: בשנת 2018 היה לנו מטופל אחד עם - - - מכאנית מספר פעמים.

דוד בלס: בשנת 2017 גם כן רק מטופל אחד.

דוד בלס: נקודה שנייה שד"ר נחום, שלא יכול היה להופיע היום, ביקש שאני אעלה, הוא העלה את זה בוועדה קודמת, את המחסור הארצי בפסיכיאטרים באופן כללי.

דוד בלס: המחסור הוא מאוד קשה ועם כל התכנית, אם זה מחלקות, הוסטלים, מרפאות וכו', אם אין יותר פסיכיאטרים וגם אלה שמוכשרים לטפל באוכלוסייה על הספקטרום זה כבר בעיה ותמשיך להיות בעיה גדולה.

מירב בן ארי: תודה.

מירב בן ארי: בבקשה, חברת הכנסת יעל כהן-פארן.

יעל כהן-פארן: תודה.

יעל כהן-פארן: אז קודם כל אתחיל בדברים האחרונים של ד"ר בלס.

יעל כהן-פארן: אני העליתי על זה יחד עם חברי כנסת נוספים הצעה לסדר ואמור להיות דיון בוועדת הבריאות - -

מירב בן ארי: נכון, אני הצטרפתי אלייך.

יעל כהן-פארן: - - נכון, על המחסור בפסיכיאטרים, זה ממש סיפור מאוד מאוד כואב.

יעל כהן-פארן: אנחנו מודעים לעניין, מנסים להביא לשינוי.

יעל כהן-פארן: השר ענה שם על כמה צעדים אבל זה לא מספק.

יעל כהן-פארן: ברור לנו שצריך לדחוף הרבה יותר מתמחים שייכנסו לתחום הזה כי אולי חוששים.

יעל כהן-פארן: אני רוצה להתייחס, יצא לי לצערי לנסות לעזור למספר מטופלים במערכת בריאות הנפש, בעיקר בשער מנשה, שפשוט לא צריכים להיות שם, שהסימפטום שלהם הוא לא עונה להגדרות של פסיכיאטריה, של טיפול נפשי, והם נקלעו למערכת בריאות הנפש כשהבעיות שלהם הן אחרות, לפעמים מורכבות.

יעל כהן-פארן: גם מוגבלות שכלית התפתחותית וגם אוטיזם או פגיעת ראש ואוטיזם.

יעל כהן-פארן: אני חושבת שצריכה לצאת קריאה מהוועדה שאנשים שהם לא בתחום הנפשי לא צריכים להיות בכלל במערכת בריאות הנפש.

יעל כהן-פארן: ואז הבעיות שאני נתקלת בהם בניסיונות האלה למצוא פתרונות לאותם אנשים שהם לפעמים בעלי מורכבות, אבל הם בוודאי לא בעלי מורכבות שנכנסת גם לבריאות הנפש.

יעל כהן-פארן: זה למצוא פתרונות בקהילה אחרי שהם היו למשל בשער מנשה בבידוד ובמחלקה המשפטית זה כתם, סטיגמה, שהמערכת בחוץ של הרווחה, עמותות שקולטות וכו', הוסטלים, פשוט לא מוכנות לקבל אותם, יש עליהם כתם.

יעל כהן-פארן: הם היו במחלקה המשפטית בשער מנשה, אוי ואבוי, איזה מפלצת.

יעל כהן-פארן: סליחה, אני מצטערת על הביטוי אבל לפעמים פשוט הופכים את האנשים באיך שהם נראים החוצה למפלצות כשמדובר באנשים, אני לא אגיד נורמטיביים לחלוטין, אבל ממש ממש סבירים ושהיו בכל סיטואציה אחרת מגיעים לטיפול.

יעל כהן-פארן: ומערכת בריאות הנפש פשוט זה גורם להם אחר כך לקושי להגיע למערכות ולהתקבל למערכות שיכולות לטפל בהם וצריכות להתמודד איתם.

יעל כהן-פארן: אנחנו חייבים לפתור את זה.

יעל כהן-פארן: ובאמת זה מקרים פרטניים אבל שמראים את הכשל המערכתי שיש פה שלא מסוגל להתמודד עם משהו טיפה מורכב.

יעל כהן-פארן: תודה.

מירב בן ארי: תודה רבה.

מירב בן ארי: בבקשה.

איילת דיין: אני רוצה ככה לסכם.

איילת דיין: המטרה של כולנו היא לצמצם כמה שיותר את האשפוזים במערכת בריאות הנפש של אנשים עם אוטיזם.

איילת דיין: בשביל זה אנחנו צריכים לעשות שני דברים עיקריים.

איילת דיין: אחד, להגדיל את כוח האדם במחלקות שהם יוכלו באמת לתת טיפול קצר ממוקד ולהחזיר את האנשים לקהילה.

איילת דיין: נאמר פה שהדיונים חיוביים.

איילת דיין: הדיונים החיוביים האלה נמשכים עם האוצר כבר למעלה משנה.

איילת דיין: סטנדרט האשפוז נכתב על ידי משרד הבריאות לפני למעלה משנה ועדיין בדיונים חיוביים.

איילת דיין: אז גם אם הדיון חיובי אולי גם צריך שיהיה מהיר ולא רק חיובי.

איילת דיין: אז זה דרך אחת להקטין את האשפוז בבריאות הנפש וגם להקטין אשפוזים חוזרים.

איילת דיין: אם נותנים להם תכנית טובה במהלך האשפוז ותכנית הדרגתית לחזרה לקהילה זה גם מונע אשפוז חוזר.

איילת דיין: והדבר השני זה לפתח מענים בקהילה.

איילת דיין: חלופות אשפוז, בתים ייעודיים לאנשים עם אוטיזם, כדי שנוכל למנוע את ההגעה למחלקות או שאחרי המחלקות אם הם צריכים תקופה, זה מה שאמור להיות באיתנים ובאברבנאל, הם - - - עד שמשרד הבריאות לא ייקח על עצמו להקים את הדבר הזה, להתחיל בצעד ראשון ועדת היגוי לבתים מאזנים לאנשים על הרצף האוטיזם שצריכים איזשהו טיפול אבל אנחנו לא רוצים שהם יגיעו דווקא למחלקות בריאות הנפש והמענים - -

יעל כהן-פארן: למה זה לא קורה?

יעל כהן-פארן: רק תקציב?

מירב בן ארי: לא, האמת שאפילו יש כאן מקרה לא של תקציב דווקא.

יעל כהן-פארן: אלא חוסר שיתוף פעולה בין המשרדים?

קריאה: זה למה זה לא קורה – כי משרד הרווחה - -

קריאה: - - -

מירב בן ארי: סליחה, אני ממש לא חוזרת לשם.

מירב בן ארי: קרוב לשעה ורבע אנחנו מתעסקים פה בפינג פונג והצלחנו לעשות קצת סדר.

מירב בן ארי: אני לא חוזרת לשם.

מירב בן ארי: דברי סיכום בלבד.

מירב בן ארי: בבקשה.

אביגיל דר: אני רוצה לבקש קודם כל להגיד לך תודה.

אביגיל דר: אני מאוד מתרשמת מאיך שלקחת את הנושא הזה כי הוא באמת לא תיאורטי, ודוח מבקר המדינה מ-2007-8 זה חיים של אנשים.

אביגיל דר: אני רוצה לבקש בגלל שאנחנו יודעים שמשרד הרווחה, שירותי הרווחה במדינת ישראל מופרטים למוות ובמכרזים לא מצוין שכר מדריכים בהוסטלים.

אביגיל דר: בגלל שמדובר במקרים שהם הכי מורכבים, הכי מאתגרים והכי קשים הסיכוי שיגיעו אנשים ויעבדו בשכר מינימום הוא אפס.

אביגיל דר: משרד הרווחה חייב לציין שכר של כוח האדם שיעבוד במסגרות האלה אם רוצים לתת איזשהו צ'אנס למודל חדש.

מירב בן ארי: תודה רבה.

מירב בן ארי: חד וברור.

מירב בן ארי: אני רוצה לסכם.

מירב בן ארי: זה הדיון השני, גם את הקודם אני ניהלתי, והנה אני אומרת שאנחנו נמשיך לעקוב באופן מדויק אחרי האירוע הזה ולא משנה באיזה קונסטלציה הוועדה לביקורת המדינה תמשיך יחד עם משרד המבקר לעקוב ולראות לאן אנחנו מתפתחים בעניין.

מירב בן ארי: אני רוצה להעיר שני דברים.

מירב בן ארי: אחד לגבי איתנים.

מירב בן ארי: אולגה, הערות הציבור הגיעו היום לפי מה שאלו"ט אומרים.

מירב בן ארי: אני מאוד מאוד מקווה שהם לוקחים אותם ברצינות.

מירב בן ארי: השכר, הדברים הקריטיים למפעיל לדעת חייב לקבל את התגובות שלכם.

מירב בן ארי: ואני כבר אומרת לכם שלדיון הבא את א' תביאי את המכרז – בלי קשר את שולחת אותו כבר לוועדה, אבל אני רוצה שבדיון הבא אתם תביאו את ההערות שלכם למכרז כדי שגם נדע מה הייתה הבעיה, מה התגובות, איך הקשר פה מתקדם.

מירב בן ארי: אנחנו מאוד מאוד רציניים בעניין של המעקב הזה, אני רוצה לדעת אם אנחנו הצלחנו לשנות.

מירב בן ארי: תראי, אולגה, אני לא אוהבת ליפול על משרדי הממשלה, אני חושבת שעשיתם פה צעד של ואקום ונכנסתם למקום שלא היה כלום.

מירב בן ארי: אבל מצד שני אם עושים משהו אז צריך לעשות אותו כמו שצריך, צריך לעשות אותו ברמה שבאמת כמו שהיא אמרה יסיימו שם את ההוסטל ובאמת גם יהיו להם מסגרות ללכת אבל גם בהוסטל הם יקבלו מספיק טיפול מדויק שיוכל להביא אותם למסגרות המצוינות.

מירב בן ארי: הרי אם לא יהיה טיפול טוב ומדויק אתם לא תצליחו לשחרר את האנשים ואז הם לא יגיעו למסגרות השיקום.

מירב בן ארי: אין בעניין הזה - - - אני עושה כאן שיקום ואני לא רוצה לפתוח את זה שוב.

מירב בן ארי: אני יודעת ואמרתי שעשיתם צעדים משמעותיים, אבל אחרי שתקבלו את הערות הציבור חייבים לבוא ולראות אם יש דברים שאתם באמת יכולים לשפר.

מירב בן ארי: זה כל המהות של לשים הערות לציבור, הן לא חותמת גומי.

אולגה בן חי: כן, אין מחלוקת, רק אני שוב רוצה להדגיש שהמכרז הוא מהווה מודל מאוד מאוד מתוגבר ביחס למודל הסטנדרטי.

מירב בן ארי: הבנתי ואמרתי.

מירב בן ארי: עכשיו לגבי הסיפור באברבנאל, וזה גם משרד הבריאות וגם משרד הרווחה – אתם צריכים לשבת בשנתיים הקרובות שבהם הבניינים נבנים ועושים שיפוץ ובונים מחדש לשבת.

מירב בן ארי: אני רואה שאתם כבר יושבים עם האוצר על הרחבת התקנים.

מירב בן ארי: אבל לא להקל ראש על העניין של ההוסטל.

מירב בן ארי: בסוף ההוסטל הזה הוא יהיה פועל יוצא.

מירב בן ארי: אסור לנו להגיע לסיטואציה שבה מבנה עומד וכמו עכשיו המכרז הזה רק יוצא לדרך.

מירב בן ארי: אין, לא יכול לקרות אירוע כזה.

מירב בן ארי: אני באמת מאמינה בכם, אני באמת מעריכה גם את העבודה שלכם, אני לא אומרת את זה מתוך - - - אני לא מ- - - שמזלזלים, אני חושבת שאתם עושים עבודה טובה, אבל נעשה כאן אירוע חמור מאוד.

מירב בן ארי: ולא סתם כמעט התפרצה בדמעות של הורים שכל כך צמאים למסגרת הזאת.

מירב בן ארי: אתם צריכים לעשות כל מה שאפשר שביום שהמבנה נבנה יש מכרז, יש הערות ציבור ואנשים באים ומוצאים מקום.

מירב בן ארי: מה זה, לא נעים לי, אני מרגישה כמו מדינת עולם שלישי לפעמים בוועדות.

מירב בן ארי: לא נעים.

מירב בן ארי: כאילו, מה, אנחנו לא יכולים לעשות הליכים מקבילים, לא יכולים לעשות - - - כל היום מדברים פה במדינה על איגום משאבים, לשבת ביחד.

קריאה: לקדם את המבנה אשפוז החדש.

מירב בן ארי: כן, מבנה אשפוז בתוך אברבנאל.

קריאה: לא, באיתנים.

מירב בן ארי: באיתנים, כן - -

קריאה: המבנה שהוא תקוע.

מירב בן ארי: אוקיי, את צודקת, טוב שהזכרת לי.

מירב בן ארי: הדבר השלישי בו אני מעורבת גם.

מירב בן ארי: לגבי המבנה באיתנים, הערה מאוד חשובה, אנחנו רוצים לדעת מה קורה מבחינת המועצה.

מירב בן ארי: זה אתם מעדכנים אותי באופן אישי.

מירב בן ארי: גם אם יש בעיה עם ועדת התכנון, אני קצת מכירה את ראש מנהל התכנון במדינה, צריך לקדם את זה.

אבי בן זקן: זה תמיד עוזר.

מירב בן ארי: יפה.

מירב בן ארי: אז אנחנו נעזור לכם להתקדם עם הבירוקרטיה של איתנים.

קריאה: גם מבנה אשפוז חדש וגם שימור הישן.

קריאה: יש שני מבנים.

מירב בן ארי: כן, שני המבנים שעליהם הם שם מתעכבים.

אבי בן זקן: נפגשנו עם מנכ"ל המועצה ביום חמישי האחרון.

אבי בן זקן: קבענו לפגישה לשבוע של אדריכלים שישבו וידברו ביניהם איך ניתן לפתור וב-7 אנחנו מציגים את הפתרון, ככל שנגיע אליו, בפני הוועדה הארצית של המועצה לשימור אתרים.

מירב בן ארי: אוקיי, אנחנו נמשיך לעקוב על זה, אנחנו נמשיך בדיונים בוועדה הזאת.

מירב בן ארי: אני מודה לכל המשתתפים, הישיבה נעולה.