ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 20, פרוטוקול מספר 927, 2018-12-25 12:30

אלי אלאלוף: שלום לכולם, היום 25 בדצמבר 2018, י"ז בטבת התשע"ט, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות בנושא הצעת תקנות זכויות החולה (תשלום מרבי בעד מסירת העתק רשומה רפואית או עיון בה).

אלי אלאלוף: אנחנו מדברים על הוצאת רשומה.

אלי אלאלוף: היות ודנו בזה רבות אני בעד לעבור ישר להקראה.

אלי אלאלוף: שלום, חבר הכנסת עבד אל חכים חאג' יחיא, ותודה שכחבר אתה לא משאיר אותי אף פעם לבד.

אלי אלאלוף: בבקשה, היועצת המשפטית.

נעה בן שבת: הגענו לתקנה 4.

נעה בן שבת: בתקנה 4 דיברנו על כך שלא גובים את התשלום בעד עצם הגשת הבקשה למסירת העתק של רשומה רפואית.

נעה בן שבת: המוסד רשאי לגבות מראש תשלום בעד מסירת ההעתק, אבל אם לא נמצאה אף רשומה יוחזר למבקש כל תשלום ששולם עד אותו מועד בעד מסירת הרשומות.

נעה בן שבת: אדוני, אתה הצעת שבכל מקרה לא יגבו את התשלום אלא במועד מסירתה, במקום האפשרות של גבייה מראש.

נעה בן שבת: אני הבנתי שהם רצו גבייה מראש, כשאדם מגיע ומוסר את בקשתו, כשבכל מקרה צריך להחזיר לו את הכסף לאחר מכן אם לא נמצאה שום רשומה.

נעה בן שבת: אני מבינה שזה יותר נוח כי הגורם לא רוצה להתחיל את החיפוש בלי ששולם לו מראש תשלום על כך והוא יודע שאם הוא ימצא את הרשומה כבר שולם לו עבור עבודת איסוף והכנת החומר למסירת ההעתק.

אלי אלאלוף: מהי עמדת משרד הבריאות בנושא?

טל נשרי: אנחנו חשבנו שכן נכון לאפשר את הגבייה מראש, בעת בקשת הבקשה, ולהחזיר את הכסף אם לא תימצא הרשומה, גם כאמצעי למניעת הגשת בקשות סרק של אנשים שמגישים בקשות ואז נעלמים, לא חוזרים לקחת את החומר - - -

אלי אלאלוף: התשלום של 10 השקלים מראש?

טל נשרי: כן.

אלי אלאלוף: מפחיד אתכם לא לקבל אותו?

אלי אלאלוף: עד כדי כך?

טל נשרי: מה שהוועדה תחליט.

טל נשרי: אנחנו חשבנו שזה נכון לאפשר.

אלי אלאלוף: כשאנחנו מקבלים שירות במקום כלשהו אנחנו משלמים על השירות במקום.

אלי אלאלוף: למה זה צריך להיות מראש?

טל נשרי: כי יש כאן הפרדה בין מועד הבקשה לבין מועד קבלת המידע בפועל.

טל נשרי: אז יש אנשים שיכולים לבוא ולהגיש בקשה - - -

אלי אלאלוף: כי זה לוקח זמן?

טל נשרי: כן.

אלי אלאלוף: גם אם זה דיגיטלי?

טל נשרי: אם זה ממוחשב זה אמור לקחת פחות זמן אבל לא תמיד זה בלחיצת כפתור.

טל נשרי: אז יכול להיות מצב שבו אדם הגיע וביקש שיפיקו לו את המידע, אומרים לו: תחזור עוד יומיים, והוא לא חוזר למרות שנמצא מידע וכבר הפיקו לו אותו.

טל נשרי: זה מחכה והוא נעלם.

אלי אלאלוף: אתם שמים את העוצמה של המערכת מול היכולת של האזרח הפשוט.

אלי אלאלוף: תמיד כשאני מתלבט בין אזרח לבין מערכת, אני נוטה ללכת לכיוון האזרח.

אלי אלאלוף: זה הגיוני.

אלי אלאלוף: המערכת מספיק חזקה לספוג הפסד של 10 שקלים.

אלי אלאלוף: מה הסיפור הזה?

אלי אלאלוף: למה אנחנו צריכים להלחיץ את האזרח?

אלי אלאלוף: תשלם מראש ואולי תקבל, ואם אתה רוצה אז תלך לבקש החזר.

אלי אלאלוף: זו לא פרוצדורה.

אלי אלאלוף: זו לא הכבדה על האזרח?

עבד אל חכים חאג' יחיא: יש עוד בעיה, כבוד היושב-ראש, והיא שאנשים גם יכולים לבקש את זה דרך פקס, דרך מייל, ואז הם לא צריכים להגיע כדי לשלם את 10 השקלים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אז אם אני אתנה אני מחייב את האדם להגיע להגיש את הבקשה ומחייב אותו עוד פעם להגיע כדי לקבל.

אלי אלאלוף: היום, ברוב הקופות – יש לי קופה רגילה – אני אומר: תחייבו את החשבון שלי, מחייבים את זה טלפונית.

עבד אל חכים חאג' יחיא: גם אני, אפילו בבית מרקחת, בטופס 17.

אלי אלאלוף: כמה שיותר להקל על האזרח.

אלי אלאלוף: זו הדאגה.

אלי אלאלוף: אז אנחנו מסכימים?

עבד אל חכים חאג' יחיא: אנחנו מסכימים, בטח.

נעה בן שבת: אז הנוסח באפור הוא זה שיהיה.

נעה בן שבת: זאת אומרת, עכשיו תהיה רשימה של מסמכים שאם נותנים אותם פעם אחת לאחד מאותם גורמים יש פטור לחלוטין מתשלום כי זה מיד בסיום הטיפול.

נעה בן שבת: מחקנו בפסקה (3) את "מרשמים והפניות" כי זה משהו שהוא יכול לקבל לצורך טיפול, זה לפי חוק ביטוח בריאות ממלכתי.

נעה בן שבת: זה אותם סיכומים שהם בנוסף למה שהם זכאים לפי חוק ביטוח בריאות ממלכתי.

נעה בן שבת: בכל מקרה לא גובים תשלום כי זה מרשם שצריך לממש אותו.

נעה בן שבת: אז לא קיים גם התנאי של אחד מהם או כולם.

נעה בן שבת: אם הוא איבד את המרשם ועכשיו הוא שולח את קרובו לקחת את המרשם, בוודאי לא גובים על זה תשלום.

נעה בן שבת: כמובן שזה כל עוד המרשם או ההפניה בתוקף.

נעה בן שבת: למשל, אם זה חלק מהמסמכים שהוא צריך לקבל לפי חוק ביטוח בריאות ממלכתי.

נעה בן שבת: הסעיף הזה נדרש כדי לוודא שכשאנחנו אומרים שהוא זכאי לקבל ללא תשלום אין זה אומר שהוא זכאי לקבל.

נעה בן שבת: אם הוא זכאי לקבל זה ללא תשלום, אבל זה לא יוצר לו זכות לקבל.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אנשים שמגישים למשל לביטוח לאומי בקשות וחותמים על כתב ויתור סודיות, איך זה מתיישב עם הנושא?

עבד אל חכים חאג' יחיא: רק אלה ואלה יכולים לקבל?

נעה בן שבת: כן.

עבד אל חכים חאג' יחיא: יש לו גם את האפשרות של ויתור סודיות כי יכנסו לתיק שלו לראות בדיקות רפואיות או דברים כאלה.

נעה בן שבת: אתה שואל האם ויתור הסודיות חל גם לגבי – ?

עבד אל חכים חאג' יחיא: נניח שאני המוסד לביטוח לאומי, אני מחזיק למשל בקשת נכות או דברים אחרים ויש לי ויתור סודיות – איך זה מתיישב?

עבד אל חכים חאג' יחיא: כי אנחנו מדברים על אפוטרופוס, על קרוב משפחה וכו', אבל יש גם מוסדות מסוימים שיכולים לבקש את הבקשה הזו.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בואו נחשוב גם על זה כי אני לא רוצה שעם התקנות האלה נתקע את האפשרות הזו אם ויתרתי על סודיות.

טל נשרי: ההערה היא מאוד חשובה אבל היא פחות רלוונטית לתקנות האלה בגלל שהתקנות האלה רק עוסקות בתשלום מופחת.

טל נשרי: הן לא נוגעות בעצם הזכות לקבל את המידע.

טל נשרי: אם מוסד אחר מגיע עם כתב ויתור סודיות הוא יקבל.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ההערה שלי באה בעקבות אותם משפטים שהיועצת המשפטית אמרה, שמותר רק אם הוא זכאי.

נעה בן שבת: נכון.

נעה בן שבת: הוא לא יוצר בעצמו, לכן הוא צריך מכוח חוק אחר.

טל נשרי: אז זה נכון גם לגבי מוסדות.

אלי אלאלוף: אני נתקלתי באופן אישי השבוע במצב שהגעתי לתור שנקבע לי – שזה גם כך לקח הרבה זמן – ואמרו לי שפג תוקף האישור שלי.

אלי אלאלוף: מה זה השטויות האלה?

אלי אלאלוף: אני סבלני אבל אי אפשר להתנהל כך.

עבד אל חכים חאג' יחיא: טופס 17?

אלי אלאלוף: אני לא יודע, אמרו לי: קח, לך תעשה בדיקה כזאת.

אלי אלאלוף: זה לקח זמן והתוקף עבר – זה לא שאני לא הגעתי.

אלי אלאלוף: בסוף היא התביישה, כנראה זיהתה מי אני, ואמרה לי: אחרי הבדיקה לך תבקש שישימו לך חותמת שזה בתוקף.

אלי אלאלוף: אני חושב שצריך לתקן את זה.

אלי אלאלוף: לטרטר אזרחים בתקופת הדיגיטל זה נראה לי מטורף.

עבד אל חכים חאג' יחיא: עד שאתה מקבל את התור, עד שאתה מגיע וכו', לפעמים אנשים - - -

אלי אלאלוף: אני לא אשם.

אלי אלאלוף: נתנו לי תור במועד מטורף.

אלי אלאלוף: למרות הפרוטקציות שלי – לא השתמשתי.

אלי אלאלוף: אני אף פעם לא משתמש לעצמי.

אלי אלאלוף: אני משתמש בשביל אחרים, אני מודה באשמה.

אלי אלאלוף: תשימו לב, תנסו פעם לתקן את העיוות הזה.

אלי אלאלוף: תחשבו על זה.

טל נשרי: לא מוכרת לי הוראה חוקית שמחייבת את זה אבל אני רק אומר שצריך לזכור - - -

אלי אלאלוף: הקופות עושות על פי דעתן?

אלי אלאלוף: הקופה קבעה לי את התור במקום נידח.

טל נשרי: חשוב לי כן להדגיש שגם האינטרס שלנו כאזרחים הוא שלקופות תהיה איתנות כלכלית.

טל נשרי: גם את זה כאזרחים אנחנו צריכים לזכור, שזה אינטרס שלנו וזה חשוב.

אלי אלאלוף: שואלים את האזרחים כמה לשלם וכמה לא לשלם?

אלי אלאלוף: קובעים להם.

אלי אלאלוף: אז תקבעו גם לקופות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה גזירות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה לא קביעות, זה גזירות.

נעה בן שבת: פה יש כבר הגבלה של המועד, בנוסף להגבלה שאני רוצה להזכיר שכבר הוסכמה בדיון הקודם, ב-23 בנובמבר, בסעיף 3(ג) שאומרת ש"הוראות תקנה זו יחולו לעניין מסירת העתק של רשומה רפואית ממוחשבת שנוצרה בתוך שבע השנים שקדמו למועד הבקשה לקבלת ההעתק כאמור, ולעניין רשומה רפואית לא ממוחשבת בתוך חמש שנים כאמור".

נעה בן שבת: אמרנו שזה יחול על "רשומה רפואית שנוצרה מאותו מועד, מה-1 בינואר 2011, שבקשה למסירתה הוגשה מיום תחילתן ואילך".

נעה בן שבת: זה כדי להקל על ההורה לילד באמנה, הורה אומן.

נעה בן שבת: הוא צריך לקבל מידעים ככל שהוא זכאי להם על פי אותו חוק.

נעה בן שבת: שוב יש פה הבקשה של שירות בתי הסוהר, שהתקבלה מהותית על דעת הוועדה ב-23 באוקטובר 2018.

נעה בן שבת: עכשיו יש כל מיני תיקונים והסכמות שאני מבינה שהצדדים הגיעו אליהם ואולי אפשר להבין אותם.

אלי אלאלוף: בבקשה.

טל נשרי: בהגדרות אנחנו מבקשים להוסיף את הגדרת בקשה: "בקשה – בקשה לקבל העתק רשומה רפואית למעט בקשה כאמור שנעשית בידי מבטח או מטעמו".

טל נשרי: דיברנו על חברות הביטוח והחשש של קופות החולים שזה יחול לגביהן, אז אנחנו רוצים להבהיר כבר בהגדרה שהבקשה שרלוונטית לתקנות האלה היא לא בקשה של מבטח ולא בקשה של מישהו מטעמו.

אלי אלאלוף: אמרו לי שזה פשוט.

אלי אלאלוף: חברות הביטוח "לא סומכות" על המטופל שלהן והן מעדיפות לאסוף בעצמן כדי לקבל את מלוא החומר.

טל נשרי: נכון.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בשביל לדעת במה להשתמש ובמה לא.

טל נשרי: זה גם מה שנמסר לנו על ידי הנציג שהיה כאן.

טל נשרי: גם הוספנו כאן בשביל זה את ההוראה שאומרת שהרשומה תימסר רק למטופל עצמו במסירה אישית או לכתובת שלו, בשביל שחברת הביטוח לא תוכל לעשות בו שימוש, בשביל שזה ישלח אליה בדואר.

אלי אלאלוף: גם כשיש לה ייפוי כוח?

טל נשרי: כן, היא לא יכולה.

טל נשרי: ברגע שזו חברה שמגיעה עם ייפוי כוח – התקנות לא חלות לגביה.

נעה בן שבת: זו תוספת שהוספנו בדיון הקודם בסעיף 3(ד) בהגדרה של מסירה.

אלי אלאלוף: אז רק המבוטח יעביר לחברה את החומר.

טל נשרי: לא, הם לא ירצו לקבל ממנו את החומר.

טל נשרי: הם יפנו בעצמן לקופת החולים והם לא ישלמו מחיר מופחת.

אלי אלאלוף: אז אני לא מבין.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הם ישלמו מחיר מלא.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ההפחתה היא למבוטח אבל לא לחברת הביטוח, אם הבנתי נכון.

טל נשרי: כן, מדויק.

אלי אלאלוף: אבל איך חברת הביטוח תקבל את המסמך?

טל נשרי: איך היום היא תקבל את המסמך לא במחיר המופחת?

טל נשרי: היא פשוט תביא כתב ויתור סודיות ותקבל את המידע.

טל נשרי: כך הן מבקשות היום את המידע וזה בסדר.

אלי אלאלוף: אז יש ויתור סודיות של האזרח?

טל נשרי: יש ויתור סודיות אבל זה עדיין לא נותן את המחיר המופחת.

טל נשרי: המחיר המופחת הוא רק כשהמבוטח מבקש עבור עצמו.

טל נשרי: הדבר הנוסף שאנחנו מבקשים לתקן הוא בתקנה 3(ג) לגבי "הוראות תקנה זו יחולו לעניין מסירת העתק של רשומה רפואית ממוחשבת שנוצרה בתוך חמש השנים שקדמו למועד הבקשה" – ולא שבע שנים.

טל נשרי: זה בהתאם לסיכום בין משרד הבריאות לבין קופות החולים.

נעה בן שבת: אז שתי הרשומות – גם הממוחשבת וגם הלא הממוחשבת – חמש שנים?

רקפת לוי: רק הממוחשבת.

טל נשרי: לא.

טל נשרי: אנחנו מבקשים גם למחוק את הסיפה "ולעניין רשומה רפואית לא ממוחשבת בתוך חמש שנים כאמור" - - -

אלי אלאלוף: אל תוסיפי לנו ברוך על ברוך.

אלי אלאלוף: בואו נבין את הראשון.

אלי אלאלוף: רוצים פלט דיגיטלי, משלמים 10 שקלים.

אלי אלאלוף: באה חברת הביטוח עם האישור של ויתור הסודיות ומשלמת מה שמבקשים.

אלי אלאלוף: מה קורה עם מי שמבקש בכתב, או מי שהקופה לא מסוגלת לתת לו דיגיטלי ורוצה לתת לו בכתב?

טל נשרי: זו למעשה השאלה.

טל נשרי: הסיווג והחלוקה שאנחנו עשינו הוא לא לפי איך היא מפיקה את המידע אלא לפי איך המידע שמור מראש.

טל נשרי: אם המידע מראש שמור בצורה ממוחשבת זה נקרא "רשומה ממוחשבת", אם הוא מראש שמור בדפי נייר זאת "רשומה ידנית".

טל נשרי: אנחנו מבקשים, בהתאם לסיכומים בין משרד הבריאות לקופות, שהתקנות לא יחולו על רשומות ידניות אלא רק על רשומה ממוחשבת שנוצרה בחמש השנים שלפני הגשת הבקשה.

נעה בן שבת: ככל שהרשומה לא ממוחשבת אז צריך לשלם עבורה?

נריה שטאובר: כן.

אלי אלאלוף: למה?

אלי אלאלוף: זה עניין של חוסר היערכות של הקופה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: גם האזרחים?

עבד אל חכים חאג' יחיא: כולם?

עבד אל חכים חאג' יחיא: זו סריקה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: היום אפשר לעשות סריקה של אותם דפים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כמה זמן תיקח סריקה ממוחשבת לאותם דפים?

אלי אלאלוף: למה זה לא ממוחשב?

אלי אלאלוף: כן, בבקשה.

נריה שטאובר: שתי סיבות לכך: קודם כל, הנושא של רשומות ידניות הוא נושא שהולך ומצטמצם.

נריה שטאובר: יש מעט מאוד כאלה.

נריה שטאובר: בשבע השנים האחרונות כל הקופות ממוחשבות ולאט לאט יהיו פחות ופחות רשומות ידניות, כך שהנושא הזה יהפוך ללא רלוונטי.

נריה שטאובר: בדיון הוועדה הקודם שאלתם אותנו לגבי המחיר של 10 שקלים ומה הוא משקף.

נריה שטאובר: מבחינתנו המחיר של 10 שקלים הוא מאוד לא הוגן כלפי הפקה של רשומה ידנית, שבאמת דורשת יותר מאמץ ויותר עבודה מהקופות.

נריה שטאובר: בגלל שתי הסיבות האלה אנחנו מבקשים כרגע לא להחיל עליהן.

אלי אלאלוף: זו אחריות של האזרח שתהיה לו רשומה ממוחשבת?

נריה שטאובר: לא, זו אחריות של הקופות.

אלי אלאלוף: אז למה זה על חשבון האזרח?

עבד אל חכים חאג' יחיא: בשביל שהם ילכו לארכיון להוציא מהתיק שלו?

אלי אלאלוף: אני לא מבין.

אלי אלאלוף: אם הקופה לא הספיקה לגמור את עבודתה זו בעיה שלה.

אלי אלאלוף: למה שהוא ישלם אם היא לא מסוגלת לתת לו את זה דיגיטלי?

אלי אלאלוף: זו בעיה של הקופה, לא בעיה של האזרח.

אלי אלאלוף: אתם מענישים את האזרח כשהקופה לא השלימה את עבודתה.

אלי אלאלוף: אני לא מבין.

נריה שטאובר: אני מציעה שהקופות ירחיבו, אבל הנושא הזה הוא באמת נושא שילך ויצטמצם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: במקומות אחרים, למשל בוועדה מקומית לתכנון ובנייה, אי אפשר להשכיר או לבנות ארכיון שיחזיק לכל עיר את כל הכמות הזו של התוכניות, אז אחרי שהם סיימו, עד תאריך מסוים שנקבע, סורקים את כל התוכניות ויש את זה ממוחשב.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני חושב שהמצב הזה שהייתי מגיע לקופת חולים, היה תיק בקרטון, מחפשים את המיקום, מוציאים את התיק ורושמים בו – אני חושב שהקופות צריכות לסרוק את כל מה שנמצא שם ואז הצורך בחיפוש פשוט יחלוף מהעולם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני לא אצטרך עכשיו להתחיל לחפש בארכיון.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הקופות צריכות לעשות את זה, שזה יהיה להן זמין ושלא יהיה גם תשלום נוסף.

עבד אל חכים חאג' יחיא: העלות היא עלות חד-פעמית ואז הכול ממוחשב ונגמר הסיפור.

אלי אלאלוף: זה ידרבן את הקופות לעלות את כל החומר בצורה דיגיטלית, אחרת לא כדאי להן, זה מייצר עבודה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בדיוק.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כך אני גם לא מאבד.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לא אבד לי איזה דף שם, לא נפל איזה מרשם לתרופה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: יכול להיות שלא תמצאו את הנייר לגבי מחלה בתאריך מסוים או פגיעה בתאריך מסוים ודווקא את זה המטופל מחפש.

אלי אלאלוף: אני מוכן לתת את זה לתקופת מעבר, את הרשומה הידנית, אבל לא קבוע.

אירית פינק פרידפרטיג: אירית פינק פרידפרטיג, קופת חולים לאומית.

אירית פינק פרידפרטיג: אנחנו רוצים להגיד מה אומר הנושא של לסרוק את כל הרשומה הרפואית ההיסטורית, זה נבדק אצלנו בקופה.

אירית פינק פרידפרטיג: אני לא חושבת שאפשר להשוות את זה לתוכניות של תכנון ערים, מדובר פה בעשרות - - -

אלי אלאלוף: כל אחד קרוב למקצוע שלו.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה יותר קל.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הבאתי את הדוגמה היותר קשה.

אירית פינק פרידפרטיג: קודם כל, חלק מהסריקות שנעשות היום של סטריפים, של אק"ג, נעשים בדיוק במכונה הזאת שמצלמת את התכנונים, אז אנחנו מכירים את הכול ובדקנו.

אירית פינק פרידפרטיג: מדובר בפרויקטים של עשרות-מיליוני שקלים, הם גם אמורים לקחת המון זמן, מדובר במאות-אלפי רשומות ידניות היסטוריות.

אירית פינק פרידפרטיג: אם אתם מוכנים לממן את הפרויקט הזה נשמח לעשות אותו, אבל זה חייב להיות עם מקור תקציבי.

אלי אלאלוף: לפי דברייך, לא יהיה יותר דוח דיגיטלי אלא רק ידני?

אירית פינק פרידפרטיג: לא, ממש לא.

אירית פינק פרידפרטיג: אנחנו ממוחשבים כבר חמש שנים.

אלי אלאלוף: בבקשה, אדוני.

אריאל מייטליס: שמי עו"ד אריאל מייטליס ואני מלווה את שירותי בריאות כללית, בין היתר בנושא הזה, הרבה שנים.

אריאל מייטליס: א', בואו נדבר על נתונים.

אריאל מייטליס: כשאנחנו מדברים על רשומה פיזית, מדובר רק בכללית על 50 מיליון תיקים – לא רשומות, 50 מיליון תיקים – פיזיים שמאוחסנים בארכיב.

אלי אלאלוף: בזכות זה יש לכם הכנסות.

אריאל מייטליס: אין לנו שום הכנסות, זה רק הוצאות.

אלי אלאלוף: הקופה מקבלת תקציב מהשמיים?

אריאל מייטליס: אני רוצה לסבר את אוזנכם.

אריאל מייטליס: לפי פקודת בריאות העם, על חלק מהרשומות יש לי חובת שמירה של 100 שנים.

אריאל מייטליס: זה לא אנחנו קבענו, זה מה שקבע המחוקק.

אריאל מייטליס: צדקה נציגת משרד הבריאות כשאמרה שהיום הרוב המכריע של הרשומות הוא כמובן דיגיטלי – למעט מקרים יוצאי דופן שתכף אני אתייחס אליהם, כמו פסיכיאטריה, דברים שקשורים בקטינים וכו' – הרוב המכריע של הרשומות בהווה וגם בעבר הקרוב, בשנים האחרונות, הוא כמובן דיגיטלי.

אריאל מייטליס: אבל הכללית קיימת שנים ארוכות אחורה, עשרות שנים.

אריאל מייטליס: יש לנו, כמו שאמרתי, למעלה מ-50 מיליון תיקים - - -

אלי אלאלוף: אבל אתם לא חייבים לספק עשרות שנים אחורה.

אריאל מייטליס: אני כן חייב כי כשמגיע מבוטח ומבקש את כל התיק הרפואי שלו והמבוטח הזה הוא בן 80 - - -

אלי אלאלוף: אבל זה מעל לתקופה שאנחנו אישרנו, שישלם.

נעה בן שבת: אמרנו משנת 2011.

אריאל מייטליס: גם אז, כשאני מדבר על רשומה שהיא פיזית והיא מאוחסנת בארכיב המרכזי שלי – כי אני לא מאחסן היום רשומות כאלה בתוך מרפאות שדה, יש לי ארכיב מרכזי – אני צריך להביא את הבקשה, להגיע, לצלם את זה ולהחזיר את התיק.

אלי אלאלוף: אתה רוצה להטביע את הרשומה הזאת באיזה ים שלא קיים?

אריאל מייטליס: יש לנו ארכיב מרכזי שמאחסן את הכול.

אריאל מייטליס: ככל שמחליט המחוקק לתת סבסוד או מתנה לאזרחי המדינה – הרי אין ספק ש-10 שקלים, ואמרה את זה בצדק נציגת משרד הבריאות, לא מכסים את העלות של איתור, צילום והחזרה למקום של רשומה רפואית.

אריאל מייטליס: אם מחליטים לתת הטבה כזאת לתושבים – זו כמובן זכות הכנסת לעשות את זה – זה כרוך בתקציב ותקציב מהותי.

אריאל מייטליס: 10 שקלים לא מכסים את העלות הזאת.

אריאל מייטליס: לכן, במקרה כזה צריך למצוא ולהצביע על מקור תקציבי.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אתה יכול להגיד לנו סדר-גודל של בקשות שאינן ממוחשבות שמגיעות אליכם בחודש, בשנה?

אלי אלאלוף: עבד אל חכים, אתה שומע מה שנאמר?

אלי אלאלוף: חברים, אתם לא מקבלים את השתתפות המדינה בביטוח רפואי של אזרח רק על סמך הפעולה הזאת.

אלי אלאלוף: אתם מקבלים גלובלי.

אלי אלאלוף: זה אמור לכסות גם הוצאות כאלה.

אריאל מייטליס: אבל זה לא.

אריאל מייטליס: זה מעולם לא תומחר ולא כוסה.

אלי אלאלוף: רגע.

אלי אלאלוף: אני הקשבתי, תן לי להשלים.

אלי אלאלוף: אולי יהיה לך נימוק בעקבות ההערה שלי.

אלי אלאלוף: שניים, אני לא חושב שאנחנו יכולים היום לאפשר לקחת כסף מהאזרח כדי לקבל את המסמך שמעיד על מצב בריאותו.

אלי אלאלוף: אני חושב שהדרישה היא מינימלית.

אלי אלאלוף: אתם מקבלים את כל החבילה עליו, את כל הכסף עליו, ובסוף, כשיש גם גירעון, יש משא ומתן בין משרדי הבריאות והאוצר ומדברים על צמצום הגירעון – אני יודע שזה אף פעם לא מכסה ב-100% – אז, חבר'ה, יש פה גבול.

אלי אלאלוף: אני שוב אומר, אתם לקחתם על עצמכם – ונאמר שזה כבר שש שנים בקופה לאומית, אני בטוח שבכללית זה אותו דבר, אם לא יותר – אז, חבר'ה, זה עניין של היערכות שלכם.

אלי אלאלוף: אל תחייבו.

אלי אלאלוף: אני מוכן לשנה אחת לחייב את מלוא התשלום, כמו שאתם רוצים, לשנה אחת, אבל אחר כך זה יהיה כמו בעלות דיגיטלית.

נעה בן שבת: זאת אומרת שלהוראה הזאת תהיה תחילה נדחית של שנה.

אריאל מייטליס: אני מבקש להתייחס לדברים.

אריאל מייטליס: הקופות נמצאות בגירעון כי התקציב שלהן איננו כולל סריקת מסמכים.

אריאל מייטליס: זה כעובדה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אל תסרקו, תסרקו למי שבא לבקש.

אלי אלאלוף: בבקשה, נציג האוצר.

רועי רייכר: רועי רייכר, אגף תקציבים.

רועי רייכר: העקרונות שהוסכמו בין המשרדים והקופות יצאו מתוך איזושהי הבנה כפולה: הבנה אחת, שכולנו רוצים באמת שאת המידע הרפואי והרשומות של החולה הוא יקבל באיזשהו מחיר זול, וההבנה השנייה היא שאנחנו רוצים לעשות את זה בצורה - - -

אלי אלאלוף: זה לא שיקבל מחיר זול, זה שיידע את מצב בריאותו בנגישות מהירה.

אלי אלאלוף: הכסף זה רק פיצוי.

רועי רייכר: אני מקבל.

רועי רייכר: ההבנה השנייה הייתה שאנחנו הולכים פה למהלך שאנחנו לא רוצים שהוא ייצר איזשהו גירעון מובנה או גירעון גדול יותר עבור הקופות.

רועי רייכר: לכן הגענו לפשרה והפשרה הייתה איזושהי חלוקה והפרדה בין רשומות דיגיטליות לבין רשומות ידניות, כאשר האמירה הייתה שהרשומות הדיגיטליות הן אלה שתיכנסנה תחת התקנות הנוכחית ויהיו במחיר מסובסד של כ-10 שקלים והרשומות הידניות לא יהיו.

רועי רייכר: יתכן שבשלב הבא נגלה שאין זליגה, אין חששות וכל מיני דברים כאלה ואז נצטרך לתמחר רק את עלות הייצור של הרשומות הידניות.

רועי רייכר: אבל אנחנו לא בשלב הזה פעמיים: פעם ראשונה, כי זה לא משקף את עלות הייצור, 10 שקלים; ופעם שנייה, כי אנחנו עדיין בשלב שבו אנחנו רוצים לבחון את הזליגה.

רועי רייכר: זה היה המתאם בין המשרדים לבין הקופות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הבנתי שרק 5% הם אזרחים שמגיעים לקבל את הרשומות האלה ו-95% אלה חברות הביטוח או מוסדות אחרים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הכסף הרב נמצא שם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אז לפחות ל-5% של האנשים האלה נתייחס אחרת.

עבד אל חכים חאג' יחיא: חברה, שהיא רווחית ובאה ומבקשת, משלמת מלא, גם לפי התקנות האלה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לכן אני לא חושב שיש צורך אם זה רק 5% מכלל הפונים.

אירית פינק פרידפרטיג: לא, זה לא 5%.

אירית פינק פרידפרטיג: זה 5% מהכסף, זה 15% מהפעילות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אפילו אם נלך על זה – ה-85% יכולים לכסות את ההבדל.

שרית יחזקאל: שרית יחזקאל, מכבי שירותי בריאות.

שרית יחזקאל: אני רוצה שוב להזכיר לוועדה שלמעשה אנחנו מוסרים המון תיקים רפואיים לחברים במהלך השנה.

שרית יחזקאל: אני מזכירה שחבר שעובר מקופה לקופה מקבל את המידע הרפואי ללא תשלום, חבר שצריך את המידע לצורך רפואי מקבל אותו ללא תשלום.

שרית יחזקאל: בסופו של דבר, אנחנו מדברים פה על חברים שבאים לבקש את המידע הרפואי שלהם לרוב עקב תביעות, עקב תאונה כזאת או אחרת, לפעמים ריב ירושות, דברים כאלה.

שרית יחזקאל: זה רוב רובם של המקרים.

שרית יחזקאל: למעשה משתמשים בתיקים האלה ברוב הפעמים – לא נגיד בכל הפעמים – לצורך תביעה.

שרית יחזקאל: אנחנו לא מדברים פה על צורך רפואי ולא על מעבר קופה.

שרית יחזקאל: לכן אני אומרת, הם ממילא משופים על זה אחר כך.

אלי אלאלוף: חשבתי שתביאו איזו גאולה לדיון.

אלי אלאלוף: הוויכוח הוא מאוד פשוט: לתת לאזרח עצמו אינפורמציה על עצמו, האם הוא יצטרך לשלם יותר מ-10 שקלים, דיגיטלי או לא דיגיטלי.

אלי אלאלוף: אני אומר, מגיע לו את הזכות המלאה לקבל מידע על עצמו.

אלי אלאלוף: הפיצוי של 10 שקלים הוא פיצוי קטן לעומת כל התשלומים שנותנים לכם, כולל הבזבוזים שלכם, אם כבר מדברים.

אלי אלאלוף: לכל קופות החולים יש איפה לחסוך קצת כדי לתת שירות יותר טוב לאזרח.

אלי אלאלוף: אני עומד על כך.

אלי אלאלוף: אני מוכן, למרות ההבנה שיש ביניכם – כי תבינו שהמשמעות לפי ההגדרות שלכם היא שבמרשם ידני תוכלו לקבוע מחיר לפי שיקול הדעת שלכם בלבד, כמה שתרצו - - -

רועי רייכר: לא, יש מחירון.

אלי אלאלוף: איפה המחירון?

אלי אלאלוף: לא דיברתם על מחירון?

רועי רייכר: כבוד יושב-הראש, שני דברים בהקשר הזה: קודם כל, גם לרשומה ידנית יש מחירון.

רועי רייכר: מה שאנחנו רוצים לעשות בתקנות הללו זה לייצר אפשרות לסבסוד עבור רשומות - - -

אלי אלאלוף: יש מחירון?

רועי רייכר: יש מחירון במשרד הבריאות, כן.

אלי אלאלוף: אני לא מכיר אותו.

אלי אלאלוף: למה לא הבאתם אותו?

אלי אלאלוף: למה לא שמתם אותו כנספח?

אלי אלאלוף: לא שמתם.

רועי רייכר: הוא הדיפולט של התקנות, כבוד היושב-ראש.

אלי אלאלוף: אתם עושים את המוות לקופות על כל דבר שהן מבקשות, פה אתם לא מבקשים שום דבר: תקבעו מה שאתם רוצים.

אלי אלאלוף: האזרח הפשוט, שבמקרה התיק שלו לא הגיע להיות דיגיטלי, האזרח התפרן – הוא יצטרך לשלם הון תועפות?

אלי אלאלוף: יש סכום מקסימום?

נריה שטאובר: יש תקרה.

אלי אלאלוף: תגידו לי מה התקרה.

נעה בן שבת: היא שונה לגבי רשומה דיגיטלית ורשומה ידנית?

טל נשרי: מחירון משרד הבריאות חל קודם כל רק על מערכת הבריאות הציבורית, הוא לא חל על מערכת הבריאות הפרטית, והוא קובע מחיר מרבי עבור העתק רשומה רפואית, שכיום עומד על 109 שקלים ל-10 עמודים ראשונים ועוד 40 אגורות לכל עמוד נוסף.

טל נשרי: זה המחירון.

טל נשרי: יש מחירים נפרדים לדיסקים.

טל נשרי: אני חושבת שהיום המחיר עומד על 98 שקלים לדיסק.

טל נשרי: אני אשמח לשמוע מהקופות אם הן חושבות שהן מחויבות במאה אחוז למחיר המקסימום של מחירון משרד הבריאות, כי בפועל מה שקורה הוא שהקופות כן גובות את מחיר המקסימום כמה פעמים עבור בקשה אחת.

אלי אלאלוף: כל תיק?

טל נשרי: כי הן מפצלות את זה.

אלי אלאלוף: אתם אמרתם בדיון הזה שלפעמים זה מגיע ל-800 ו-700 שקל.

טל נשרי: נכון, זה מגיע לסכומים גבוהים.

טל נשרי: זה נכון שהמחירון הוא לא בדיוק הדיפולט של התקנות האלה, אבל אני כן רוצה להחזיר אותנו לנימוק המרכזי שבעצם הרשומה הידנית היום היא בשוליים.

טל נשרי: אם מדברים על כמה שנים אחורה, אין הרבה מידע ששמור כבר באופן ידני, הרוב המכריע של המידע שמור באופן ממוחשב.

אלי אלאלוף: אז אתם מוכנים לסכום מקסימלי?

טל נשרי: לא.

טל נשרי: ולכן, בהתאם לזה שאנחנו יודעים שעיקר המידע ממוחשב, הגענו לסיכום – ואנחנו נשמח שהתקנות האלו יעברו בהסכמה – שזה יחול רק על הרשומה הממוחשבת.

אלי אלאלוף: יעברו בהסכמת המחוקק.

אלי אלאלוף: מה זה "הסכמה"?

טל נשרי: הוועדה מחליטה מה שהיא רוצה.

אלי אלאלוף: אתם מכתיבים גם לשופטים - - - ?

טל נשרי: חלילה, אנחנו רק משקפים את ההסכמות שאנחנו ניסינו להגיע אליהן.

אלי אלאלוף: אני רוצה לכבד את ההסכמות אבל עם ההיגיון הנוסף.

אריאל מייטליס: אני רוצה להזכיר דברים בסיסיים שאני חושב שהם מאוד מתאימים למה שהעלית קודם.

אריאל מייטליס: ציינת קודם, ובצדק, שאנחנו רוצים לאפשר לכל אדם לדעת את מלוא המידע אודות מצבו הרפואי.

אריאל מייטליס: אני חושב שבהקשר הזה צריך לזכור: א', כל אדם זכאי לקבל, גם לפי התקנות האלה, הטיוטה הזאת, וגם לפי הפרקטיקה, כל סיכום רפואי ללא תשלום.

אריאל מייטליס: זה אחד.

אריאל מייטליס: שניים, אדם שנזקק למסמכים - - -

אלי אלאלוף: איך זה קשור למה שעכשיו דנים בו?

אריאל מייטליס: אני רוצה להזכיר מהם העקרונות שאנחנו רוצים להגן עליהם במסגרת התקנות האלה.

אריאל מייטליס: רצינו להנגיש את המידע הזה לאזרח ולכן צריך לזכור מה אני רוצה ובאיזה מחיר, כי עכשיו, בחדר מקביל, יושבת ועדת הסל וצריכה לחשוב איך היא מחלקת את המיליונים עבור תרופות וטיפולים גם מצילי חיים.

אריאל מייטליס: במקרה הזה, צריך לזכור, כל אדם מקבל את תוצאות הבדיקה, או הטיפול, או הרשומה, כשהוא מסיים את הטיפול ללא תשלום.

אריאל מייטליס: הוא בא אלי אחרי שהוא איבד את אותה רשומה ומבקש עותק ממנה.

אריאל מייטליס: להפיק עותק עולה לי כסף.

אריאל מייטליס: כשהעותק הזה הוא ידני – בין אם זה מסיבות היסטוריות כי זה מ-1944, ובין אם זה מסיבות - - -

אלי אלאלוף: אבל אמרנו שאתם לא צריכים לספק 100 שנה אחורה, אתה צריך לספק חמש שנים אחורה.

אלי אלאלוף: נאמר שיש תעריף קבוע, בדרך כלל אתם מגיעים לתעריף?

אריאל מייטליס: אני אענה גם לזה.

אריאל מייטליס: א', אני רוצה לדייק: תעריפון משרד הבריאות איננו מחייב את קופות החולים - - -

אלי אלאלוף: את רואה?

אריאל מייטליס: זה לפי פסיקת בית המשפט בהליך - - -

נעה בן שבת: השאלה אם אתם לא מוכנים לקבל על עצמכם, לגבי רשומה ידנית, במסגרת התקנות האלה, את ההגבלה הזאת, בלי קשר, גם לגבי מסמכים מלפני 44 שנים?

אריאל מייטליס: זו שאלה שאפשר לבדוק אותה.

אריאל מייטליס: אני חושב שנכון יהיה לקבל עכשיו - - -

אלי אלאלוף: לא, אנחנו מחליטים.

אלי אלאלוף: אם אתה לא יודע מחר אנחנו לא בעבודה יותר, אז אנחנו מחליטים היום.

אריאל מייטליס: אנחנו לא יכולים כרגע לקבל את ההחלטה הזו.

אריאל מייטליס: חברים, יש פסיקה של בית המשפט.

אריאל מייטליס: הכללים שמשרד הבריאות - - -

אלי אלאלוף: אז תלכו על בית המשפט בלי כנסת, לא נורא.

אריאל מייטליס: אפשר להחליט מה שרוצים, בסופו של דבר הכול עולה כסף.

אלי אלאלוף: ג'מעה, אתה בא ממערכת הבריאות.

אלי אלאלוף: תקשיבו לחבר הכנסת ג'מעה אזברגה.

ג'מעה אזברגה: נכון, אני בא ממערכת הבריאות ואני יודע דבר אחד: שגובים על תיק רפואי כ-180 שקל במידה ומדובר בתאונה.

ג'מעה אזברגה: בדרך כלל שולח את זה עורך הדין – תקן אותי אם אני טועה – עם כתב ויתור סודיות.

ג'מעה אזברגה: לגבי רשומה רפואית שהיא לא לצרכי תאונה, לא לצרכי תביעה, לא משלמים על זה.

ג'מעה אזברגה: אם אני צריך את הרשומה הרפואית לצרכי ייעוץ נוסף לדוגמה – בשביל מה צריך לשלם על זה?

ג'מעה אזברגה: עד עכשיו לא היה תשלום על הנושא הזה.

אלי אלאלוף: הם אומרים שלחלק מהאנשים אין את הרשומה בצורה דיגיטלית, הם חייבים לעשות להפיק את זה ידנית.

ג'מעה אזברגה: היום, אם עושים צילום למשל ואתה הולך לבית החולים בשביל לבקש את הרשומה הזו, הם גובים ממך כ-60 שקל, נדמה לי, משהו כזה.

ג'מעה אזברגה: אבל במקרה הזה הם מוציאים את הרשומה מהארכיון ומצלמים אותה.

ג'מעה אזברגה: רשומות מעבדה – אני לא רואה שום סיבה בעולם לשלם על רשומה של מעבדה, למרות שאני מבקש פעם שנייה את תוצאת בדיקת הדם.

ג'מעה אזברגה: היום לא צריך.

ג'מעה אזברגה: יש בדיקומט, אתה מעביר את הכרטיס שלך וזה נותן לך את התשובה.

ג'מעה אזברגה: אם אני רוצה העתק של זה, יש לך עלויות אולי, אבל כמה העלות?

ג'מעה אזברגה: אני לא חושב שמדובר בעלויות גדולות במיוחד.

אריאל מייטליס: זה פתוח וזה בחינם בכל עמדת מידע.

אירית פינק פרידפרטיג: היום זה בחינם, כל בדיקות הדם פתוחות.

אריאל מייטליס: גם באינטרנט, אגב, לכל תושב.

אירית פינק פרידפרטיג: גם תקציר תיק רפואי עם כל האבחנות ההיסטוריות של המובטח בחינם באתר, אצל הפקידה ובהדפסה ללא עלות.

אלי אלאלוף: אז על מה משלמים?

אלי אלאלוף: אז אין צורך בתשלום?

אריאל מייטליס: רק על מסמכים שהם לא לצרכים רפואיים.

אירית פינק פרידפרטיג: נכון.

נעה בן שבת: זה 15% מהפעילות שלכם – צרכים שהם לא רפואיים?

רקפת לוי: כן.

רקפת לוי: כשאנשים רוצים להגיע לתביעה ומבקשים את החומר הם משלמים, אבל אם זה לצורך רפואי הם לא משלמים.

אריאל מייטליס: כשאדם מבקש את מלוא התיק הרפואי שלו זה ברוב המכריע של המקרים לצרכים משפטיים ולא לצרכים רפואיים.

נעה בן שבת: אבל זה לתביעה אישית שהוא רוצה לתבוע, זה לא - - -

אירית פינק פרידפרטיג: הוא יקבל את זה גם בחזרה מחברת הביטוח.

אריאל מייטליס: השאלה אם אנחנו כמדינת ישראל מחליטים לסבסד את הרצון של אדם להגיש תביעה, כי הדבר הזה הוא סבסוד מתוך תקציב מערכת הבריאות לא לצרכים רפואיים.

רועי רייכר: אדוני, נוכל לקבל חמש דקות לצורך התייעצות?

אלי אלאלוף: אני עושה הפסקה בת חמש דקות, תעשו בדיקה.

רועי רייכר: נשתף את הוועדה בדילמה והוועדה תקבל החלטה.

אלי אלאלוף: כן, מה ההצעה שלכם?

רועי רייכר: כאמור, אנחנו מציעים שהרשומות הרפואיות בתקנות הנ"ל יהיו כלפי הדיגיטליות בלבד.

נעה בן שבת: המחיר, התשלום המרבי.

אלי אלאלוף: דהיינו, 10 שקלים.

רועי רייכר: המחיר.

רועי רייכר: אנחנו, כמו שאמרנו לכבוד יושב-הראש, נעבוד מול משרד הבריאות ומול הקופות על מנת לייצר כבר בתוכנית העבודה הקרובה איזשהו פתרון לסוגיית הרשומות הידניות.

רועי רייכר: הן לא תהיינה עכשיו בתקנות כי זה לא התהליך שהוסכם וסודר אבל זה נכנס לתוך תכנית העבודה, התמחור, וביחד עם הקופות נביא לפתרון גם שם.

אלי אלאלוף: עם תנאי אחד, שזה לא יעלה על המחירון של המשרד היום.

טל נשרי: אדוני יושב-הראש, לפני שזה נסגר אני רק חייבת להעיר שהדרך היחידה לחייב את הקופות להיות כפופות למחירון משרד הבריאות בהקשר של רשומות רפואיות היא באמצעות חקיקה או תקנות.

טל נשרי: יש לנו פסיקה של בית המשפט העליון היום שאומרת שהם לא כפופים למחירון, אז הדרך יכולה להיות או באמצעות הסכמה מול הקופות או בדרך של חקיקה.

טל נשרי: אני רק מבהירה את זה והוועדה תפעיל את שיקול דעתה.

אלי אלאלוף: אוקיי, רשמנו את ההערות לפרוטוקול.

נעה בן שבת: אבל, אדוני, זה אומר שהרשומה הידנית פה תהיה מוגבלת למחיר שנקבע במחירון קופת חולים?

אלי אלאלוף: כן, בכל מקרה.

נעה בן שבת: לגבי רשומה ידנית?

אלי אלאלוף: כן.

ג'מעה אזברגה: ללא הגבלת עמודים.

נעה בן שבת: אני לא יודעת אם ללא הגבלת עמודים.

נעה בן שבת: יש הגבלת עמודים במחירון.

אלי אלאלוף: אין יותר ויכוח.

רועי רייכר: הרשומה הידנית לא בתקנות, אמרנו שניכנס - - -

אלי אלאלוף: היא לא בתקנות.

רועי רייכר: היא לא תהיה בתקנות בכלל.

אלי אלאלוף: לא, לא.

אלי אלאלוף: יהיה רשום שכשתתקבל החלטה על הרשומות הידניות המחיר לא יעלה על המחירון של משרד הבריאות.

רועי רייכר: אבל אני יודע להגיד לפני שוועדת המחירים מתכנסת, כבוד היושב-ראש, זה עניין מקצועי של הוועדה.

אלי אלאלוף: הוועדה המקצועית יכולה לאפשר השתוללות, להשתולל נגד אזרח?

רועי רייכר: לא.

רועי רייכר: הוועדה המקצועית תקבל נתונים – יש תהליך עבודה מסודר – תבדוק מה עלות התמחור ותתמחר בהתאם.

רועי רייכר: אני לא יכול להגיד מראש מה תהיינה תוצאות הבדיקה.

אלי אלאלוף: היום, המחירון שקיים במשרד הבריאות, לא תואם מראש אתך?

אלי אלאלוף: זה לא במסגרת ועדת המחירים?

רועי רייכר: זה במסגרת ועדת המחירים - - -

אורן גבע: זה משהו שתומחר לפני הרבה שנים.

אורן גבע: אם עושים תהליך הוא צריך להיות תהליך מקצועי.

רועי רייכר: אנחנו רוצים לעשות תהליך מסודר.

אלי אלאלוף: אז יש תהליך מקצועי.

אלי אלאלוף: אם ועדת המחירים מתכנסת ואומרת שהמחיר הזה, שנקבע בזמנו, למשרד הבריאות, אמור להשתנות, אז יש לכם שיטות לשנות את זה, נכון?

אלי אלאלוף: להצמיד וכו'.

אלי אלאלוף: אז תעשו את זה שם במסגרת הוועדה, אבל הבסיס הוא המחירון הקיים היום במשרד הבריאות.

טל נשרי: רק עוד הבהרה אחת – המחירון לא חל על מערכת הבריאות הפרטים.

טל נשרי: כרגע הוא לא חל גם על הקופות בהקשר הזה אבל הוא גם לא חל ולא יחול על מערכת הבריאות הפרטית, לא על בתי חולים פרטיים שאינם ציבוריים ולא על מטפלים פרטיים.

טל נשרי: שם זה לא יחול בכל מקרה.

אלי אלאלוף: למה אתם מסבכים את זה?

אלי אלאלוף: אסותא זה פרטי?

ג'מעה אזברגה: כן.

אלי אלאלוף: גם באשדוד זה פרטי?

טל נשרי: לא, אשדוד ציבורי.

נעה בן שבת: מה שמוצע לקבוע בתקנות לגבי הרשומה הממוחשבת חל גם על רופא בקליניקה הפרטית שלו, גם על קופות חולים, על כולם.

נעה בן שבת: לכן אם לא קובעים כלום לגבי הרשומה הידנית זה נשאר בעצם לעבודה של המשרדים.

נעה בן שבת: אנחנו לא יכולים להכתיב להם עכשיו הכתבות אם לא קובעים את זה בתקנות.

רועי רייכר: אנחנו מתחייבים בפני הוועדה לכנס את ההליך - - -

אלי אלאלוף: כדי שיהיה פרוטוקול מסודר והצהרה שלך, שם ותפקיד.

רועי רייכר: רועי רייכר, אגף תקציבים, משרד האוצר.

אלי אלאלוף: בבקשה.

רועי רייכר: לעניין התקנות הספציפיות שעכשיו אנחנו דנים בהן, הרשומות הרפואיות שייכנסו למחירון בתקנות יהיו אלו של המרשם הדיגיטלי בלבד, כמסוכם בין המשרדים ובין הקופות, כמו שאמרנו.

רועי רייכר: לעניין סוגיית הרשומות הידניות שהועלתה בוועדה - - -

נעה בן שבת: היא הייתה בתקנות, אגב.

נעה בן שבת: היא הייתה בנוסח המקורי של התקנות.

רועי רייכר: נכון, אבל לא בנוסח המוסכם.

רועי רייכר: אנחנו ניכנס לתהליך של תמחור עם הקופות ועם משרד הבריאות - - -

אלי אלאלוף: בהתייעצות עם הקופות?

רועי רייכר: בהתייעצות עם הקופות ובהחלטת משרדי האוצר והבריאות על מנת להסדיר ולאסדר את העולם של הרשומות הידניות.

אלי אלאלוף: מה אומר משרד הבריאות על זה?

אלי אלאלוף: ההצהרה הזאת מקובלת על ידכם?

נריה שטאובר: מקובל.

נריה שטאובר: אנחנו מציעים שזה יוחל בתקנות.

טל נשרי: אם זה יקבע במסגרת התקנות אז זה יחול גם על המערכת הפרטית וגם על הקופות.

נעה בן שבת: מה יקבע – שהמחיר המרבי של רשומה ידנית לא יעלה על מחיר מחירון?

נריה שטאובר: כן.

נריה שטאובר: כפי שיקבע בוועדת המחירים.

רועי רייכר: כפי שתיקבע ועדת המחירים.

אלי אלאלוף: מה אומר שי, משרד המשפטים?

שי סומך: שי סומך, משרד המשפטים.

שי סומך: זה בדיוק מה שרציתי להציע כדי לגשר בין מה שאומרת טלי נשרי, היועצת המשפטית, לבין ההצעה של משרד האוצר.

שי סומך: צריך שהמנגנון הזה יקבע בתקנות ואז הוא עולה בקנה אחד עם ההחלטה של בית המשפט העליון שאפשר לחייב את הקופות בתעריף אם זה נקבע בחקיקה.

ג'מעה אזברגה: רציתי רק לשאול – אולי כדאי לברר את זה עכשיו, עדיף מאשר להתווכח אחר כך – יש רופאים עצמאיים, אדוני היושב-ראש, שיש להם הסכם עם הקופות, האם חל עליהם אותו מחירון או שהרופא יכול לקבוע את המחיר שהוא רוצה?

טל נשרי: התשובה היא חד-משמעית כן.

טל נשרי: רופא שהוא בהסדר עם הקופה מבחינתנו הוא הקופה לעניין תקנות אלה לכל דבר ועניין.

אלי אלאלוף: טוב מאוד.

אלי אלאלוף: אז סיכמנו?

אורן גבע: אז לא מתייחסים לזה בתקנות?

נעה בן שבת: אם הבנתי נכון, הוועדה מתכוונת להגיד: בתקנת משנה (א): "התשלום המרבי בעד מסירת העתק של רשומה רפואית ממוחשבת" וכו'; בתקנת משנה (ב): "התשלום המרבי בעד מסירת העתקים של כמה רשומות רפואיות ממוחשבות" וכו'; ובמקום תקנה (ג) יהיה כתוב שהתשלום המרבי בעד מסירת העתקים של רשומה רפואית לא ממוחשבת, או חלק ממנה שהתבקש במסגרת בקשה אחת, יהיה כפי שתיקבע ועדת מחירים?

רועי רייכר: מחיר שייקבע במסגרת ועדת המחירים.

נעה בן שבת: צריך לראות איך אנחנו מפנים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: צריך להשאיר את זה פתוח או להגביל את הזמן שיחליטו?

אריאל מייטליס: זה חייב להיות פתוח.

אריאל מייטליס: אין לוועדה היום את הכלים לדעת מה העלות בפועל של עותק פיזי.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לא, אנחנו מדברים על פרק הזמן.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אתם תשבו, אבל מתי?

נעה בן שבת: כמובן שאנחנו מדברים למטופל, אפוטרופסו וכל הרשימה?

נריה שטאובר: כן.

רועי רייכר: כן, אבל עד חמש שנים בסעיף הזה, כמו בכל הסעיפים.

אלי אלאלוף: אבל תוך כמה זמן ההחלטה תתקבל ?

אורן גבע: זה תלוי.

אורן גבע: בסוף גם הוועדה ממליצה לשרים.

אלי אלאלוף: מתי הוועדה תתכנס?

אלי אלאלוף: בעוד 100 שנה?

אורן גבע: לא, היא תתכנס בחודשים הקרובים, אבל בסוף ההחלטה תהיה כמובן רק אחרי הממשלה החדשה.

נעה בן שבת: למה שבינתיים זה לא יהיה לפי מחיר המחירון, כדי שיהיה לזה תוקף?

אורן גבע: כי היום המחיר מאוד ישן ולא משקף את העלויות.

נעה בן שבת: אבל הם חיים עם העלויות האלה היום.

אלי אלאלוף: אני מציע שנגביל את זה, כמו שאומר חברי חאג' יחיא, עד שישה חודשים.

נעה בן שבת: התחילה של זה עד שישה חודשים?

עבד אל חכים חאג' יחיא: לא, אנחנו מדברים על ועדת המחירים.

נעה בן שבת: איך אנחנו יכולים להגביל – ?

רועי רייכר: נאמר לפרוטוקול, יש תוכניות עבודה של הוועדה, אי אפשר להגביל את זה בתקנות בזמן.

אלי אלאלוף: שישה חודשים זה לא מעט.

רועי רייכר: בוועדה יש כמה שלבים והשלב האחרון הוא חתימת השרים.

רועי רייכר: אנחנו לא יודעים עכשיו, אנחנו כגוף מקצוע - - -

עבד אל חכים חאג' יחיא: אנחנו מדברים על הוועדה שלכם.

אלי אלאלוף: חבר'ה, זו לא פעם ראשונה שדנים על דברים כאלה.

אלי אלאלוף: יש גם שר שלא מוצא ויש מזכירה של מעבירה – מספיק.

אורן גבע: אנחנו נעשה את עבודת המטה בחודשים הקרובים, עם כינון הממשלה החדשה נביא את זה בפניה.

אלי אלאלוף: אנחנו לא יכולים להיות עם משאלות כאלה.

אלי אלאלוף: אנחנו נקבע את זה עד יוני 2019.

רועי רייכר: שמה יקרה?

רועי רייכר: אם לא יהיו שרים?

רועי רייכר: מה אנחנו מעגנים?

נעה בן שבת: המחיר שיהיה ביוני 2019.

נעה בן שבת: המחיר שיהיה, לא משנה.

אלי אלאלוף: המחיר שאתם תקבעו יתחיל ביוני 2019.

אלי אלאלוף: חבר'ה, אין לי זמן יותר.

רועי רייכר: כבוד היושב-ראש, זה לא נראה לי ישים.

אלי אלאלוף: זה ישים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אם תתאמצו תוכלו ליישם.

אלי אלאלוף: זה ישים.

אלי אלאלוף: חבר'ה, מספיק.

אלי אלאלוף: תסיימי, בבקשה, את הקריאה.

נעה בן שבת: אנחנו אומרים שהתשלום המרבי יהיה המחיר שייקבע בידי ועדת מחירים – צריך לראות איך לכתוב את זה – ביוני 2019, ואז למעשה תחילתה של ההוראה הזאת, של סעיף קטן (ג), יהיה ביוני 2019.

נעה בן שבת: שאר ההוראות, כמו שאמרנו, תחילתן תהיה 90 ימים מיום פרסומן.

אלי אלאלוף: יש לנו בעיה, נעה – עד אז איך יפעלו?

נעה בן שבת: עד אז לפי מה שקורה היום.

ג'מעה אזברגה: לפי המתכונת הקודמת.

טל נשרי: עד אז זה לא מוסדר.

נעה בן שבת: עד אז זה לא מוסדר, נכון.

נעה בן שבת: אנחנו מציעים שיהיה לפי מחירון משרד הבריאות, כפי שזה היום, ואם תהיינה לכם החלטות אחרות זה יהיה כפי שזה יהיה אז.

נעה בן שבת: זה הרי יותר הגיוני, כי אם לא טרחתם לעלות את המחירים סימן שלא צריך לעלות את המחירים.

אריאל מייטליס: אין קשר בין הדברים.

נעה בן שבת: גם בבתי החולים שלכם.

אורן גבע: הסיטואציה הזאת מאוד-מאוד חריגה.

אורן גבע: אנחנו בדרך כלל לא כופים פיקוח על מחירים על גופים מסוימים, לא דרך חוק הפיקוח.

אורן גבע: בדרך כלל - - -

נעה בן שבת: אבל יש לנו פה תקנות שכל מהותן הוא פיקוח על המחירים.

נעה בן שבת: זה המחיר המרבי.

טל נשרי: אני רק מבהירה שהתקנות האלה הן לא במסגרת פיקוח על מחירים, זה מכוח הסמכה מפורשת בחוק זכויות החולה לקבוע מחיר מרבי להעתקי רשומות רפואיות.

אלי אלאלוף: אני, ברשותכם, אציע נוסחה אחרת, אתם, המשפטנים, תדעו לנסח אותה בצורה טובה.

אלי אלאלוף: אנחנו מאמצים את התקנות כפי שהובאו בפנינו.

נעה בן שבת: עם התיקונים.

אלי אלאלוף: כמובן.

אלי אלאלוף: אנחנו נאשר את שני הסעיפים האלה, של רשומה דיגיטלית ורשומה ידנית, כפי שהובאו בפנינו.

אלי אלאלוף: שניים, אנחנו מבקשים שתעשו את הבדיקה הנדרשת – זה לתקופה של שנה, הידני – ובתקופה הזאת אתם תביאו את ההסדר החדש אחרי שתעשו את החישובים הנדרשים.

ג'מעה אזברגה: עד אז יעבדו לפי המתכונת הקיימת היום?

אלי אלאלוף: לפי הקיימת היום.

נעה בן שבת: לא הבנתי מה זה "המתכונת הקיימת היום"?

נעה בן שבת: עד אז, למשך שנה, הרשומה הידנית תהיה מוגבלת למחיר מחירון משרד הבריאות?

אלי אלאלוף: לא כפי שמתבצע היום.

אלי אלאלוף: הם לא הפעילו את זה.

אלי אלאלוף: משרד הבריאות לא פיקח על זה, הקופות השתוללו כפי שהשתוללו.

נעה בן שבת: זאת אומרת שההוראה של התחילה הידנית תהיה רק עוד שנה?

אלי אלאלוף: כן.

נעה בן שבת: ובתום שנה מה יקרה?

אריאל מייטליס: אני חייב להתנגד לדברים.

אלי אלאלוף: מה אתה מתנגד?

אלי אלאלוף: חבר'ה, אל תשכחו מי אתם.

רקפת לוי: אנחנו לא שוכחים, אנחנו דואגים - - -

אריאל מייטליס: אנחנו נותנים את השירות.

אלי אלאלוף: מי שמחליט זה השלישייה הזאת.

אלי אלאלוף: בבקשה תתאפקו.

אלי אלאלוף: התקנה תעבור עכשיו.

אלי אלאלוף: יהיה מה שיהיה – היא תעבור עכשיו.

נעה בן שבת: ובתום שנה זה יהיה 10 שקלים?

נעה בן שבת: מה יהיה בתום שנה?

אלי אלאלוף: לא, יבואו לוועדת המחירים.

אורן גבע: על פי ההסדר.

אורן גבע: תוך שנה צריך להביא הסדר.

רועי רייכר: תוך שנה אנחנו מביאים הסדר.

אורן גבע: תוך שנה צריך להביא הסדר, במהלך השנה המצב נשאר כמו היום.

רועי רייכר: לגבי הידני.

רועי רייכר: לגבי הדיגיטלי – בסדר.

אלי אלאלוף: לגבי הידני.

אלי אלאלוף: לגבי הדיגיטלי זה 10 שקלים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אנחנו צריכים לדאוג שאם הם לא הביאו בתוך שנה - - -

אלי אלאלוף: אתה תהיה פה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני אהיה פה אבל אני לא יודע מי יישב במקומך.

נעה בן שבת: אז אנחנו אומרים עוד שנה.

נעה בן שבת: זאת אומרת, תחילת ההוראה הזאת היא ב-25 בדצמבר 2019.

רועי רייכר: אפשר לשאול שאלה?

רועי רייכר: הגבלת הזמן של כל התקנות זה מה שדיברנו עליו קודם?

נעה בן שבת: סליחה, אני רוצה להבהיר: אתם לא הסברתם עדיין שום בקשה לגבי הגבלת תוקף.

נעה בן שבת: אם יש לכם בקשה להגבלת תוקף אני חושבת שראוי שתסבירו את זה לחברי הכנסת, תנמקו את זה ותראו אם זה מתאים לשינוי הזה שחל, שאומרים שההוראה של הרשומות הידניות נכנסת לתוקף רק עוד שנה.

רועי רייכר: אני אסביר.

רועי רייכר: אני לא מדבר לגבי מתי זה יכנס לתוקף אלא לגבי כך שזה יהיה כרגע בהגבלת זמן ואחר כך יצטרכו לחדש את התקנות עוד הפעם.

רועי רייכר: אני אסביר למה זה חשוב.

אלי אלאלוף: מי אמר את זה?

אלי אלאלוף: גמרנו.

אלי אלאלוף: ההסדר החדש אומר שאין מגבלת זמן.

רועי רייכר: זה מה שאמרנו עכשיו.

אלי אלאלוף: לא, אמרנו רק על הידנית.

אלי אלאלוף: חבר'ה, אני יודע שאתם עובדים קשה ויש לכם יותר מתיק אחד בו-זמנית, אבל הגיע הזמן שתגיעו מוכנים לדיונים ולא מעכשיו לעכשיו.

אלי אלאלוף: בזה גמרנו.

טל נשרי: רק עוד בקשה אחת קטנה – אנחנו מבקשים שהחל משנת 2020, אחת לשנה משרד הבריאות והקופות יגיעו לוועדה בשביל לדווח על יישום התקנות והאם באמת יש זליגה או אין זליגה.

טל נשרי: כמובן שאם יתברר שיש זליגה משמעותית משרד הבריאות ישקול את צעדיו, האם צריך לבטל את התקנות, לתקן אותן או לשנות אותן.

אלי אלאלוף: זה ברור לנו.

אלי אלאלוף: את הניסוח תתאמו ביניכם, זה מקובל.

נעה בן שבת: אחת לשנה חובת דיווח של משרד הבריאות ושל הקופות.

אלי אלאלוף: אוקיי, אני מסיים.

אלי אלאלוף: עוד הערה או שתיים.

אלי אלאלוף: בבקשה, אדוני.

הראל בלינדה: שמי הראל בלינדה, אני מאיגוד קופות החולים.

הראל בלינדה: אני רוצה להגיד עוד שתי נקודות שהבנתי שגם סוכמו אבל בכל זאת אני מבקש להעלות אותן, אלה נקודות קטנות יחסית.

הראל בלינדה: אחת, רצינו להחריג מהעניין הזה בקשות שהן כפולות.

הראל בלינדה: מישהו שביקש בקשה, קיבל את החומר - - -

אלי אלאלוף: לא, חבר'ה, אני לא נכנס לסעיפים חדשים, אני מצטער.

אלי אלאלוף: בבקשה, גברתי.

הראל בלינדה: אז אי אפשר להשלים את הדברים?

אלי אלאלוף: סגרנו, הגענו לסוף קריאת התקנות.

רקפת לוי: רציתי להזכיר שהנושא של תחימת השנים היה חשוב לנו, לקופות, בעיקר כדי למנוע את הזליגה של חברות הביטוח, שישתמשו בעצם במבוטח להביא את החומר.

רקפת לוי: הן בדרך כלל רוצות תקופות ארוכות והמבוטח בדרך כלל צריך את זה לצרכים שלו לתקופות קצרות.

אלי אלאלוף: אנחנו קבענו מגבלת זמן.

רקפת לוי: אז ביקשנו שזה יהיה בתוקף – אנחנו רצינו שלוש שנים, משרד הבריאות רצה חמש שנים, אבל זה פחות או יותר להגביל את התקופה.

אלי אלאלוף: זה חמש שנים.

נעה בן שבת: לשתי הרשומות, גם לרשומה ידנית וגם דיגיטלית?

אלי אלאלוף: לשתי הרשומות עד חמש שנים אחורה.

אלי אלאלוף: כן, בבקשה.

אריאל מייטליס: שתי נקודות קצרות: נקודה אחת, יש מידע שמוגדר כמידע רגיש, למשל מידע על בריאות הנפש, מידע על הפסקות הריון וכו'.

אריאל מייטליס: את המידע הזה אנחנו צריכים להפיק כרשומה עצמאית – אני לא מדבר אפילו על התמחור אלא שהתקנות כרגע שותקות בעניין הזה וזה יוצר בעיה.

אריאל מייטליס: זו נקודה אחת.

נעה בן שבת: כי כל ההוראות לגבי היצירה של הרשומות האלה שותקות כרגע - - -

אלי אלאלוף: משרד הבריאות, קבעתם מחירון?

אלי אלאלוף: תתייחסי, בבקשה.

טל נשרי: התשובה היא לא.

טל נשרי: גם יותר מזה, קבענו במסגרת התקנות האלה שרשומה רפואית כוללת את כל המידע הרפואי של אדם בקופה, ואם יש מעט אנשים שיש להם רשומות יותר רגישות ודורשות טיפול מיוחד אז יעשו את הטיפול המיוחד ביחס למעט האנשים האלה.

אריאל מייטליס: אז צריך לתת לזה ביטוי בתקנות, אחרת לא נהיה מוסמכים.

טל נשרי: לא צריך, יש הגדרת רשומה.

טל נשרי: לא צריך.

אריאל מייטליס: כשיבוא אדם מיופה כוח אני צריך ייפוי כוח מיוחד, לצורך העניין, לבריאות הנפש.

אלי אלאלוף: חבר'ה, אי אפשר לקיים דיון כך.

אלי אלאלוף: לא קיבלתם את רשות הדיבור.

אריאל מייטליס: חיכיתי הרבה עד שקיבלתי רשות דיבור.

אלי אלאלוף: קיבלתם רשות דיבור, הפסקתם, גמרנו, עברנו לנקודה אחרת.

ג'מעה אזברגה: לגבי הרשומות – שלא יחשבו שבדיקת דם זו רשומה, בריאות הנפש זה רשומה וכל מיני בדיקות אחרות זה רשומות, חמש רשומות כפול "איקס".

ג'מעה אזברגה: זה דבר אחד.

ג'מעה אזברגה: דבר שני, לגבי אנשים נכים למשל, האם הם צריכים גם לשלם אותו דבר?

אלי אלאלוף: כן, לגבי הנכים זה אותו דבר.

אלי אלאלוף: מה הנקודה השנייה שרצית?

אריאל מייטליס: הנקודה השנייה היא לגבי אדם שנפטר.

אריאל מייטליס: התקנות כרגע מאפשרות לקרובים של אדם שנפטר לקבל מידע וזה בסדר.

אריאל מייטליס: בדיון המקצועי שעשינו, עם היועצת המשפטית לוועדה גם, דיברנו על כך שזה יוגבל למשך זמן של 30 יום לאחר הפטירה, שהרי לאחר הפטירה אנשים כבר לא צריכים את התיק לצורך רפואי אלא צרכים אחרים, ודיברנו על כך שזה יימסר לקרוב אחד ולא יבואו שבעה ילדים וכל אחד יקבל את אותן הרשומות.

אריאל מייטליס: אלה דברים שהוסכמו כבר, הוסכמו עם היועצת המשפטית ומשרד הבריאות.

אלי אלאלוף: מלחמות הירושה.

טל נשרי: יש לנו נוסח שאני אקריא אותו שכתבנו יחד אתך: "הוראות תקנה זו החלות לעניין אפוטרופוס יחולו גם לעניין קרוב של מטופל שנפטר, לגבי בקשה שהגיש קרוב אחד כאמור לקבלת רשומה רפואית המתייחסת לטיפולים הרפואיים בששת החודשים שקדמו לפטירה.

טל נשרי: ואפשר להוסיף כאן: "ובלבד שהבקשה הוגשה בתוך 30 ימים מיום הפטירה".

אלי אלאלוף: אני לא מבין.

אלי אלאלוף: זה נראה נחמד אבל לא עוזר לפתור בעיות משפחתיות.

אלי אלאלוף: מה יקרה כשההוא שמקבל פעם ראשונה לא מדבר עם מספר שש בבית?

אריאל מייטליס: אז ישלמו את המחיר המלא.

אריאל מייטליס: הרי אנחנו לא מונעים את המידע.

טל נשרי: זה רק לגבי השאלה מי יקבל את התשלום המופחת.

טל נשרי: אי אפשר לקבוע שכל קרובי המשפחה יקבלו כולם – יבוא כל אחד ויבקש בנפרד את המידע – את הרשומות במחיר המופחת.

טל נשרי: בדרך כלל הסיטואציה היא שיש קרובים שנמצאים ליד האדם שנפטר והם פשוט רוצים מיד לקבל את המידע - - -

עבד אל חכים חאג' יחיא: הקודם – זוכה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זו המשמעות.

אריאל מייטליס: אחרים יקבלו וישלמו.

טל נשרי: האחרים גם יכולים לקבל, רק במחיר מלא.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הקודם זוכה עם ההפחתה.

אלי אלאלוף: סיכמנו, רק הראשון מקבל מחיר מופחת, סגור.

נעה בן שבת: אדוני, כיוון שהרשומה הידנית תהיה לפי מחיר שיקבע בידי ועדת מחירים אז לא צריך בתקנה 3 את תקנת משנה (ב) ולא צריך את המחיר המרבי כי אין לנו מגבלה.

טל נשרי: נכון.

רועי רייכר: גם ב-2(א)(ב).

נעה בן שבת: מה זה 2(א)(ב)?

רועי רייכר: "לעניין תקנות אלה יראו כל אחת מאלה כיחידה אחת של רשומה רפואית.

רועי רייכר: .."

טל נשרי: לא, זו דווקא תקנה חשובה מאוד.

נעה בן שבת: זו רשומה רפואית אחת.

נעה בן שבת: זה נשאר רשומה רפואית אחת, זה לא קשור למחיר.

נעה בן שבת: זה לא קשור למחיר, זה הוראות כלליות.

אריאל מייטליס: ברשותכם, אנחנו לא נוכל לחיות עם הגדרת סעיף 2(א)(2).

אריאל מייטליס: דיברנו על זה גם.

אריאל מייטליס: זו שאלה שבדיוק עליה ועדת המחירים תצטרך לדבר.

אריאל מייטליס: אנחנו מדברים על הגדרה של תיק רפואי ואני אסביר שכשיש תיק רפואי פיזי מקרדיולוג ותיק רפואי פיזי מאורתופד - - -

נעה בן שבת: סליחה, זה נושא שנדון כבר.

נעה בן שבת: דיברתם על העניין הזה.

נעה בן שבת: אתם רציתם שכל מחוז שלכם, כל טיפול, כל יחידה, אבל זה נדון כבר ועמדתכם לא התקבלה.

אריאל מייטליס: אני רוצה לומר שזה חלק ממה שוועדת המחירים תצטרך לדון בו בשביל להבין מה העלויות האמיתיות של הפקת רשומה.

טל נשרי: אז היא תקבע מחיר בהתאם לזה, בסדר, אבל ההגדרה לא תשתנה.

אלי אלאלוף: אני בעד להשאיר עבודה לוועדות אחרות.

אלי אלאלוף: הנוסח הוא ברור.

אלי אלאלוף: הנוסח הוא כפי שקראה היועצת המשפטית שלנו.

אלי אלאלוף: אני רוצה לעבור להצבעה.

אלי אלאלוף: מי בעד התקנות כפי שהובאו ותוקנו במהלך הדיונים בוועדה?

אלי אלאלוף: מי נגד?

אלי אלאלוף: בעד – פה אחד

אלי אלאלוף: מזל טוב.

אלי אלאלוף: תצליחו גם לעשות דברים בהמשך.

טל נשרי: אני מבקשת רק להודות לוועדה על אישור התקנות החשובות האלה שהן באמת לטובת מטופלים במדינת ישראל.

טל נשרי: אני מבקשת גם להודות לקופות החולים שעשו מאמץ להגיע להסכמות וגם למשרד האוצר.

טל נשרי: באמת יש חשיבות מאוד גדולה לתקנות האלה בשביל שאזרחים יוכלו לממש את הזכות שלהם לקבל העתק רשומה.

אלי אלאלוף: חברים, אני רוצה להודות לקופות, כאחד שגם השתמש בשירות של אחת מכן, על כל השירותים שאתן נותנות.

אלי אלאלוף: אני הרגשתי את השינוי המהותי של הדיגיטלי.

אלי אלאלוף: אני אומר לכם, יש לי קצת ותק, אני 50 ומשהו שנה באותה קופה, אז אני יכול להגיד לכם שיש שינוי מהותי מדהים בנושא הזה של השירות הדיגיטלי.

אלי אלאלוף: אני לא הולך יותר עם ניירות כי אני מאלה שמאבד אותה.

אלי אלאלוף: כעת אני מגיע וכולם יודעים להוציא את זה דיגיטלית – חוץ ממה שסיפרתי, שאמרו לי שכבר פג תוקפה של ההפניה, אבל מצאו פתרון בסוף.

אלי אלאלוף: תודה, תמשיכו לשרת היטב את האזרחים כי כל הבריאות שלנו תלויה בכם.

אלי אלאלוף: תודה, הישיבה נעולה.