ועדת הכלכלה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 890, 2018-12-18 09:00

איתן כבל: בוקר טוב לכולם.

איתן כבל: אני מבקש להתחיל את ישיבת ועדת הכלכלה.

איתן כבל: גברתי מנהלת הוועדה, יושב ראש מפלגת העבודה והמחנה הציוני אבי גבאי, הרשמת, הדובר, ערוץ הכנסת, חברות וחברים.

איתן כבל: ברשותכם, אני מבקש להתחיל את הדיון של היום אבל כמדי יום אנחנו פותחים את היום בשיר.

איתן כבל: בוקר טוב, היום יום שלישי, י' בטבת, בשבת נקרא את פרשת ויהי ונסיים את ספר בראשית.

איתן כבל: י' בטבת נקבע כצום.

איתן כבל: ביום זה החל המצור של נבוכדנאצר מלך בבל על ירושלים.

איתן כבל: המצור הסתיים כעבור שנה וחצי בחורבן ממלכת יהודה, חורבן העיר ירושלים, חורבן בית המקדש הראשון.

איתן כבל: בנוסף, החליטה הרבנות הראשית לישראל לציין את יום י' בטבת בכל שנה כיום הקדיש הכללי.

איתן כבל: יום זה נועד לאפשר לקרובי הנספים בשואה שיום פטירתם לא נודע לנהוג במנהגי אזכרה ויום השנה.

איתן כבל: אמש הלכה לעולמה בטרם עת רונה רמון שהייתה פעילה ציבורית התומכת בחינוך ובקידום של בני נוער בישראל.

איתן כבל: היא נפטרה אתמול והיא בת 54 בלבד לאחר מאבק ממושך במחלת הסרטן.

איתן כבל: רמון היא אלמנתו של אלוף-משנה אילן רמון זכרונו לברכה, האסטרונאוט הישראלי הראשון שנספה באסון מעבורת החלל קולומביה והיא אמו של סרן אסף רמון זכרונו לברכה שהמשיך בדרכו של אביו כטייס בחיל האוויר ונהרג בתאונת אימונים.

איתן כבל: כאבה היה כאב כה גדול עד שהרגשנו כולנו כאילו זה הכאב הפרטי של כולנו.

איתן כבל: רונה נתנה את היקרים לה מכל למדינה והקדישה את חייה לחינוך, לציונות ולעשיית טוב.

איתן כבל: היא הייתה אישה יקרה ואהובה ותחסר למדינת ישראל ולחברה הישראלית.

איתן כבל: ובמעבר.

איתן כבל: היום אקריא את שירו של רועי חסן, שיר שמתכתב עם הדיון היום על יוקר המחיה.

איתן כבל: חסן, יליד חדרה 1983, ומתגורר בה גם כיום.

איתן כבל: נשוי ואב לילדה.

איתן כבל: הוא משורר וסופר ישראלי, חתן פרס ברנשטיין לשנת 2015 עבור ספר הביכורים שלו "הכלבים שנבחו בילדותנו היו חסומי פה" וחתן פרס משרד התרבות בשנת 2016 עבור ספר שיריו השני "זהב אריות".

איתן כבל: רועי מלמד שירה באוניברסיטת תל אביב וסדנאות כתיבה בשלושה בתי ספר שונים.

איתן כבל: הוא חבר בלהקת מוסטנג ומגיש את התוכנית "לב שחור", שעה של מוסיקה שחורה בחאן תרבות.

איתן כבל: ב-2018 יצא ספרו השלישי "אין מקום אחר" פרוזה, קובץ סיפורים קצר.

איתן כבל: לא יצאנו ממצרים.

איתן כבל: לבניי ובנותיי.

איתן כבל: רועי חסן.

איתן כבל: לא יצאנו ממצרים עבדים היינו ועבדים נשארנו ואין לחם לא כי מיהרנו כי אין כסף לקנות במכולת.

איתן כבל: פרעה עדיין חי ומושל בנו הוא וסריסיו ושלישיו באוצר.

איתן כבל: העבדות מודרנית, הרעב אותו רעב.

איתן כבל: אמרת לא יהיה עוד מבול.

איתן כבל: אני באמת לא מצליח להבין למה אולי שווה לך לשקול את זה שוב מחדש?

איתן כבל: אז לפחות תרעיד את הארץ תקרע את הים אישה ישנה על ספסל תחת שמך מעשה אצבעותיך.

איתן כבל: ירח, גבר מחפש ארוחה כמו חתול בערימת זבל, עפר ואשפתות ואין תקומה.

איתן כבל: לא יצאנו ממצרים ואני לא מתכוון לשקר.

איתן כבל: מתכתב לגמרי עם המציאות.

אמיר אוחנה: באיזו מדינה?

איתן כבל: תכף נגיע לזה.

איתן כבל: כל אחד בתורו.

איתן כבל: בוקר טוב לכם.

איתן כבל: אני רוצה להזכיר שאת הדיון הזה זימנתי בעקבות העלייה – אני אחלק את האמירה שלי לשניים – הצפויה בחשמל שאמורה לגרור את כל המשק, ונמצא כאן יושב ראש רשות החשמל, נמצא כאן יושב ראש רשות המים, ולא סתם הם יושבים אחד ליד שני.

איתן כבל: זאת אומרת, זה כמו גלגל שמסתובב לו ובהזדמנות הזו שני מעגלי התייחסות.

איתן כבל: יש קודם כל אתה אלה שכבר מבקשים להעלות את המחירים כיוון שהעלייה המשמעותית הזו מייצרת השפעה מאוד ישירה על הפעולה שלהם והם מנצלים את ההזדמנות מבחינתם, במירכאות או שלא במירכאות, כדי להעלות את המחירים.

איתן כבל: כמובן יש את כל אלה שמנצלים, מבקשים לנצל את ההזדמנות בעת הזאת להעלות מחירים כי אפשר עכשיו להעלות מחירים.

איתן כבל: אני חושב שהגל המשמעותי עוד לפנינו.

איתן כבל: יש כאלה שעדיין מעט מתביישים כי בכל זאת יש גל של אמירה חברתית, יש איזשהו גל כזה שנותן לחלק מהמפעלים או לבעלי המפעלים להתנהג מעט בעדינות אבל זה יגיע.

איתן כבל: ברשותכם, אני רוצה לומר לכם מונולוג קצר אבל מאוד ממוקד כמי שהיה וליווה את מתווה הגז כמעט מתחילתו, בוודאי עד סופו.

איתן כבל: אני אומר את זה כך ואני פונה אליך אדוני יושב ראש רשות החשמל.

איתן כבל: אני יודע שאתה כמעט טכנוקרט לחלוטין.

איתן כבל: היכולת שלך להשפיע לשנות, היא כמעט אפסית.

איתן כבל: אבל יש לך מעמד ציבורי עליון מן המדרגה העליונה ולאמירה שלך יש משמעות ציבורית מן המדרגה העליונה, כנראה אפילו יותר מכל מי שיושב כאן שיש מי שיאמר שהוא נגוע בדרך כזו או אחרת.

איתן כבל: יושרתך, לפחות מנקודת המבט שלי, איננה מוטלת בספק ואני אומר זאת כמי שמכיר אותך מקרוב.

איתן כבל: אתה יודע שהחטא הקדמון הוא הסכם הגז עם חברת החשמל, בין הטייקונים לבין החברה.

איתן כבל: שאף אחד כאן לא ינסה למרוח אותי, לא לקחת אותי לסיפורים של מדדים, של עליות בעולם, של דולר, של כל מיני סיפורים כאלה.

איתן כבל: מה שאני מצפה ממך אדוני היום זה לומר את הדברים לא ליד, לא כאילו, אלא באופן הברור ביותר.

איתן כבל: אחת הנקודות שאנחנו עוסקים בהן בוועדה הזאת היא תמיד בחקיקה.

איתן כבל: תאמר לך היועצת המשפטית שאנחנו פועלים כדי לא לייצר הפרה משתלמת, שגופים לא יבצעו פעולות נגד הציבור אם יש כאן סיטואציה שעלולה להיות בה הפרה משתלמת.

איתן כבל: אני אומר לך עכשיו שהגיעה העת לבחון שהמדינה תבדוק הפרה משתלמת, שהיא זו שתתבע לפתוח את החוזה.

איתן כבל: היא חייבת.

איתן כבל: זו חובתה.

איתן כבל: כל תרגיל שיבקש לדחות, לתת סובסידיה נקודתית, היא בסוף תחזור אל הציבור וכנראה בכפל כפליים.

איתן כבל: ההסכם הזה הוא כמעט הסכם מושחת כי בסופו של עניין כשהוא נחתם, הוא נחתם עם מונופול ואמרנו זאת.

איתן כבל: אין מילה אשר אני אומר כאן שלא נאמרה.

איתן כבל: אין מילה שלא נאמרה.

איתן כבל: כל המילים נאמרו.

איתן כבל: ולכן יהיו כאן הרבה מילים.

איתן כבל: אני רוצה לומר לך, ולא סתם אני פונה ומכוון אליך, כי כשאני אפנה לחברת החשמל - ונמצא כאן מנכ"ל, גם מנכ"ל מוערך, עופר בלוך – הוא יגיד לך לא בידיים שלו.

איתן כבל: אני חוסך לך את הכול.

איתן כבל: אני לא אוותר לך היום.

איתן כבל: אני אומר לך ולו רק כי אתה אחד האנשים הכי ישרים בתוך המערכת והכי ערכיים.

איתן כבל: לא אוותר לך היום.

איתן כבל: אני תובע ממך, לא מצפה אלא תובע ממך, לקום ולהגיד את הדברים האלה בצורה ברורה.

איתן כבל: היום יש בשוק מחירי גז לאין שיעור יותר נמוכים מאשר אלה שנמכרים על ידי המונופול לחברת החשמל.

איתן כבל: אני רוצה להזכיר שיש כאן שני טקטים.

איתן כבל: יש את הטקט המיידי שהוא העלייה המיידית ויש את הטווח היותר ארוך.

איתן כבל: בטווח המיידי, הממשלה חייבת להתערב פיזית בדרכים שמציע שר האוצר או בכל דרך אחרת.

איתן כבל: אומרים לי, ואני עוד זוכר, שיש התחייבות בחוזים שהמדינה מחויבת לקנות ואסור לה לפתוח.

איתן כבל: הכול נכתב.

איתן כבל: מה לא עשו למענם?

איתן כבל: למרות הכול ואף על פי כן כל הטייקונים האלה בסופו של עניין, עם כל מה שנאמר, חיים מאתנו, מהמדינה.

איתן כבל: לא יהיה מצב – ובזאת אני מסיים – שהציבור שהובטח לנו שהגז הוא התקווה החדשה שלנו, ישב ראש הממשלה באולם נגב, ומהתקווה הזו אין כלום.

איתן כבל: אין כלום.

איתן כבל: זה לא שאמרו לנו שהנה התחיל ולא.

איתן כבל: הבטחות שלא מומשו והדברים שאמר אתמול שר האנרגיה מעל הבמה במליאה, אני אומר לו: ידידי שטייניץ, קשקוש גמור.

איתן כבל: מספיק עם החפירות האלה חסרות השחר.

איתן כבל: עד מתי תמרח אותנו?

איתן כבל: לא מוותר.

איתן כבל: אומרים מה הסמכות שלנו.

איתן כבל: יש לנו סמכות מוסרית כלפיכם, כלפי כל מי שעוסק בעניין הזה.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: בבקשה.

איתן כבל: אני אפתח אתך אדוני יושב ראש המחנה הציוני.

איתן כבל: אני רוצה להזכיר שהסיבה שאני גם ביקשתי מאבי גבאי להיות כאן היא לא רק הרצון שלי להתחנף אליו במישור הפוליטי.

איתן כבל: שאף אחד לא יתבלבל, זה לא כך.

איתן כבל: העניין הוא מאוד פשוט.

איתן כבל: אבי היה השר להגנת הסביבה והוא אמר והתבטא בצורה מאוד ברורה סביב העניינים האלה ואני חושב שזו הזדמנות נוספת לו לומר את הדברים.

רועי פולקמן: רק שנבין את הקונטקסט של הדיון.

רועי פולקמן: הדיון הוא על מתווה הגז?

רועי פולקמן: פעם אחרונה שאני ראיתי אותך כאן, זה היה על זה.

רועי פולקמן: לא על יוקר המחיה אלא על מתווה הגז.

רועי פולקמן: הפאנצ' הוא על מתווה הגז.

רועי פולקמן: אני רוצה להבין אם זה הקונטקסט של הדיון.

אמיר אוחנה: על מה זומנו לדיון?

רועי פולקמן: בדברי הפתיחה שלך שמעתי רק את מתווה הגז.

איתן כבל: חבר הכנסת פולקמן, נתתי לך את השישים שניות של אושר.

איתן כבל: בוא נתקדם.

איתן כבל: גמרנו.

איתן כבל: לא הפרעתי לך.

אבי (אברהם) גבאי: בוקר טוב אדוני היושב ראש, בוקר טוב חברים.

אבי (אברהם) גבאי: בפעם הקודמת שהייתי כאן זה היה באמת סביב התהליך של שימוע לסעיף 52, שימוע שהיה כאן בצורה מרשימה, בדיוק כמו ועדת חקירה לבנקים שמבחוץ אני רואה תהליך מאוד מאוד מרשים.

אבי (אברהם) גבאי: הפעם הזימון עבר בקלות יחסית לפעם שעברה.

אבי (אברהם) גבאי: לא היינו צריכים לריב עם אף אחד.

אבי (אברהם) גבאי: אני פשוט באתי.

אבי (אברהם) גבאי: קראתי את הדברים שאמרתי בפעם הקודמת ומצאתי אמירה מאוד רלוונטית למה שאנחנו אומרים היום, למה שקורה כאן היום, ואגב, למה שפתחת את הדברים.

אבי (אברהם) גבאי: אז אמרתי שדברים שיוצאים לא מאוזנים, סופם להתפרק.

אבי (אברהם) גבאי: כל מתווה הגז הזה הוא לא מאוזן כי בסופו של דבר הוא משרת רק את חברות הגז ולא את הציבור ולא את הממשלה ולא אף אחד.

אבי (אברהם) גבאי: לכן אני מאמין שגם את הדבר הזה אפשר לשנות ואפשר לטפל בסוגיות האלה.

אבי (אברהם) גבאי: הנושא הוא באמת יוקר המחיה.

אבי (אברהם) גבאי: הוא לא רק נושא הגז.

אבי (אברהם) גבאי: הוא נושא שהוא חשוב לנו.

אבי (אברהם) גבאי: אגב, יוקר המחיה מורכב לא רק מעסקים אלא הוא מורכב גם ממה שהממשלה מספקת לנו שירותים ועושה או לא עושה עבורנו.

רועי פולקמן: למה מעולם לא היית בוועדה בנושא יוקר המחיה?

איתן כבל: אני לא אתן לך להפריע.

רועי פולקמן: אני שואל.

איתן כבל: פולקמן, אני לא אתן לך להפריע.

איתן כבל: אני עוד לא הוצאתי אף אחד ואני לא אוציא אותך.

רועי פולקמן: פעם אחת לא ראיתי אותך כאן.

איתן כבל: פולקמן, אני אומר לך מה היתרון.

איתן כבל: כל אחד אומר את דעתו בלבד.

איתן כבל: תינתן לך זכות דיבור.

איתן כבל: אני לא אתן לך להפריע.

איתן כבל: פולקמן, אני אוציא אותך.

איתן כבל: לא מכובד.

אבי (אברהם) גבאי: כמו שאתם יודעים, הציבור תחת מתקפה של יוקר מחיה.

אבי (אברהם) גבאי: זאת גם הממשלה שמתפרקת משירותים ציבוריים וגורמת לאנשים ללכת ולרכוש את השירותים באופן פרטי, גם בריאות וגם חינוך, וגם כמובן החברות העסקיות שמחפשות הזדמנויות כל הזמן להעלות מחירים ומצליחות כל עוד הרגולטור או הציבור לא עוצרים אותן בעניין הזה.

אבי (אברהם) גבאי: חברים, אני את העולם הכלכלי מכיר מצוין.

אבי (אברהם) גבאי: מכיר מכל הזוויות.

אבי (אברהם) גבאי: פולקמן, אני גם כלכלן, גם הייתי באגף התקציבים, גם הייתי מנכ"ל של חברות וגם הייתי שר, כך שאני מכיר את זה מכל הכיוונים.

אבי (אברהם) גבאי: התהליך הטבעי של השוק - אגב, של כל שוק - הוא עליית מחירים.

אבי (אברהם) גבאי: זה מה שקורה.

אבי (אברהם) גבאי: הדבר היחידי שעוצר את התהליך הטבעי של שוק, זאת ממשלה.

אבי (אברהם) גבאי: אלה רפורמות.

אבי (אברהם) גבאי: כשיש רפורמות, הן מקזזות את התהליך הטבעי ומאפשרות באמת להקטין את ההוצאות גם לעסקים ובהמשך, כמו שאמרת היושב ראש, להקטין את ההוצאות לאזרחים.

אבי (אברהם) גבאי: לצערי ההתפרצות עכשיו של יוקר המחיה היא לא מפתיעה.

אבי (אברהם) גבאי: אני עוקב אחרי מה שנקרא "הרפורמות" בשוק בשנים האחרונות ואני אומר לכם כאחד שמבין בזה.

אבי (אברהם) גבאי: אני קורא כותרות, אני מסתכל ואני רואה בין השורות שאין הרבה בין הדברים האלה למעט יוצא דופן אחד שזאת רפורמת השמיים הפתוחים שהיא באמת הצלחה אמיתית גדולה ומשמעותית.

רועי פולקמן: ובנקים.

אבי (אברהם) גבאי: שום דבר ואני אתייחס לזה.

רועי פולקמן: מכירת כרטיסי אשראי, ירידות בעמלות כניסה.

אבי (אברהם) גבאי: כלום ושום דבר ואני אתייחס לזה.

אבי (אברהם) גבאי: לגבי הבנקים, תסתכל בחוק ותראה פרסומות של הלוואות.

אבי (אברהם) גבאי: מי מפרסם הלוואות?

רועי פולקמן: וירידה בריביות.

אבי (אברהם) גבאי: לא.

אבי (אברהם) גבאי: במחירים יותר גבוהים.

אבי (אברהם) גבאי: חברות האשראי יותר יקרות מהבנקים.

איתן כבל: אבי, עשה לי טובה, אל תיפול לזה.

איתן כבל: אתה תגיד את אשר אתה רוצה.

רועי פולקמן: לגיטימי שתהיה ביקורת, אבל עובדות.

איתן כבל: רועי, אני אוציא אותך.

איתן כבל: אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

מיכל בירן: רועי, תפסיק להפריע.

מיכל בירן: מלחך פנכה של כחלון.

אבי (אברהם) גבאי: פולקמן, עשיתי קצת יותר ממך בחיים כדי לדעת על מה אני מדבר.

רועי פולקמן: אני מדבר על הבנקים.

איתן כבל: רועי, אני קורא לך לסדר פעם שנייה.

אבי (אברהם) גבאי: יש את הספר הזה של מעשה בחמישה בלונים, על סופו של כל בלון, כשעושים רפורמות שאין בהם שום דבר, מגיעים למצב הזה שאנחנו נמצאים בו היום שבעצם יוקר המחיה מתפוצץ ושהממשלה לא עושה, נוצר ואקום ואנחנו רואים ממשלה שבעצם איבדה שליטה על הדבר הכי חשוב לנו שזה יוקר המחיה.

אבי (אברהם) גבאי: אני רוצה להתייחס לנושא של חברת חשמל והנושא המרכזי שדיברת עליו, איתן, מה שבעצם מדליק כרגע את הנושא הזה.

אבי (אברהם) גבאי: אני לא מסתכל על מה גרם רק לעלייה של שמונה אחוזים.

אבי (אברהם) גבאי: ראיתי את ההתפלגות בין זה לזה ואני מבין.

אבי (אברהם) גבאי: הכול כלכלה, מספרים, הכול טוב ויפה.

אבי (אברהם) גבאי: זה לא הסיפור.

אבי (אברהם) גבאי: הסיפור האמיתי הוא איך אנחנו מורידים את מחירי החשמל ב-20 אחוזים.

אבי (אברהם) גבאי: זה הסיפור האמיתי, ואפשר להוריד את זה.

אבי (אברהם) גבאי: אם אנחנו נוריד את מחיר הגז למחיר, אפילו לא הסביר שלו, למחיר יותר גבוה מהסביר שלו - - -

אמיר אוחנה: כמה עלות הגז הטבעי מתוך עלות ייצור חשמל?

אמיר אוחנה: 14 אחוזים.

אבי (אברהם) גבאי: את מחיר החשמל אפשר להוריד ב-20 אחוזים.

אבי (אברהם) גבאי: זה הפתרון האמיתי.

אבי (אברהם) גבאי: אלה לא כותרות, זה לא שום דבר, זה לא מסביב לבעיה אלא זה הפתרון האמיתי ואת זה צריך לעשות.

אבי (אברהם) גבאי: לכן התנגדתי למתווה הגז ולכן הצגתי מודל חלופי למתווה הגז.

אבי (אברהם) גבאי: אני ישבתי כאן וגם הצגתי מודל חלופי ולא רק אמרתי מה לא.

אבי (אברהם) גבאי: אגב, אם המודל שלי היה מתממש, המחיר היה יותר נמוך.

אמיר אוחנה: מר גבאי, מה עלות הגז הטבעי מתוך ייצור החשמל?

אמיר אוחנה: יש מספרים ויש נתונים.

רועי פולקמן: אין לו עניין לדבר על עובדות.

רועי פולקמן: לו זה לא חשוב.

אמיר אוחנה: יש מספרים ויש נתונים.

אבי (אברהם) גבאי: כשאני אסיים, אתם תתייחסו.

אבי (אברהם) גבאי: המחיר היה יותר זול ובסופו של דבר לממשלה היו יותר כלים להשתמש בזה.

אבי (אברהם) גבאי: אם היו עושים מחיר עלות פלוס בלו, הממשלה הייתה יכולה למשל עכשיו להוריד את הבלו כדי לא להעלות את המחיר.

אבי (אברהם) גבאי: היו לה את הכלים.

אבי (אברהם) גבאי: היום היא איבדה את הכלים לעשות את הדברים האלה.

אבי (אברהם) גבאי: זה מה שאנחנו רואים היום.

אבי (אברהם) גבאי: אין ארוחות חינם.

אבי (אברהם) גבאי: הממשלה שברחה מהתמודדות עם חברות הגז מוצאת את זה עכשיו במחירי החשמל.

אבי (אברהם) גבאי: אין ארוחות חינם בשום מקום, בטח לא בכלכלה.

אבי (אברהם) גבאי: חשמל הוא לא עוד הוצאה.

אבי (אברהם) גבאי: זאת הוצאה שכולם משלמים, גם עסקים, גם גופים ציבוריים וגם משקי הבית.

אבי (אברהם) גבאי: כאשר החשמל עולה, כמו שאמרת, העסקים מתאימים את המחירים שלהם.

אבי (אברהם) גבאי: הגופים הציבוריים, יש להם הצמדות מים לחשמל.

אבי (אברהם) גבאי: רק לצרכנים אין מנגנון הצמדה.

אבי (אברהם) גבאי: רק להם אין מנגנון הצמדה לעליות המחירים ורק לצרכנים אין מה שנקרא יציבות רגולטורית.

אבי (אברהם) גבאי: להם אין יציבות רגולטורית.

אבי (אברהם) גבאי: הם צריכים לשלם.

אמיר אוחנה: כמה עלה מדד המחירים לצרכן מתחילת השנה?

רועי פולקמן: אין עובדות.

אבי (אברהם) גבאי: חברים, אני אומר עוד שני משפטים.

אמיר אוחנה: 1.1 אחוז.

אבי (אברהם) גבאי: אפשר לשנות את זה.

אבי (אברהם) גבאי: אפשר לשנות את הדברים האלה.

אבי (אברהם) גבאי: זה מצריך ממשלה שבסופו של דבר מחויבת באמת לעניין, מוכנה לקבל החלטות אמיצות, מוכנה לעשות עבודה מקצועית ולא כותרות, שבאמת מפחיתה בירוקרטיה ורגולציה מיותרת, שבאמת תומכת בעסקים קטנים, שהם אלה שייצרו את התחרות במשק, וכך ענף –ענף אפשר להוריד את יוקר המחיה.

אבי (אברהם) גבאי: אדוני היושב ראש, זה מה שאנחנו מציעים כדי שנהיה במקום הנכון.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: חברת הכנסת קארין אלהרר, בבקשה.

קארין אלהרר: תודה רבה אדוני היושב ראש.

קארין אלהרר: אני הגשתי דיון מהיר בנושא הזה ושמחתי שאדוני מקיים את הדיון עוד לפני כן.

קריאה: אדוני, לוביסטים יושבים בפנים ואזרחים נמצאים בחוץ.

איתן כבל: במקרה כמעט ואין כאן לוביסטים.

איתן כבל: זה יפה כמשפט.

איתן כבל: ביקשתי להכניס.

איתן כבל: גם כשנותנים כותרת, זה מטופל.

איתן כבל: שמתי לב.

איתן כבל: במקרה זה דיון שבאמת לא מעניין לוביסטים, לפחות לא בשלב הראשון.

קארין אלהרר: אני מאוד שמחה אדוני שהחלטת לקיים את הדיון.

קארין אלהרר: בשבועות האחרונים אנחנו מבינים שב-2019 לסגור את החודש יהיה הרבה יותר יקר מאשר בשנת 2018 והסיבות לכך הן מרובות והן העלאת המחירים.

קארין אלהרר: בסופו של דבר לא מעניין את האזרחים למה זה קרה, אם זה גז, אם זאת העובדה שהמדינה לא יודעת להיות רגולטור, בסופו של דבר הצרכן הולך לסופר ורוצה לקנות מוצרים בסיסיים, רוצה להדליק חשמל ותנור בחורף ומזגן בקיץ וזה מה שמעניין אותו.

קארין אלהרר: כל השאר, אלה סיפורי מעשיות מבחינתו.

קארין אלהרר: יש חברות שעולות על הגל ויש את מחיר החשמל שהוא קריטי לכל הדיון הזה כאן.

קארין אלהרר: אני רואה שאחד מגלגל את זה על השני.

קארין אלהרר: שמעתי הבוקר את מנכ"ל משרד האוצר אומר שאנחנו נדון בזה, בסך הכול אין לנו שום אפשרות להשפיע על מחיר החשמל ואנחנו נדון בזה.

קארין אלהרר: אנחנו ניתן כל מיני נתונים חדשים.

קארין אלהרר: בקיצור, מספרים סיפורי מעשיות.

קארין אלהרר: בינתיים המחיר של המים עולה ב-4.5 אחוזים.

קארין אלהרר: הסלולר, הרפורמה של שר האוצר, בין 5 ל-10 אחוזים, החשמל ב-8 אחוזים.

קארין אלהרר: 40 מיליארד שקלים, בור תקציבי בגלל חלוקת כספים קואליציוניים.

קארין אלהרר: זה מה שהאזרחים, הצרכנים, רואים.

קארין אלהרר: בנושא הזה של מחיר החשמל.

קארין אלהרר: אני שמעתי את ראש הממשלה שהגיע לדיון בוועדה הזאת ואמר שהאזרחים ייהנו מהגז שמגיע, אנחנו נעבור יותר לגז והגז יעלה בזול.

קארין אלהרר: אז איפה כל הטוב הזה?

קארין אלהרר: אם כל כך טוב, למה לאזרחים כל כך רע?

קארין אלהרר: זה דבר שאני לא מצליחה להבין אותו.

קארין אלהרר: אני מאוד מאוד מקווה שיש כאן תשובות לדבר הזה.

קארין אלהרר: אני אומרת לכם שאת האזרחים זה לא מעניין, ובצדק.

קארין אלהרר: תודה רבה.

איתן כבל: תודה גברתי.

איתן כבל: תודה שהיית ממוקדת ואני מקווה שהשאר ילמדו ממך.

איתן כבל: איתן ברושי.

איתן כבל: אני מתנצל בפני החברים, הוא הגיע ראשון ואני לא יכול לסבול את העובדה שהוא הגיע ראשון, אבל הוא בא ראשון.

איתן כבל: לאחר מכן אמיר אוחנה ואחריו יעל כהן-פארן.

איתן ברושי: אדוני היושב ראש, אני רוצה לומר משהו ברמה העקרונית.

איתן ברושי: אתה שיבחת את רשות החשמל.

איתן כבל: אני לא זוכר ששיבחתי אותם.

איתן כבל: שיבחתי את יושב ראש רשות החשמל.

יעל כהן-פארן: הוא אמר שהוא ישר.

איתן ברושי: לא זו הנקודה.

איתן ברושי: אני רוצה לומר משהו.

איתן ברושי: גם רשות המים, חברי גיורא, ורשות החשמל, יש כאן דבר מבני משונה.

איתן ברושי: הממשלה אחראית בסופו של דבר על התמונה הכוללת אבל היא ויתרה על סמכויות שלה בנושא של מחיר החשמל למשל או המים.

איתן ברושי: הכנסת הסכימה להוציא את עצמה ממעגל מקבלי ההחלטות והיא הופכת להיות שתדלן בפני מקבלי ההחלטות.

איתן ברושי: התקלה כאן טמונה בשיטה.

איתן ברושי: אומר שר האוצר הבוקר ברדיו, מה שנשמע כאן יותר מפעם אחת, ואומרים כאן עוזריו וחברים טובים שלנו שלשר האוצר אין השפעה על מחיר החשמל.

איתן ברושי: אומרת הממשלה, ואומרים כלכלנים, ואומר כאן יושב ראש מפלגת העבודה שהחשמל הוא הקטר שמניע את רכבת ההתייקרויות אבל על זה הממשלה אומרת שהיא לא יכולה לשלוט.

איתן ברושי: איזו ממשלה יכולה להגיד שהיא לא שולטת על מחיר המים?

איתן ברושי: אני אתמול פונה לשר שטייניץ, אני אומר לו שהולכים לייקר את השפדן, הרי הבטחתם שלא תייקרו את השפדן, שיעשו תיקון 27, עכשיו אומר לי גיורא שחם – ובאמת, אני מעריך אותו – שיש פער של 80 מיליון שקלים בין עלות השפדן ברמה השלישונית לבין מה שצריך והולכים להעלות את השפדן בנגב, בעוטף עזה.

איתן ברושי: אני חושב, והצעתי את זה, ואני אומר לך איתן, שצריך לפרק את המוסדות האלה ואני אומר לך למה.

איתן ברושי: כי אתה ואני וחברים כאן, יש לנו אינטרסים.

איתן ברושי: למי אין "אינטרסים"?

איתן ברושי: לעובדי מדינה שהם שליחי שרים אבל יש להם עצמאות בהצבעה.

איתן ברושי: גם לך אין סמכות.

איתן ברושי: אתה מבקש מיושב ראש רשות החשמל שיפתח את ההסכמים.

איתן ברושי: אתה גם לא יכול ללחוץ על הממשלה כי הממשלה באה ואומרת שהיא לא אחראית.

איתן ברושי: מה זה לא אחראית?

איתן ברושי: איך אפשר לא להיות אחראיים על דבר כזה חשוב?

איתן כבל: דווקא אני מוכרח לומר לך שזה החלק הכי חלש בדיון כיוון שאנחנו הפוליטיקאים במו ידינו הוצאנו.

איתן ברושי: אמרתי.

איתן כבל: לא כל יום אנחנו חוגגים לפי הרצון שלנו, כשזה מתאים לנו.

איתן כבל: בשורה התחתונה, הפנייה, בעיקר אופוזיציה אני רוצה להזכיר בעניין הזה, אתה נופל למקום - לצערי אני אומר לך – שהוא החלק הלא דרמטי בעניין.

איתן כבל: לא סתם אני פתחתי.

איתן כבל: יכולתי לתת הרצאות מאלפות אבל בסוף זה מתמקד למקום אחד – הסכם הגז.

איתן כבל: הוא זה שמייצר את אותו גל נפץ, גל הדף, שכולם מוצאים את עצמם בתוך התהליך הזה.

איתן ברושי: מאחר והנושא שאמרת הוא לא מוסכם על כולם, ראיתי אתמול את סבר פלוצקר שמוערך על ידי כולם, אני חוזר ואומר - - -

איתן כבל: באמת, אתה דובר העם.

איתן ברושי: בכל זאת אני חוזר על מה שאמרתי.

איתן ברושי: המערכת בנתה לה כלים ואיבדה שליטה עליהם בממשלה שמכריזה על שלום והיא צריכה לקבוע גם את מחיר המים.

איתן כבל: זה לגיטימי.

איתן כבל: משפט אחרון.

איתן ברושי: משפט אחרון לגבי החקלאות.

איתן ברושי: לחקלאות תמיד היה ייחוד אבל היא גם שילמה מחיר בוויכוח על יוקר המחיה.

איתן ברושי: אני מזהיר את החברים ואותנו מלשפוך את המים עם התינוק.

איתן ברושי: למדנו שמי שעולה על מוקש, לא רץ לעוד מוקשים.

איתן ברושי: החקלאות נשארה ערך ובתוך זה גם מחיר המים כך שכדאי וחשוב שלא במסגרת הדיונים האלה מישהו יעז להפוך את החקלאות לכלום.

איתן ברושי: תודה.

אמיר אוחנה: תודה לך אדוני היושב ראש.

אמיר אוחנה: אני רק מקריא את הכותרת של הדיון כפי שאני ידעתי עליו ולשם כך הגעתי: העלאת תעריפי החשמל וההתייקרויות הצפויות של מוצרים רבים במשק.

איתן כבל: נכון.

אמיר אוחנה: מהר מאוד הגענו למתווה הגז.

יעל כהן-פארן: כי יש קשר.

יעל כהן-פארן: לא הבנת?

יעל כהן-פארן: יש קשר.

אמיר אוחנה: בואו נדבר על הקשר.

איתן כבל: אמיר מדבר על חשבון הזמן שלו.

איתן כבל: מותר לו לומר הכול.

איתן כבל: דרך אגב, הוא גם נכנס לכנסת אחרי המתווה.

אמיר אוחנה: הרכיב של גז טבעי מתוך עלות ייצור החשמל הוא 14 אחוזים.

יעל כהן-פארן: 16 אחוזים.

אמיר אוחנה: תגידי 16 אחוזים בזמן שלך.

אמיר אוחנה: 14 אחוזים.

יעל כהן-פארן: תדייק.

אמיר אוחנה: גם אם נחליט עכשיו להלאים את הגז – נוסח ונצואלה – ויהיה גז בחינם - - -

יעל כהן-פארן: אף אחד לא ביקש את זה.

רועי פולקמן: זו הייתה הצעת מפלגת העבודה.

אמיר אוחנה: אם יהיה גז בחינם, החשמל לא יוזל ב-20 אחוזים.

אמיר אוחנה: אם כן, מאיפה, מר גבאי, אתה מביא את המספר 20 אחוזים?

אמיר אוחנה: כי זה נשמע טוב?

אמיר אוחנה: זה לכל היותר 14 אחוזים, אם נלאים.

אמיר אוחנה: מה זה נלאים?

אמיר אוחנה: הגז כבר היום מהזולים בעולם ואם אנחנו רוצים להגיע לוונצואלה, בואו נזכיר שבוונצואלה היום שטרות הכסף שווים פחות מנייר טואלט, אז אני לא רוצה לומר לכם מה הם עושים עם שטרות הכסף או מה הם יכולים לעשות אתם.

אמיר אוחנה: לשם אתם רוצים להביא אותנו?

קארין אלהרר: למה ללכת לפופוליזם?

אמיר אוחנה: מאה אחוזי פופוליזם שמענו עד עכשיו.

אמיר אוחנה: עכשיו נשמע קצת עובדות.

אמיר אוחנה: מחיר החשמל, לו יתייקר כפי שמדובר עליו ואנחנו כבר מבינים שהרי זה לא יקרה כי זה שימוע ואנחנו מבינים של-6 עד 8 אחוזים כנראה לא יתייקר, יהיה עדיין זול יותר מאשר בזמן שר האוצר יאיר לפיד.

קארין אלהרר: יאללה, יאללה.

אמיר אוחנה: מספרים, חבר'ה.

אמיר אוחנה: עדיין יהיה זול יותר.

מאיר כהן: אתה יודע, זה באמת פופוליזם.

מאיר כהן: אם רק תבדוק את העובדות.

מאיר כהן: אני לא רוצה להתחשבן עם אף אחד.

אמיר אוחנה: מיד חברת החשמל תאמר את העובדות.

אמיר אוחנה: את המספרים.

מאיר כהן: איזה משבר כלכלי היה ב-2003?

מאיר כהן: לפחות בהגינות.

אמיר אוחנה: ברוך השם ששר האוצר אז יובל שטייניץ, כאשר המשבר הכלכלי היה ב-2009, הוציא אותנו והמשק צמח.

מאיר כהן: אני יודע שקשה לכם ושאתם מנסים למצוא צידוקים.

אמיר אוחנה: המשק צמח והאבטלה בשפל.

מאיר כהן: חבל.

מאיר כהן: אתם מביישים את עצמכם.

תמר זנדברג: הכול טוב.

תמר זנדברג: הכול מצוין.

תמר זנדברג: האזרחים מאושרים.

איתן ברושי: הממשלה השתכרה והורידה את המס על אלכוהול.

מאיר כהן: פולקמן, לא הייתי רוצה להיות בכיסא שלכם.

מאיר כהן: הכול מתרסק לכם מול הפרצוף.

רועי פולקמן: כן הייתי רוצה להיות כיוון שיש עובדות.

רועי פולקמן: לכם אין שום דבר להראות.

מאיר כהן: יש עובדות.

מאיר כהן: ציבור שזועק.

מאיר כהן: עניים שזועקים.

מאיר כהן: יש עובדות וזאת העובדה הטובה ביותר.

רועי פולקמן: מי שנותן להם, זה אנחנו ולא אתם.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: חברים, נהנינו.

איתן כבל: נמשיך.

אמיר אוחנה: אדוני היושב ראש, יוקר המחיה הוא עניין רציני.

מאיר כהן: אוחנה, למדת לשמוע רק פוליטיקה.

מאיר כהן: אם תשמע את העניים, תשמע את העם, יהיה קצת יותר טוב.

רועי פולקמן: רק אתה שומע.

רועי פולקמן: ממש.

מאיר כהן: מסתבר שלא.

רועי פולקמן: 80 אחוזים מהמצביעים שלכם הם אנשי תל אביב.

מאיר כהן: גם את ה-80 אחוזים של המצביעים אתם מאבדים.

רועי פולקמן: אתם ממש מפלגת העם.

רועי פולקמן: ממש.

רועי פולקמן: כמה מצביעים בדימונה ל-יש עתיד?

מאיר כהן: רועי פולקמן, אתה לחוץ.

מאיר כהן: הרבה יותר מכחלון.

מאיר כהן: תאמין לי.

מאיר כהן: אתה רוצה עובדות?

תמר זנדברג: על מה אתם רבים?

תמר זנדברג: האזרחים כאן משלמים שמונה אחוזים יותר חשמל ואתם מתווכחים כמה מצביעים יש בדימונה.

תמר זנדברג: מה נסגר אתכם?

מאיר כהן: פולקמן, אתה מאוד מאכזב.

מאיר כהן: כשאתם לחוצים, אתם מאכזבים.

רועי פולקמן: ממש לא לחוצים.

מאיר כהן: תירגע.

רועי פולקמן: מאיר, אתה מדבר בשם העם?

מאיר כהן: בוודאי שאני בשם העם.

מאיר כהן: אתה, אל תדבר.

תמר זנדברג: כמה זמן ימשיך הוויכוח הזה?

תמר זנדברג: מה מצביע למי.

תמר זנדברג: מה יש לכם?

תמר זנדברג: השתגעתם?

איתן כבל: תמר, את צודקת.

איתן כבל: די.

איתן כבל: מספיק.

איתן כבל: פולקמן, אתה מחולל מהומות.

רועי פולקמן: אני?

רועי פולקמן: חס וחלילה.

רועי פולקמן: אני מדבר עובדות.

איתן כבל: די.

איתן כבל: מספיק.

איתן כבל: לא מתאים לך.

אמיר אוחנה: ידידיי הנכבדים, אפשר להגיד הרבה דברים על אנשים שמתמודדים במפלגות של פריימריז, אבל דבר אחד אי אפשר לומר עליהם - שהם לא מחוברים לעם.

אמיר אוחנה: אנחנו כל היום נמצאים בכל הערים ובכל היישובים ושומעים את האנשים.

אמיר אוחנה: אגב, מי מצביע לנו ומי מצביע לכם?

אמיר אוחנה: מי זה שמצטלם עם אפוד זוהר בווילה שלו בצפון תל אביב ומדבר על יוקר המחיה?

אמיר אוחנה: זה שלנו?

אמיר אוחנה: זה שלכם.

מאיר כהן: אוחנה, הדיון הזה הוא על יוקר המחיה.

אמיר אוחנה: העם מצביע לנו.

מאיר כהן: אם יש לך משהו לומר על יוקר המחיה, תגיד.

אמיר אוחנה: אתה אמרת תשמעו את העם.

אמיר אוחנה: אנחנו שומעים את העם.

מאיר כהן: אתה לא שומע את העם.

אמיר אוחנה: אתה יודע מה העם אומר?

מאיר כהן: אם היית שומע את העם, היית מדבר על יוקר המחיה ולא על פוליטיקה.

אמיר אוחנה: העם מרוצה.

אמיר אוחנה: מאיר, אתה יודע למה אני אומר את זה?

אמיר אוחנה: יש מדד האושר העולמי.

אמיר אוחנה: האו"ם בודק את זה.

אמיר אוחנה: לא הליכוד, לא ממשלת ישראל אלא האו"ם.

אמיר אוחנה: ישראל במקומות הראשונים כי העם אומר לכם שטוב לנו.

אמיר אוחנה: למה טוב לנו?

אמיר אוחנה: כי ישראל יקרה אבל היא לא מתייקרת.

אמיר אוחנה: תסתכל מתחילת השנה על מדד המחירים לצרכן – 1.1 אחוז.

אמיר אוחנה: נתונים.

אמיר אוחנה: סליחה שאני מטביע אותנו בנתונים.

אמיר אוחנה: 1.1 אחוז.

אמיר אוחנה: זה מדד יציב.

אמיר אוחנה: יש שיאמרו מופלג ביציבותו.

איתן כבל: משפט אחרון.

אמיר אוחנה: גם אם ישראל יקרה, היא לא מתייקרת.

אמיר אוחנה: גם אם אנחנו נראה את כל העליות האלה, אם יתממשו, יגיעו לכמה למשק בית לחודש?

אמיר אוחנה: 10 אחוזים?

אמיר אוחנה: 5 אחוזים?

אמיר אוחנה: אפילו לא חצי אחוז.

אמיר אוחנה: אלה המספרים.

אמיר אוחנה: עוד מעט נשמע את משרד האוצר מדבר על מספרים.

אמיר אוחנה: אלה המספרים.

אמיר אוחנה: אם כן, על מה אתם מדברים?

אמיר אוחנה: אנחנו מחוברים לעם.

אמיר אוחנה: אגב, המחאה הזאת לא מחוברת.

אמיר אוחנה: מחאת הגוצ'י והפראדה לא מחוברת לעם.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: חברים יקרים, תודה.

תמר זנדברג: מנותקים.

תמר זנדברג: מתנשאים.

תמר זנדברג: נמאסתם.

תמר זנדברג: איזו התנשאות.

תמר זנדברג: תתביישו לכם.

יעל כהן-פארן: אני רוצה להוריד את רמות הפופוליזם שהעלה כאן חברי חבר הכנסת אוחנה.

אמיר אוחנה: את יכולה רק להעלות אותן.

יעל כהן-פארן: תאמין לי, אתה פשוט לא יודע מה אתה מדבר ואני לא הפרעתי לך.

אמיר אוחנה: בגלל ארגוני הסביבה, אגב, אנחנו עדיין לא רואים את הגז בלווייתן שהיינו אמורים לראות.

איתן כבל: אמיר, אמרת לי שאתה ממהר.

איתן כבל: יעל, גם את אמרת שאת ממהרת.

יעל כהן-פארן: נכון.

לאה פדידה: כולם אשמים, חוץ מהם.

אמיר אוחנה: סביבתיים.

איתן כבל: אמיר, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

יעל כהן-פארן: אמיר, הכול במדינה הזאת יופרט כי הוא יודע באיזה צד הוא והוא יודע שהוא יתחבר לאלה שמקבלים.

אמיר אוחנה: כי אני לא רוצה להיות ונצואלה.

איתן כבל: אמיר, כיוון שאתה ממהר, אני קורא אותך לסדר פעם שנייה.

יעל כהן-פארן: אמיר היקר, אתה זורה חול בעיני הציבור.

איתן כבל: יעל, דברי אלינו ולא אליו.

יעל כהן-פארן: אני מנסה.

יעל כהן-פארן: הוא מפריע לי.

יעל כהן-פארן: חברי, תקשיבו, יותר מ-300,000 אנשים בישראל – ואני יכולה להתחיל להקריא לכם את הטבלה, מהיכן הם מגיעים – מקבלים הנחות בחברת החשמל.

יעל כהן-פארן: הנחה, זה אומר שהם מקבלים חינם חצי מהצריכה הממוצעת וזה גם אומר שהם חושבים על כל קוטש מעבר לצריכה הממוצעת כי הם יודעים שהם ישלמו עליו ואין להם.

יעל כהן-פארן: אלה אנשים שמקבלים הבטחת הכנסה, קצבאות מביטוח לאומי, נכים וקשישים.

יעל כהן-פארן: אתה כנראה לא שמעת עליהם למרות שאני מניחה שאחוזים רבים מהם בוחרים בך.

אמיר אוחנה: תאמיני לי שאני מחובר אליהם הרבה יותר ממך.

יעל כהן-פארן: לא.

איתן כבל: אמיר, די.

אמיר אוחנה: אם היא תטיח בי, אני אענה לה.

יעל כהן-פארן: אתה היית בבתים של אנשים שלא מדליקים חימום בחורף?

אמיר אוחנה: כן, ודאי שכן.

יעל כהן-פארן: אז היית מקשיב להם.

לאה פדידה: זאת הבעיה.

לאה פדידה: הם מצביעים לכם ואתם דופקים אותם.

אמיר אוחנה: זאת הבעיה?

אמיר אוחנה: את חושבת שהעם טיפש?

אמיר אוחנה: העם יודע למה הוא מצביע לנו.

לאה פדידה: אתם דופקים אותם והם מצביעים לכם.

אמיר אוחנה: כי העם חכם.

אמיר אוחנה: לא רוצים להיות ונצואלה.

אמיר אוחנה: לא רוצים קומוניזם.

יעל כהן-פארן: אחד הדברים שהממשלה עשתה יותר מכל בשלוש השנים האחרונות מאז מתווה הגז זה לשקר לציבור.

יעל כהן-פארן: לשקר.

יעל כהן-פארן: אני מאוד מסכימה עם הדברים שאמר כאן יושב ראש המחנה הציוני אבי גבאי.

יעל כהן-פארן: תשמעו, מתווה הגז הזה עשה מהלך כזה שקודם כל הוא קיבע כאן מונופול שגובה מחירים מופקעים מהציבור הישראלי.

יעל כהן-פארן: השקר הגדול ביותר הוא ששר האוצר וראש הממשלה הלכו ואמרו – והם לא מפסיקים, ואתמול שמענו את שטייניץ במליאה כשהוא עשה פיליבסטר לעצמו כי לא היה להם רוב לאשר את שר הביטחון – שאנחנו נקבל את המאות מיליארדים מהגז .

יעל כהן-פארן: הם לא אומרים דבר אחד פשוט וקטן וזה שמאות המיליארדים האלה, זה על חשבוננו.

יעל כהן-פארן: זה מהכיס שלנו.

יעל כהן-פארן: קודם כל, אלה לא מאות מיליארדים אבל נשים את זה בצד.

יעל כהן-פארן: זה מהמחירים שאנחנו משלמים על הגז הזה.

יעל כהן-פארן: למה?

יעל כהן-פארן: כי לפני שהיה ששינסקי, המחיר של הגז שנדון בין תמר וחברת החשמל היה סביב 4-4.5, וגם זה הרבה, ואחרי ששינסקי – שש עם הצמדות מטורפות.

יעל כהן-פארן: מה זה אומר?

יעל כהן-פארן: ברור מאוד, אבל על זה לא מדברים, שכל המס הזה גולגל על הציבור.

יעל כהן-פארן: כולו.

יעל כהן-פארן: כל כולו.

יעל כהן-פארן: את המס הזה אנחנו גם נראה רק בעוד כמה שנים טובות כי בינתיים הם מחזירים את ההשקעה שלהם ועוד 180 אחוזים.

יעל כהן-פארן: הפתרון העיקרי לזה הוא אחד: קביעת מחיר מרבי.

יעל כהן-פארן: אני ב-2013, עוד לפני שהייתי חברת כנסת, הגעתי לוועדת המחירים שדנה בכל הסיפור של לקבוע או לא לקבוע איזה פיקוח יעשו על מחירי הגז.

יעל כהן-פארן: המספרים שאני הבאתי מוועדת ששינסקי של עלות הפקה, זה פחות מדולר והיום אנחנו יודעים שאלה 30 סנט.

יעל כהן-פארן: המחירים האלה היו על השולחן.

יעל כהן-פארן: כל מי שישב בחדר פקח עיניים ולא הבין למה הבאתי את המספרים.

יעל כהן-פארן: אמרתי להם שזה מוועדת ששינסקי, מהערכות שהם עשו.

יעל כהן-פארן: הם לא רצו להקפיא מחירים, לפקח על מחירים והם עדיין יכולים לעשות את זה.

יעל כהן-פארן: גם אחרי המתווה, הם עוד יכולים לעשות את זה.

יעל כהן-פארן: זאת החלטה של שר האוצר.

יעל כהן-פארן: יש לו ועדת פיקוח על מחירים והוא יכול לכנס אותה.

יעל כהן-פארן: הוא יכול להחליט שהוא עכשיו מפקח על מחירים ויכול להוריד.

יעל כהן-פארן: אמרת 14 אחוזים אבל זה לא נכון.

יעל כהן-פארן: אלה 16 אחוזים מחיר הגז לחשמל.

יעל כהן-פארן: תוריד אותו בחצי, והורדת שמונה אחוזים למשק.

יעל כהן-פארן: משפט על המתחדשות.

איתן כבל: לא.

יעל כהן-פארן: אחר כך יתקפו אותנו.

איתן כבל: אני מבקש, לא.

יעל כהן-פארן: הכול כאן פופוליזם, החל משטייניץ במליאה אתמול, ואתה אמרת את זה.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: לפני שאני עובר לנציגי הציבור, אני חושב שאני צריך להתחיל עם האנשים שבאים מהשטח ומציגים.

איתן כבל: אני מבקש מדוד מזרחי, יוזם מחאת האפודים הצהובים, בבקשה.

דוד מזרחי: בוקר טוב.

דוד מזרחי: שלום לכולם.

לאה פדידה: אתה כבר יודע שאני המחנה הציוני ולא יש עתיד?

לאה פדידה: הוא צרח עלי.

דוד מזרחי: בשבוע שעבר ביום רביעי אני ראיתי שחברת החשמל מתכוונת להעלות את מחירי החשמל בין 8 ל-10 אחוזים.

דוד מזרחי: אני מטפל באימא חולה נכה.

דוד מזרחי: אבא שלי נפטר לפני שנה.

דוד מזרחי: בתוך יומיים הצלחנו להוציא 2,000 אנשים באפודים זוהרים והאפודים הזוהרים הולכים להאיר ולעורר הרבה מאוד משפחות רווחה ומשפחות ממעמד הביניים, קשישים ונכים.

דוד מזרחי: ותודה רבה גם להתאחדות הסטודנטים שהחליטה להצטרף אלינו.

דוד מזרחי: אנחנו רק ביריית הפתיחה ורק בהתחלה.

דוד מזרחי: יוקר המחיה נוגע כאן בכל כך הרבה משפחות במדינת ישראל.

דוד מזרחי: אני חי משכר מינימום וצריך לטפל באימא חולה.

דוד מזרחי: אני כאן עכשיו פונה למנכ"ל חברת החשמל.

דוד מזרחי: לו ותעלו בשקל אחד את מחירי החשמל, אנחנו נגיע אליכם מחוץ לבית, נייצר לכם הפגנות שלא נראו בתולדות מדינת ישראל.

דוד מזרחי: מספיק לפגוע באנשים הכי חלשים.

דוד מזרחי: אני הייתי ילד רעב.

דוד מזרחי: יושב כאן מולך ילד רעב שבחורף אבא שלו היה מחביא את חשבונות החשמל במגירה והיה מפחד שלא תגיעו אלינו לבית ותסגרו לנו את החשמל.

דוד מזרחי: אני כאן היום מייצג את כל הילדים הרעבים במדינת ישראל שמפחדים שהאבות שלהם ישלמו את החשמל או לא ישלמו את החשמל.

דוד מזרחי: נשלם את חשבון החשמל, את חשבון המים או נקנה את האוכל או נקנה את התרופות.

דוד מזרחי: חאלס, די, נמאס לנו, נחנקנו מכל המילים היפות.

דוד מזרחי: אנחנו כאן רוצים היום להגיד בקול ברור.

דוד מזרחי: אני הייתי מצביע, לצערי הרב, לליכוד במשך שנים.

דוד מזרחי: הליכוד בגד בנו והליכוד ירק לנו בפנים.

דוד מזרחי: הליכוד ירק לנו בפנים ובגד בנו, בפריפריה החברתית והגיאוגרפית.

דוד מזרחי: השפלתם אותנו ושיקרתם לנו.

דוד מזרחי: איפה אתה מר אוחנה?

דוד מזרחי: איפה אתה?

דוד מזרחי: יצאת כבר.

דוד מזרחי: ברחת.

דוד מזרחי: במשך שנים הליכוד פוגע בשכבות הכי מוחלשות והכי חלשות.

דוד מזרחי: אל תספרו לנו יותר סיפורים.

דוד מזרחי: במשך חודשים היו משלמים 500 שקלים לפלאפון לחודש, שנים על גבי שנים היינו פראיירים ופתאום היום אנחנו משלמים 50 שקלים לחודש.

דוד מזרחי: אנחנו יודעים שאפשר לייצר דרך.

דוד מזרחי: אני לא מומחה לכלכלה אבל אנחנו יודעים בוודאות שאפשר לייצר דרך שלא תפגעו בלחם ולא תפגעו במחירי החשמל ולא תפגעו במחירי המים.

דוד מזרחי: אני שוב קורא עכשיו לכל אזרחי מדינת ישראל.

דוד מזרחי: אנחנו ממשיכים לצאת וכחלון אמר לנו אתמול להוריד את האפודים ולהכניס לארון.

דוד מזרחי: אנחנו מוציאים את האפודים ואנחנו כאן שמים את האפודים עלינו ולא נוריד אותם.

דוד מזרחי: אנחנו שמים כאן את האפודים עלינו.

דוד מזרחי: יש לפחות 10,000 אנשים שיצאו אתנו לרחוב במוצאי שבת והאפודים האלה הם אפודים זוהרים והם יאירו ויעוררו הרבה לבבות של אנשים שבורים, של אנשים שאתם מדכאים, שלך אנשים שאתם מפחידים.

דוד מזרחי: אם אתם בחורף תנתקו לאיזו משפחה קשת יום או לנכים או לקשישים או למשפחות רווחה את החשמל – אתם תראו הפגנות שלא נראו במדינת ישראל.

דוד מזרחי: תאבי בצע.

דוד מזרחי: שיכרון כוח.

30696: כיושב ראש התאחדות הסטודנטים אני חייב לחזק אותו.

30696: אנחנו יחד עם עוד הרבה גופים התחלנו ביום שישי, אבל זאת רק ההתחלה.

30696: כמו שדוד אמר, בסוף הציבור סובל.

30696: תסלחו לי חברי הכנסת, אתם רבים ביניכם מי מצביע ועל מי ועל מה, אבל את הציבור זה לא מעניין.

30696: את הציבור מעניין כמה חשמל הוא ישלם, כמה מים הוא ישלם, כמה הוא ישלם כשהוא ילך לסופרמרקט.

30696: אף אחד לא ימרח אותנו בכל מיני סיבובים של אולי, אחר כך, אני אוריד לכם.

30696: עשו לנו כל מיני תרגילים של לפרוס את התשלומים עכשיו להרבה שנים.

30696: הגענו לכאן – הסטודנטים שהצליחו להיכנס כי חלק לא הצליח להיכנס – כדי לומר לך איתן כל הכבוד על הדיון הזה אבל אנחנו צריכים להמשיך ולא לעצור.

30696: מאבק לא מסתיים ביום אחד.

30696: במוצאי השבת הקרובה אנחנו נפגשים בשעה 7:30 בערב בקריית הממשלה בתל אביב ובכל רחבי הארץ, הציבור, הסטודנטים וכל מי שאכפת לו.

30696: אתם תמשיכו לדבר כאן ואנחנו ניתן את הרוח הגבית מהשטח.

30696: רק ביחד נעצור את זה.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: אני רק רוצה לומר לך שהדברים שלך על ילד רעב, נגעו ללב שלי.

איתן כבל: המלחמה שלך היא המלחמה שלנו.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: אדוני מנכ"ל חברת החשמל, בבקשה.

עופר בלוך: ראשית, כידוע מחיר החשמל לא נקבע על ידי חברת החשמל אלא נקבע על ידי רשות החשמל על פי סדרה שלך פרמטרים כלכליים שמשקפים את המחיר הריאלי של החשמל שצריך להיות לצרכן.

עופר בלוך: אנחנו פועלים, והיינו כאן גם במסגרת דיוני הרפורמה ובהזדמנויות אחרות, על מנת להתייעל ועל מנת לסייע לרשות החשמל בהורדת המחיר.

עופר בלוך: אחד הדברים שאנחנו עושים, וזה כבר נאמר, זה משא ומתן עם חברת תמר, עם שותפות תמר שהיא ספק הגז המרכזי שלנו.

עופר בלוך: המשא ומתן הזה התנהל עוד הרבה לפני שדיברו על עליית מחירים והוא בא מתוך מגמה לנסות ולפתוח הסכם חוקי שאושר בכל רשות אפשרית ונחתם ב-2012.

איתן כבל: מי דחף?

עופר בלוך: אני לא יודע.

עופר בלוך: לא הייתי שם.

איתן כבל: אבל אתה יודע למרות שלא היית.

עופר בלוך: ב-2012 היה משבר קשה במשק החשמל שנבע מהיעדר גז.

עופר בלוך: אני חושב שלקחת היום, כשאנחנו יושבים עם מאגר יחסית יציב ועוד שני מאגרים נוספים שאמורים להתחבר לחוף בקרוב, ולנסות להשיג על מה שקורה היום ל-2012 שהיה מצב משברי גם בחברת החשמל, גם במשק החשמל ובוודאי במשק הגז, לא היה גז, אני חושב שזה לא כל כך סביר.

עופר בלוך: אנחנו בהחלט פועלים על מנת לפתוח את הסכם הגז עם תמר מתוך מגמה להוריד אותו עוד לפני הפתיחה הרשמית של ההסכם ואפשרות הורדת המחיר שהיא במחצית 2021.

עופר בלוך: אלה הפעולות שאנחנו עושים.

עופר בלוך: מעבר לזה אנחנו עובדים בשיתוף פעולה, אני חושב, עם רשות החשמל על מנת לנסות ולמצוא את האפשרויות, על מנת להקטין את גובה העלייה.

עופר בלוך: ברור שזה אינטרס של כולנו.

איתן כבל: ברשותך אדוני המנכ"ל, אני יודע שאתה לא היית בחלק מהמתווה ההוא או מההסכם, אבל אל תחשוב שאני מתכוון לעשות לך חיים קלים.

איתן כבל: אני רוצה לשאול אותך שתי שאלות.

איתן כבל: ראשית, אתה הרי יודע מי דחף לחתימת ההסכם וכבר אז היה ברור שמדובר במונופול.

איתן כבל: זאת אומרת, גם כשאתה רוצה לעשות מערוף למאן דהוא, אתה פועל בתוך כללי משחק, וכבר אז היה ברור שהמחירים שנחתמו אז היו מחירים שאנחנו נשלם עליהם מחיר כבד מאוד.

איתן כבל: אני מבקש את ההתייחסות של אדוני לנושא נוסף והוא מתי אתם נכנסים למשא ומתן לפתיחת החוזה.

איתן כבל: אם זה ב-2020, כפי שאומרים לי שזו הפעימה הבאה, זה כמעט להזריק תרופה למת.

עופר בלוך: לשאלתך אדוני היושב ראש.

עופר בלוך: אנחנו נמצאים במשא ומתן כבר מזה זמן.

עופר בלוך: זה לא שחיכינו לעליית המחירים על מנת לפתוח משא ומתן עם שותפי תמר.

עופר בלוך: אנחנו נמצאים במשא ומתן סגור, ארוך, שאני מקווה שבתקופה הקרובה יגיע לכלל מיצוי.

איתן כבל: מהניסיון שלי, עופר, ואתה מוערך על ידי, וניהלנו דין ודברים גם בסיפור של הרפורמה בחברת החשמל, כשאומרים לי בכל מה שנוגע לחברת החשמל דיונים מזה זמן – זה כמעט המתנה לבואו של משיח.

עופר בלוך: לא.

עופר בלוך: יש כאן שתי אפשרויות וזה נאמר בצורה מאוד ברורה על ידי הנהלת חברת החשמל והדירקטוריון שלה.

עופר בלוך: או שייפתח ההסכם ותהיה ירידה מסוימת במחיר הגז, או שנפנה לכלי הבא שיש לנו והכלי הבא הוא בוררות בין-לאומית.

עופר בלוך: אין לנו ברירה אחרת.

עופר בלוך: אני לא יכול להפסיק לשלם עבור הגז.

עופר בלוך: זה לא חוקי.

לאה פדידה: למה עכשיו?

לאה פדידה: התהליך הזה לא היה ידוע לפני הרבה זמן?

עופר בלוך: ההליך הזה נמשך.

עופר בלוך: מטבע הדברים משא ומתן מורכב עם קבוצת חברות אורך זמן.

קארין אלהרר: כמה זמן?

לאה פדידה: אבל בפברואר כבר אמרו שהמחירים יעלו ב-2019.

עופר בלוך: אני במשא ומתן מזה כחצי שנה.

מיכל בירן: המכרז הולך להיפתח רק עוד שנה.

עופר בלוך: כן, ואנחנו מקווים שיגיע לכדי מיצוי.

עופר בלוך: דרך אגב, זה לא משא ומתן הכי ארוך שניהלתי בחיים שלי.

עופר בלוך: ניהלתי משאים ומתנים הרבה יותר ארוכים.

איתן כבל: אמרתי שמה שקשור לחברת החשמל, אדוני יודע כמה זמן ניהלתם משא ומתן אבל זה לא נותן לנו את המענה.

תמר זנדברג: במקום לנהל רגולציה, מנהלים משא ומתן.

איתן כבל: ברשותך, אני רוצה לומר את הדבר הבא שאדוני יודע ואנחנו רוצים לנצל את הסיטואציה המשברית הזאת שזאת לא תהיה חצי שנה אלא שזה יהיה חודש, שאלה יהיו שבועיים, ואני אסביר למה אני מתכוון.

איתן כבל: העניין הוא שמדובר במונופול שאנחנו כל הזמן אומרים כריש, תנין, לווייתן, כל חיה שמשוטטת לה בים.

תמר זנדברג: תמר היא לא חיה.

איתן כבל: נכון.

איתן כבל: אני דיברתי על אחרים.

איתן כבל: יכולתי להתחיל מתמר אבל עוד נגלה אחד כזה בים.

איתן כבל: מה שאני ברשות

איתן כבל: כם מנסה לומר לך אדוני שהם יודעים את החולשות שאתה כמנכ"ל החברה נמצא בהן.

איתן כבל: הם יודעים והם ינצלו כל חולשה עד תום.

איתן כבל: כשאני אומר לנצל כל חולשה עד תום - כל נשימה זאת שנה, קל וחומר כשזה יבוא לעשות אתכם בדברים האלה.

איתן כבל: התביעה שלנו כאן היא במצבים משבריים מתנהלים באופן משברי.

איתן כבל: אי אפשר לבוא ולדבר במושגים של משבר ולהתנהג כאילו הכול בסדר.

איתן כבל: אנחנו במצב משברי וזה העניין.

איתן כבל: הציבור צריך לדעת – כולנו, חברי הכנסת, הממשלה בראש ובראשונה, שר האוצר, ראש הממשלה - שאתם קוראים להם ומודיעים שאתם נכנסים למרתון של משא ומתן.

איתן כבל: להגיד לי חצי שנה?

איתן כבל: אם לא הכרתי את חברת החשמל ואת גופי הגז, הייתי אומר שיכול להיות, אולי משיח יגיע והם צודקים.

איתן כבל: היי, זה לא יקרה.

איתן כבל: אני אומר לכם שאם לא תהיה הכרזה על מצב משברי, לא נתקדם כהוא זה.

איתן כבל: אני אומר זאת בצורה מאוד ברורה.

איתן כבל: זה מה שאני תובע מכם.

איתן כבל: זה מה שאני תובע מדירקטוריון החברה ותכף נגיע לרשות החשמל שהוא הדובר הבא וממנו גם נבקש כי לדעתי זו גם חובתך לתבוע את זה.

עופר בלוך: אדוני היושב ראש, אני לא יכול להוסיף מעבר למה שאמרתי.

עופר בלוך: אנחנו נמצאים בתהליכים מאוד מתקדמים של משא ומתן מתוך מגמה לפתוח את המחיר.

עופר בלוך: אנחנו גם חברה ציבורית.

איתן כבל: אני רוצה להזכיר לך מה זה ציבורית.

איתן כבל: למי היא קשורה?

איתן כבל: ציבורית, זה לא שהיא נסחרת בבורסה או יש לה מניות.

איתן כבל: ציבורית כאן, היא משרתת בראש ובראשונה את הציבור, אדוני המנכ"ל.

איתן כבל: חברת החשמל היום היא מונופול וזה דבר שצריך לזכור אותו.

איתן כבל: עד שהרפורמה תצא ותהיה ותתממש, וכתוצאה מהפעולה הזאת שכאן בוועדה הזאת נלחמנו עבורה, ותקפו אותנו מכל כיוון על הפעולה הזאת - שמונה שנים עד שנתחיל לראות את האור בקצה המנהרה, שזאת תהיה הפעולה שתנבע מהרפורמה.

איתן כבל: אלה דברים שצריך לומר אותם.

עופר בלוך: ראשית, חברת החשמל היא כן חברה ציבורית, מעבר לזה שהיא חברה שמשרתת את הציבור ואני חושב שהיא עושה זאת בצורה טובה ביותר במשך הרבה מאוד שנים.

עופר בלוך: לא כל דבר אני יכול לומר בפורום ציבורי.

עופר בלוך: מה שאני יכול להגיד זה שמתנהל משא ומתן אינטנסיבי ורצוף עם שותפות תמר על מנת לפתוח את מחיר הגז של חברת החשמל.

עופר בלוך: אני מקווה שתהיה תוצאה בזמן הקרוב.

איתן כבל: אני רוצה לשאול אותך שתי שאלות אחרונות.

איתן כבל: מה יקרה אם המשא ומתן לא יעלה תוצאות?

איתן כבל: מה בכוונתכם לעשות?

איתן כבל: האם יש לכם אופציות נוספות?

עופר בלוך: אמרתי, אדוני היושב ראש.

עופר בלוך: במסגרת הסכמים בין חברות יש אפשרות לפתוח הסכם בצורה של בוררות.

עופר בלוך: אנחנו נפנה לבוררות לפתיחת ההסכם ולהורדת המחיר.

עופר בלוך: זה מנגנון משפטי שנמצא בתוך ההסכם.

עופר בלוך: אנחנו הודענו לשותפות תמר שבמידה ולא תהיה היענות לפתיחת המחיר עכשיו, אנחנו נפנה לבוררות.

איתן כבל: תודה.

אבי (אברהם) גבאי: יש גורם אחד שלא נמצא כאן וזה דירקטוריון חברת החשמל.

אבי (אברהם) גבאי: זה הדירקטוריון שהנחה את המנכ"ל במתווה הגז לא להתנגד למתווה הגז.

אבי (אברהם) גבאי: מתווה גז שאמר שהם ישלמו 6 דולר והמתחרים שלהם 4.70 דולר.

אבי (אברהם) גבאי: טירוף הדעת.

איתן כבל: נכון.

איתן כבל: זה יעלה 6.40, נכון?

קריאה: עכשיו זה 6.10.

איתן כבל: אני יודע.

עופר בלוך: 6.25.

מיכל בירן: זה מופקע מכל כיוון.

איתן כבל: זה ברור שזה מופקע אבל אני אומר שגם במופקעות אתה צריך שזה יהיה במקום הנכון של המופקעות.

אבי (אברהם) גבאי: חברת חשמל צריכה לדרוש מהממשלה שיהיה פיקוח מחירים על הגז כמו שיש פיקוח מחירים עליה.

אבי (אברהם) גבאי: זאת הדרך הנכונה.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: תמר זנדברג, בבקשה.

תמר זנדברג: תודה.

תמר זנדברג: ממש סליחה, אני צריכה ללכת לישיבה אחרת.

תמר זנדברג: חברות וחברים, אנחנו יושבים כאן ומנהלים דיון מאוד מאוד מנומס ומתעלמים מזה שאנחנו היינו כאן בארבע השנים האחרונות ובשש, בשבע ובשמונה השנים האחרונות.

תמר זנדברג: היינו כאן.

תמר זנדברג: את הדיון הזה על פתיחת החוזים ועל המשא ומתן – איזו מדינה מנהלת משא ומתן עם חברות פרטיות שהיא צריכה להטיל עליהן רגולציה?

תמר זנדברג: את כל הדברים האלה, היינו כאן ואמרנו והצבענו.

תמר זנדברג: וצחקו עלינו.

תמר זנדברג: אני רואה גם את הפעילים של המחאה האזרחית שבאו לכאן עם טבלאות ובאו לכאן עם שורות הרווח משותפויות הגז.

תמר זנדברג: כל הדברים האלה היו כאן, איתן, אצלך בוועדה.

תמר זנדברג: הם היו.

תמר זנדברג: והנה, זה מתממש לנגד עינינו ואותם אנשים – לא משנה אם הם אותם אנשים או לא, זה לא חשוב – מעונבים, עם הז'קטים, יושבים ונותנים לנו את אותם דברים על המשא ומתן ועל פתיחת החוזים.

תמר זנדברג: חברות וחברים, בואו, לפחות עכשיו תאמרו טעיתם.

תמר זנדברג: תודו.

תמר זנדברג: תלכו ותכו על חטא ותטילו את הפיקוח על המחירים.

תמר זנדברג: בסוף להחלטות האלה יש תוצאה בבית של דוד מזרחי, במשפחה שלו.

תמר זנדברג: כשהייתי אצלך לפני שנה בשבעה של אבא שלך זכרונו לברכה, בדיוק דיברנו על הדברים האלה.

תמר זנדברג: זה הכול הולך ומתממש לנגד עינינו, בדיוק כמו שצפינו, בדיוק כפי שאצלך בוועדה ידענו וקיימנו כאן את הדיונים עוד מהתקופה שעשו כאן הצגות, מהתקופה של אופיר אקוניס, מששינסקי 1.

תמר זנדברג: אחר כך ששינסקי 2, אחר כך מתווה הגז אצלך.

תמר זנדברג: זה הולך לכיוון אחד שעכשיו קורה.

תמר זנדברג: איפה ההכאה על חטא?

תמר זנדברג: איפה אלה שאומרים שזה במשמרת שלנו וטעינו?

תמר זנדברג: עכשיו מה עושים?

תמר זנדברג: עולם הפוך.

תמר זנדברג: לתשובה ולשותפויות הגז הפרטיות נתנו מונופול שמנהלים אתו עכשיו משא ומתן מאוד מאוד מנומס ואת חברת החשמל שלנו הולכים להפריט ברפורמה.

תמר זנדברג: עולם הפוך.

תמר זנדברג: במקום שהציבורי יהיה שלנו ולא מופרט ואנחנו נפקח בשם הציבור על החברות הפרטיות, עושים הפוך.

תמר זנדברג: עכשיו מתפלאים למה המחיר עולה ולמה כל מה שידענו וכל מה שהיה כתוב במצגות הולך ומתממש ושולחים את חברי הכנסת.

תמר זנדברג: אתה יודע, אמיר אוחנה ורועי פולקמן שישבו כאן בשם שתי מפלגות השלטון והסבירו לנו שהכול טוב ואין מה לעשות והמחירים לא עולים, יושב נציג חברת חשמל - - -

רועי פולקמן: אחד עדיין יושב כאן.

תמר זנדברג: יושב נציג חברת החשמל ומסביר למה אכן המחירים עולים אלא שאין מה לעשות וצריך לפתוח את השותפויות.

תמר זנדברג: מילה אחרונה שאני חייבת לומר.

תמר זנדברג: כל הדבר הזה לא מנותק גם מהקיצוצים הרוחביים, שני קיצוצים בחודש האחרון במשרדי הממשלה.

תמר זנדברג: זה לא מקרה שהחברות המסחריות מאז המחאה החברתית לא העלו מחירים.

תמר זנדברג: הם לא העלו מחירים כי המחיר – ויש לנו כאן מצגת מאוד יפה, ראיתי שזה נכתב לבקשתו של רועי פולקמן, הדוח של מרכז המחקר והמידע, באמת עבודה מצוינת שעושה מרכז המחקר והמידע – אבל אנחנו יודעים משהו אחד על חברות מסחריות.

תמר זנדברג: הן מעלות מחירים לא כשצריך אלא כשאפשר, כשהציבור מוכן להסכים עם זה.

תמר זנדברג: לכן מה שלא עשו מאז המחאה החברתית, מאז 2011, מאוד נזהרו, עכשיו, כשרואים שהממשלה מקצצת בתחבורה הציבורית, מקצצת בחינוך, מקצצת ברווחה, מקצצת בביטחון האישי, אז אפשר.

תמר זנדברג: אז הבינו שיש כאן ציבור כביכול פראייר, שלא יצא למחאה כשזה קורה.

תמר זנדברג: עכשיו - תודה לכם האפודים הצהובים שאתם מייצגים את כולנו – יוצאים לרחוב כדי לומר שזה לא יעבור ולא נשתוק יותר.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: חברת הכנסת לאה פדידה.

איתן כבל: לאחר מכן יושב ראש רשות החשמל.

לאה פדידה: אני חושבת שזה מתחיל במה שאמר חבר הכנסת אוחנה ויצא, שהוא בטוח שמצביעי הפריפריה בכיס שלו.

לאה פדידה: אני מציעה לו ולבנימין נתניהו לבדוק עמוק עמוק בתוך הכיס כי נראה לי שמזמן הפריפריה התעוררה ותראה לו את זה גם בקלפי.

לאה פדידה: החגיגה הגדולה הזאת שכולם הצהירו על מתווה הגז, בעצם את החגיגה הזאת משלם הציבור ואנחנו רואים את זה היום.

לאה פדידה: לבוא ולשאול בהיתממות מה הקשר בין מתווה הגז לבין עליית המחירים, אין לי מושג איך אפשר לשאול את השאלה הזאת.

לאה פדידה: מה שהכי מדאיג אותי זה שכל הזמן אנחנו רואים את מדיניות הממשלה ומה שהכי הלחיץ אותי בלימודי ניהול באוניברסיטה זה לא להתנהג בשיטת הטניס.

לאה פדידה: מה זה אומר?

לאה פדידה: מגיע כדור, מחפשים להחזיר אותו בחזרה.

לאה פדידה: הצלחנו – טוב.

לאה פדידה: לא הצלחנו – הציבור ישלם.

לאה פדידה: הכתובת שמחירי הגז יעלו הייתה על הקיר והכתובת הייתה על הקיר שהנגזרת מכך זאת עליית מחירים.

לאה פדידה: אבל כולם בשקט.

לאה פדידה: לא הצלחנו להעביר את זה מתחת לשטיח ועכשיו יוצאים לרחובות, בואו ננסה לפתור את זה.

לאה פדידה: מתחילים משאים ומתנים, מתחילים לצעוק, אנחנו נעשה רפורמה.

לאה פדידה: הרפורמה זאת להטוטנות של כחלון, להעביר כסף מכאן לשם ולזרות חול בעיני הציבור.

לאה פדידה: את הציבור לא מעניינות הסיסמאות, לא חישובי המחירים, לא לתת להם נוסחאות אלא הוא רוצה לחם, להוריד את המתג של החשמל ולחיות כמו שצריך.

לאה פדידה: אי אפשר לקחת מומחים שצועקים מזמן שמונופול זה דבר לא טוב, שהציבור משלם את המחירים ולשמוע אותם רק מתי שנוח.

לאה פדידה: אני מציעה באמת ובתמים שתפסיקו לנהל את המדינה הזאת בשיטת הטניס ותתחילו לנהל אותה מזווית הראייה של אותו אזרח ואזרחית כי מגיע למדינה שתחזירו להם גם את הגז שלקחתם וגם את יוקרם המחיה תורידו.

איתן כבל: יושב ראש רשות החשמל.

איתן כבל: אדוני, אני מבקש שתתייחס לכל הדברים אשר אמרתי.

איתן כבל: לאחר מכן פולקמן ואור-לי ברלב.

אסף אילת: בוקר טוב לכולם.

אסף אילת: אני אתחיל בעובדות.

אסף אילת: אנחנו כרגע נמצאים במהלך שימוע ועל פי השימוע המחיר הממוצע של החשמל אמור לעלות בכ-6 אחוזים ולצרכן הביתי בכ-7 אחוזים.

אסף אילת: הסיבה להתייקרות היא התייקרות של מחירי דלקים וכניסה מסיבית של אנרגיות מתחדשות.

אסף אילת: כמובן שהעלייה הזאת היא מאוד קשה.

אסף אילת: התפקיד שלנו הוא שמחיר החשמל יהיה כמה שיותר נמוך אבל צריך עדיין לומר שגם אחרי העלייה, בחמש השנים האחרונות מחיר החשמל ירד בכ-10 אחוזים אחרי העלייה וביחס לעולם אנחנו נמצאים ברבע התחתון של המדינות המערביות במחירי החשמל.

איתן כבל: אני רוצה להזכיר לאדוני את הדבר הבא.

איתן כבל: כל אחד בוחר לו את המדינה ואת ה-OECD שלו כשהוא רוצה.

איתן כבל: אני לא מדבר על השוואות.

איתן כבל: בשורה התחתונה, מהי ההשפעה, לא משנה, גם אם המחיר היה בחצי וההשפעה שלו היא כזו דרמטית על המשק בישראל מה שגורם לעליית מחירים, היא הנותנת.

איתן כבל: לזה צריך לתת את הפתרונות.

איתן כבל: תמיד כשנוח לנו, כל אחד בוחר לו באיזה בוקר הוא יתעורר, היכן משחת השיניים יותר זולה וכאן אנחנו זולים בזה.

רועי פולקמן: שאלת מה ההשפעה של מתווה הגז על מחיר החשמל.

רועי פולקמן: שאל שאלה ברורה.

איתן כבל: לא מתווה הגז.

איתן כבל: אני לא מדבר על זה.

רועי פולקמן: כמה זה משפיע?

איתן כבל: פולקמן, אחת משתיים, אם אתה לא הבנת את מה שאני אומר, אדוני יאמר שלא הבין.

רועי פולקמן: לא הבנתי.

רועי פולקמן: קוראים לזה מכדרר.

רועי פולקמן: תגיד לי ברור.

איתן כבל: פולקמן, אני עכשיו לא שואל אותך.

איתן כבל: אני מבקש תשובה מיושב ראש רשות החשמל.

איתן כבל: אדוני דבר אחריו.

רועי פולקמן: בהשוואה לעולם.

רועי פולקמן: אני לא מבין מה אתה שואל.

איתן כבל: לא שאלתי.

איתן כבל: אמרתי אמירה.

רועי פולקמן: אתה אומר השוואות ל-OECD.

רועי פולקמן: אתה בודק מחיר, ביחס למה?

רועי פולקמן: אתה רוצה לדעת מה ההשפעה של המתווה?

רועי פולקמן: בוא נשמע.

רועי פולקמן: לפחות אתה דבר עובדות.

איתן כבל: אני יכול לפרשן את עצמי בחיי?

רועי פולקמן: אני שואל.

איתן כבל: מה אתה מפרשן אותי?

רועי פולקמן: לא מפרשן.

איתן כבל: זה לא מה שאמרתי.

איתן כבל: אם אדוני יש לו ירידת שמיעה בצד ימין, יגיד לי.

איתן כבל: אני לא שאלתי אותו שאלה.

איתן כבל: אני קבעתי עובדה.

איתן כבל: היא טובה לך, לא טובה לך.

רועי פולקמן: לא הבנתי מה קבעת.

איתן כבל: אדוני יכול להגיד לא הבנתי.

רועי פולקמן: זה מה שאני אומר.

רועי פולקמן: לא הבנתי מה אתה אומר או שואל.

איתן כבל: זה פחות חשוב שתבין עכשיו.

מאיר כהן: רועי, תנשום.

קארין אלהרר: מה אתה בלחץ?

רועי פולקמן: אני רגוע לגמרי.

קארין אלהרר: ממש.

רועי פולקמן: יוקר המחיר, זה הבית שלי.

רועי פולקמן: אני יושב כאן.

מיכל בירן: זה הפריימריז שלו ללקק לכחלון.

איתן כבל: די.

רועי פולקמן: אני כמו דג במים כאן.

רועי פולקמן: יותר מזה אין.

פנינה תמנו: איך הוא לא יהיה בלחץ?

רועי פולקמן: שימו לב כמה זמן אני יושב כאן.

רועי פולקמן: זאת העבודה שלי יום יום במשך שלוש וחצי שנים.

איתן כבל: אין ספק.

איתן כבל: חברים יקרים, תודה.

אור-לי ברלב: לדפוק את הציבור.

רועי פולקמן: מתווה הגז, זה כל מה שאת מדברת עליו.

איתן כבל: בבקשה, יושב ראש רשות החשמל.

איתן כבל: אל תשתבלל בעקבות הדברים.

איתן כבל: השאלות עדיין עומדות על תילן.

אסף אילת: אני אשתדל לא להשתבלל.

אסף אילת: אנחנו נמצאים עכשיו באמצע שימוע.

אסף אילת: אנחנו קובעים את התעריף באופן עצמאי.

אסף אילת: כששר האוצר אומר שרשות החשמל קובעת את זה, זה כי הוא מכבד את החוק ואת זה שרשות החשמל קובעת את זה באופן עצמאי.

איתן כבל: נכון.

אסף אילת: אנחנו כמובן נגלה אחריות.

אסף אילת: משק החשמל הוא משק סגור.

אסף אילת: אין לנו מקורות תקציביים חיצוניים ולכן התפקיד שלנו הוא לראות שבאמת לאורך זמן משק החשמל נשאר יציב ויכול להכיל את כל עליות הדלקים.

איתן כבל: גם במחירים מופקעים כשאדוני יודע שהמחיר שחברת החשמל רוכשת הוא מחיר מופקע?

איתן כבל: גם אז אדוני יודע לשקלל את זה ולומר, כן, אני יודע?

אסף אילת: או כאן הרבה דיונים על חוזה הגז, גם בוועדה לביקורת המדינה.

אסף אילת: החוזה הזה אושר על ידי הממשלה, על ידי רשות החשמל, על ידי רשות ההגבלים העסקיים ועל ידי כל הרגולטורים.

אסף אילת: כמו שמנכ"ל חברת החשמל אמר לנו זה לא מספיק טוב, אנחנו כן שואפים להוריד את מחירי הגז.

אסף אילת: חברת החשמל בעידודנו תעשה את תשתיות הגז - - -

איתן כבל: אדוני היושב ראש הנאמן עלי, אל תיתלה באילנות לא גבוהים מהעבר.

איתן כבל: אני מנסה לתפוס אותך למקום אחר.

איתן כבל: אני מבקש שאדוני לא ייתן לי הסברים על העבר.

איתן כבל: אני יודע.

איתן כבל: הייתי שם.

איתן כבל: אתה לא היית אבל אני הייתי.

איתן כבל: אני מנסה לבוא ולומר לך ולשאול אותך זה התפקיד שלך לבוא ולומר.

איתן כבל: אני מבקש שתאמר לנו האם אדוני יודע לבוא ולהסתכל בעיניים פקוחות ולומר שאלה שלפניך, שהם ידעו באותו זמן, זה לא דיון שהיה מנותק, ואם אדוני רוצה – זה אפילו לא במיקרופישים באוניברסיטה העברית, זה היה כמעט אתמול.

איתן כבל: מה שאני מנסה לומר לך האם אדוני לא יודע לבוא ולומר כי הוא יודע גם איך העולם מתנהג, למרות שבעולם יש מקומות כמו שאמרת שהמחירים הם אחרים, רק לא הזכרת שיש שם גם תחרות.

איתן כבל: לבוא ולתת לנו דוגמאות מהעולם ולא לתת את זה אחת לאחת?

איתן כבל: בכל מדינה מתקיימת תחרות של משק חשמל פתוח ותחרותי.

איתן כבל: זו הסיבה שזה מוריד ולי לא צריך לספר.

איתן כבל: אני בקיא בזה, גם ביוקר המחיה וגם בדברים האלה.

איתן כבל: לכן אני מבקש מאדוני, יבוא ויאמר האם אין המחיר שחברת החשמל קונה היום – לא משנה גם אם הממשלה אישרה את זה – האם באמת הוא מחיר מופקע, כן או לא?

אסף אילת: שוב.

אסף אילת: ראשית, ההשוואה שעשיתי היא לגבי מחירי חשמל ולא לגבי מחירי גז.

אסף אילת: שנית, התפקיד שלנו הוא לנסות - - -

קארין אלהרר: אין קשר?

קארין אלהרר: אני לא מבינה.

אסף אילת: אני רק אומר.

איתן כבל: אל תוציאי אותו למקומות האלה.

אסף אילת: לשאלתך, יש קשר בין מחיר החשמל למחיר הגז.

אסף אילת: אני אמרתי עובדתית שמחירי החשמל בישראל הם ברבע התחתון של העולם המערבי.

אסף אילת: זה כמובן לא מספיק טוב לנו ואנחנו שואפים להוריד כמה שיותר.

אסף אילת: אותו דבר לגבי חוזה הגז.

אסף אילת: אני חושב שההחלטות שהתקבלו על ידי קודמיי בתפקיד הן החלטות סבירות.

אסף אילת: זה עדיין לא מונע מאתנו לשאוף להוריד את המחיר כמה שיותר.

איתן כבל: אם העבודה שתמר מוכרת במחירים יותר זולים לספקים פרטיים ולחברת החשמל שהיא החברה המרכזית הגדולה המשמעותית נמכר פי 1.5, משהו כזה, משניים-שלושה דולר אל מול 6.1 או 6.25?

איתן כבל: האם זה סביר בעיניך?

אסף אילת: הדבר הזה קרה בעקבות הצמדות שונות של חוזה הגז.

אסף אילת: באופן כללי אנחנו חושבים שחברת החשמל צריכה לקבל את המחיר הכי טוב במשק כי היא חברה הכי גדולה במשק.

איתן כבל: תודה רבה.

איתן כבל: יפה.

איתן כבל: זה חשוב שהדברים האלה ייאמרו.

איתן כבל: דרך אגב, הצמדות והסכמות, זאת לא אצבע אלוהים.

איתן כבל: בני אדם עושים את זה.

אסף אילת: כמו שמנכ"ל חברת החשמל אמר, אנחנו לא יושבים ולא עושים כלום אלא במסגרת החוזה שקיים, חברת החשמל מנסה למצות את כל הערוצים כדי להוריד את המחיר.

איתן כבל: האם יש לכם סמכות, אם בכלל, או שאתם רק כאלה, אתה קם בבוקר, אומר, איפה מחשב הכיס, ואני עושה חשבון, מה המחיר בעולם, ואני עושה אחד ועוד אחד, יוצא שתיים ועוד משהו, יוצא לי 2.5, אתה שולח את המחיר.

איתן כבל: בסוף ראש רשות החשמל – ואת באמת אדם שעמדותיו נאמרות בקול ברור – אני יכול לומר לך כאן האם אתם רואים את עצמכם רק כטכנוקרטים שמודים לשר האוצר שהוא מכבד אתכם ולא מתערב בעניין או שיש לכם גם אמירה מוסרית ציבורית לעובדה שהחברה הגדולה ביותר בישראל איננה מקבלת את מחיר הגז הזול ביותר שהייתה צריכה לקבל.

אסף אילת: מעבר להיותנו טכנוקרטים, אנחנו עושים פעולות רבות כדי להגביר את התחרות, כדי לעשות מכרזים סולריים, כדי ליצור שוק אנרגיות תחרותי.

דב חנין: אתה עונה ליושב ראש משהו אחר.

אסף אילת: ברשותך, אני רק התחלתי.

אסף אילת: קודם כל, בכל זאת אני אשלים את התשובה.

אסף אילת: אנחנו עושים פעולות רבות כמו הגברת התחרות בשדות סולריים ושוק אנרגיה תחרותי, תחנות כוח ודברים רבים שמורידים את מחירי החשמל.

אסף אילת: מעבר לכך, כמו שאמרתי, ראשית, אני חושב שההחלטות שהתקבלו לפניי היו החלטות סבירות.

אסף אילת: שנית, אני חושב שזה לא אמור היה לספק אותנו ואנחנו צריכים לנסות להוריד את המחיר כמה שיותר.

אסף אילת: שלישית, בטווח הארוך אני חושב שחברה גדולה כמו חברת החשמל צריכה ליהנות ממחירי גז מהזולים שיש במשק.

איתן כבל: תודה, אבל עדיין לא מבין, וזאת שאלה אחרונה.

איתן כבל: האם בעיניך סביר שמחיר הגז אז, ובוודאי היום, מגורמים מסביבנו שאפשר להביא אותו בצורה הרבה יותר זולה.

איתן כבל: זה מה שאמרתי.

איתן כבל: לפעמים צריך לבצע הפרה משתלמת.

איתן כבל: האם בתנאים הנוכחיים ברור שהחוזה היה חוזה נגד אזרחי מדינת ישראל?

איתן כבל: אין על זה ויכוח.

איתן כבל: השאלה שאני שואל את אדוני היא אחת, כי בסוף אני אומר את זה גם לרועי, ואני יודע מה נעשה כדי להוריד את יוקר המחיה, רועי, אני יודע, אבל בעניין הזה מכת המוות ביוקר המחיה, ולא סתם שר האוצר מנסה לעשות כל דבר כדי לשנות את זה.

איתן כבל: לא סתם.

איתן כבל: כי הוא יודע שהחטא הקדמון הוא חוזה הגז ותחת חוזה הגז כולנו יודעים, ולא סתם אמר אתמול אמירה שהוא רוצה לראות מי יעלה את המחירים, לא סתם אמר את זה, כי הוא יודע שסביב העניין של עליית מחירי החשמל יהיו גופים שינסו לנצל את המצב הזה ולא מעט כדי להעלות מחירים.

איתן כבל: זה העניין.

תמר זנדברג: כבר הודיעו.

איתן כבל: לכן אני מבקש ממך אדוני.

איתן כבל: אני עדיין לא מוותר לך.

איתן כבל: זה שאדוני מנומס כלפי חבריו וכלפי הממונים עליו, אדוני יזכור ומכאן ההערכה שלי אליו, כי כשמינו אותך, היה מאן דהוא שחשב שאתה הולך להיות אסקופה נדרסת וזה לא המצב לשמחתי.

איתן כבל: אני אומר מה אני מצפה ממך.

איתן כבל: אני מצפה ממך שתאמר כן.

איתן כבל: סבירות היא דבר יחסי וכשאתה יודע שהמחירים היום זולים לאין שיעור בשוק העולמי, האם בעיניך ההחלטות כפי שנראות היום הן סבירות?

איתן כבל: זה העניין.

איתן כבל: זאת הנקודה.

איתן כבל: העובדה שיש מונופול שחותם והמדינה סומכת את ידה, שהדרך היחידה שלו לצאת פעם ראשונה היא ב-2020, שזה יהיה בכלל דיון שאלוהים יודע מתי יסתיים.

איתן כבל: אלה השאלות.

איתן כבל: אלה הדברים שצריך להתמודד אתם.

איתן כבל: לא מתעסק עם מתווה הגז עכשיו, לא רוצה לדבר על מתווה הגז.

איתן כבל: הדיון הזה מבחינתנו סגור.

איתן כבל: העניין הוא המחיר.

איתן כבל: העניין הוא חוזה שכולם ידעו שמישהו הולך להרוויח ממנו על גב הציבור הרבה כסף וממשיך להרוויח.

איתן כבל: מעודדים אותנו כי כריש-תנין כשיהיה, זה ישנה את המצב.

איתן כבל: אלה הדברים שצריך שייאמרו.

איתן כבל: אני עוד אחזור אליך יותר מאוחר.

איתן כבל: רועי פולקמן בבקשה ואחריו אור-לי ברלב.

רועי פולקמן: תודה אדוני היושב ראש.

רועי פולקמן: אני אומר שני דברים ודוד, אני בכוונה רוצה לדבר אלך כי בעיני אתה היחיד שאמרת משהו אותנטי בדיון כאן.

רועי פולקמן: רם שפע שיושב כאן הולך להתמודד בפריימריז של מפלגת העבודה.

רועי פולקמן: אורלי, הטיקט שלה הוא מחאת הגז כבר שלוש שנים.

פנינה תמנו: מה זה קשור?

פנינה תמנו: איך זה קשור?

מיכל בירן: הפריימריז שלך זה ללקק לכחלון וזה מה שאתה עושה.

פנינה תמנו: רועי, זה לא לעניין.

פנינה תמנו: הוא בחור צעיר ונמרץ.

פנינה תמנו: הוא לא רק סטודנט.

לאה פדידה: מי שמתרסק בסקרים, זה כחלון.

רועי פולקמן: לא דיברתי על סקרים.

רועי פולקמן: בינתיים אני היחיד שיושב כאן - - -

איתן כבל: חברים, אני לא מציע לנו.

איתן כבל: גם אם רם שפע ובעזרת השם יתמודד בתוך רשימת המחנה הציוני, יבורך.

פנינה תמנו: למרות שזאת המפלגה הלא נכונה.

רועי פולקמן: יבורך.

רועי פולקמן: לא אמרתי שלא.

רועי פולקמן: יבורך.

איתן כבל: הוא לפחות יתמודד.

איתן כבל: לא יתמנה.

רועי פולקמן: הכול בסדר.

רועי פולקמן: לא אמרתי שזה לא בסדר.

פנינה תמנו: רועי, אמנם הוא מתמודד במפלגה הלא נכונה, אבל לדעתי זה לא נכון להתייחס לזה בדיון הזה.

פנינה תמנו: זה בחור שעומד בראש התאחדות הסטודנטים.

רועי פולקמן: אני רוצה לומר לך משהו דוד, וזאת דוגמה טובה למה שקרה כאן כי יש כאן צד מאוד מרכזי בדיון הזה שהוא פוליטיקה.

רועי פולקמן: פוליטיקה מפלגתית.

רועי פולקמן: רוב הנושא שמדברים עליו הוא מתווה הגז.

רועי פולקמן: למה?

רועי פולקמן: כי יש כאן לא מעט אנשים שהדבר היחיד שיש להם לומר בנושא הטיפול בשכבות החלשות, המחיר, מעמד הביניים, זה מתווה הגז כי אין להם משהו אחר.

רועי פולקמן: אני רוצה לומר לך דבר נוסף.

רועי פולקמן: לא סתם יושב ראש מפלגת העבודה – אני לא ראיתי אותו בוועדות הכנסת בשנים האחרונות, בכלל.

איתן כבל: אני הזמנתי אותו.

רועי פולקמן: אחלה.

רועי פולקמן: אבל הוא בא לכאן היום בשביל מסיבת העיתונאים שארגנו לו והלך.

רועי פולקמן: הוא לא נמצא כאן אף פעם, אפילו שעה וחצי או שעתיים לדיון, הוא לא נשאר.

רועי פולקמן: גם לי יש עוד שניים-שלושה דיונים אחרים במקביל ואני כאן.

איתן כבל: חברי הקואליציה רוצים לבוא לשבת.

איתן כבל: זוזו קצת, הם רוצים להיכנס.

איתן כבל: נו, בחייך.

רועי פולקמן: לא חשוב.

רועי פולקמן: בא לכאן יושב ראש מפלגת העבודה לשעה של הצגה ואיננו כאן.

רועי פולקמן: אפילו שעה דיון על יוקר המחיה, הוא לא יושב כאן.

לאה פדידה: זה לא המקצוע שלו.

לאה פדידה: אתה חבר כנסת, שב כאן.

רועי פולקמן: דוד, תראה, בסוף יוקר המחיה, ואני מאוד שמח שאתה ברחובות.

רועי פולקמן: אתה יודע למה?

רועי פולקמן: כי אנחנו מפלגה, מפלגת כולנו, שכל מה שאנחנו מתעסקים בו כל השנה וכל הזמן – ממשרד האוצר שיש בו שר שזה חלום חייו לטפל בשכבות החלשות וזה מה שהוא עושה כל היום - - -

מיכל בירן: זה עצוב שזה לא עבד.

רועי פולקמן: בד.

רועי פולקמן: תכף נדבר על עבד או לא עבד.

רועי פולקמן: תכף נדבר על עובדות.

פנינה תמנו: מה עבד?

פנינה תמנו: יכולתם להוריד מסדר היום את החוקים הפופוליסטיים והפרסונליים.

רועי פולקמן: זה דיון אחר.

פנינה תמנו: אתם נמצאים שם ומצביעים על חוק גדעון סער בזמן שמעלים מחירים.

פנינה תמנו: בחייך, רועי, זה מה שעשיתם בשבוע שעבר כשהודיעו שהמחירים עולים.

רועי פולקמן: יוקר המחיה הוא מאבק סיזיפי ויש כאן נייר של גוף מקצועי ואובייקטיבי שנקרא מרכז המחקר והמידע של הכנסת והוא אמר שהירידה בלא מעט פרמטרים.

רועי פולקמן: אם תסתכל בעמוד 6 בנייר, הם דיברו על מה קרה למחירים בקדנציה של כחלון, במזון, בהלבשה ובהנעלה.

רועי פולקמן: היכולת לסיים חודש, עליה אתה דיברת, היא שילוב של הרבה מאוד גורמים.

רועי פולקמן: אם כן, ראשית, שכר המינימום שעלה ב-1,000 שקלים, הוא לא עלה מהשמיים.

רועי פולקמן: זה לא עלה בקדנציה הקודמת אלא זה עלה עכשיו.

רועי פולקמן: מס הכנסה שלילי שהוא דרך אדירה להוריד את שיעור העוני, אני ראיתי עכשיו את נתוני מדד העוני של ישראל, את מדד ג'יני ואנחנו בשיעור נמוך של 18 שנים.

רועי פולקמן: קרב ארוך.

רועי פולקמן: קרב ארוך מאוד.

רועי פולקמן: אבל המדד של אי השוויון בישראל ושיעורי העוני ירדו בשלוש השנים האחרונות.

רועי פולקמן: מה הוביל את המהלכים האלה, ותכף נדבר על עוד כמה נתונים.

דוד מזרחי: למה אף אחד לא מרגיש את זה?

רועי פולקמן: רגע.

רועי פולקמן: קודם כל, לא נכון כי חיילים שהכפילו להם שכר, מרגישים את זה.

רועי פולקמן: קשישים שהיו מקבלי הבטחת הכנסה וקיבלו עוד 500, לא יכולנו כרגע לתת להם עוד 1,000 אבל אנחנו ניתן להם עוד 1,000 אבל כרגע נתנו להם 600 – הם הרגישו את זה.

פנינה תמנו: הקשישים ממש מרגישים את זה.

רועי פולקמן: כשנתנו טיפולי שיניים, מרגישים את זה.

מיכל בירן: במחיר למשתכן מחכים כל כך הרבה זמן וכלום לא קורה.

רועי פולקמן: הורים לילדים קטנים שלחו ילדים לקייטנות של החופשים שחסכו להם אלפי שקלים.

לאה פדידה: אתם עשיתם את זה?

רועי פולקמן: ודאי.

רועי פולקמן: הממשלה שאני חבר בה.

פנינה תמנו: אתה פשוט שקרן.

מאיר כהן: דבר עובדות.

פנינה תמנו: אתה יושב כאן ומשקר, רועי.

פנינה תמנו: אתה יושב כאן ומשקר.

דוד מזרחי: איך הגעתם לדבר על זה?

דוד מזרחי: אנחנו מדברים על החשמל שמתכוונים להעלות את המחיר שלו.

רועי פולקמן: אתה צודק.

רועי פולקמן: אני תכף אדבר על זה.

לאה פדידה: ומחיר הלחם.

דוד מזרחי: מה עשיתם כאן שלוש וחצי שנים?

רועי פולקמן: אני מיד אגיד.

רועי פולקמן: חוץ ממחירי החשמל, שזה נושא מאוד מאוד חשוב ואני אתייחס אליו - - -

מיכל בירן: כחלון היה מנוע מלהתערב בו כשהוא יכול היה באמת להשפיע.

רועי פולקמן: אני מבין שהטריק היחיד שיש למפלגת העבודה זה לדבר על זה, כי מה הם יגידו?

איתן כבל: תתקן.

איתן כבל: המחנה הציוני.

רועי פולקמן: המחנה הציוני.

רועי פולקמן: בדיור למשל אנחנו הגענו בתקופת משבר בה המחירים עלו ב-8 אחוזים בשנה.

רועי פולקמן: אחרי מחדלים של עשור של ממשלות, פעם ראשונה, ואני כל שבוע פוגש חבר'ה בכל הארץ.

רועי פולקמן: הייתי לפני שלושה שבועות באירוע בדימונה וניגשו אלי שם חבר'ה שמרוויחים בקושי שכר מינימום ופעם ראשונה קיבלו דירה במחיר של כ-750,000 שקלים בדימונה בשכונה מעולה, דירה חדשה מקבלן.

מיכל בירן: דבר על אלה שכותבים לך שזכו במחיר למשתכן ולא זז כלום.

מאיר כהן: את אותה דירה מכרו ב-450,000.

דוד מזרחי: בואו נהיה קונקרטיים.

דוד מזרחי: מה אפשר לאנשים שמתלבטים אם לחמם את הבית שלהם או לא?

רועי פולקמן: אני מיד אומר לך.

דוד מזרחי: מה אתה אומר לאנשים שמתלבטים אם לקנות תרופות או לא לקנות תרופות?

רועי פולקמן: לחלוטין מסכים.

דוד מזרחי: אתם חישמלתם אותנו.

רועי פולקמן: אתה צודק במחירים ואנחנו מדי נדבר.

דוד מזרחי: שלטון כוח.

רועי פולקמן: אני אומר שאנחנו יום יום עובדים בשבילך.

רועי פולקמן: המחירים של מזון בישראל, שאלה מונופולים אדירים, יש חברות ששולטות בשוק המזון - - -

דוד מזרחי: לכן רגולציה.

רועי פולקמן: מה קרה כאן לדגים, מה קרה לגבינה הצהובה ומה קרה לשכר הריאלי.

איתן כבל: אל תנהל עכשיו את משק החשמל.

איתן כבל: אל תיפול לעניין הזה.

רועי פולקמן: הטיפול ביוקר המחיה בישראל הוא שילוב בין מודעות צרכנות לבין הפעילות של הממשלה שמבצעת מעשים בהובלת שר האוצר.

לאה פדידה: מי אחראי?

לאה פדידה: הציבור.

לאה פדידה: מי אשם?

לאה פדידה: הציבור.

רועי פולקמן: לא סתם הגידול הדרמטי במשרדים האזרחיים ולא סתם ההגדלה של הנטו של הרבה מאוד משפחות במדינת ישראל.

רועי פולקמן: לגבי החשמל.

רועי פולקמן: אכן, כמו בהרבה תחומים, הרי לא הכול זה מטה קסם.

רועי פולקמן: יש פתרונות של מפלגת העבודה שמדברים על פיקוח ועל הלאמה.

רועי פולקמן: אנחנו היינו כאן בדיונים האלה.

רועי פולקמן: והסכם הגז הוא הסכם שהרבה מאוד מהגורמים שהובילו אותו נעשו הרבה שנים לפני הממשלה הזאת, ועדיין ההסכם הזה הוא בעיצומה של רפורמת החשמל שבתוך שנתיים - אתה יכול לשאול את רשות החשמל – המחיר של הגז בתוך ההסכם הנוכחי, עוד לפני שהוא ייפתח, הולך ויורד.

רועי פולקמן: יש את הנתונים וכמובן הדבר היחיד שלא עשו כאן, לצערי, יושב ראש הוועדה שאנחנו שותפים יום יום לעבודה להורדת יוקר המחיה אבל מחיר החשמל בישראל במהלך שלוש השנים האחרונות ירד בשיעור ריאלי של שישה אחוזים בשלוש השנים האחרונות - - -

אור-לי ברלב: במקום ב-40 אחוזים.

רועי פולקמן: אבל ירד.

אור-לי ברלב: איזו התרגשות.

רועי פולקמן: דוד, אני אומר לך חד משמעית.

רועי פולקמן: יש לך כאן דיבורים ופוליטיקה כי אומרים ננצל הזדמנות.

רועי פולקמן: כל מה שיש להם לומר, זה ההסכם.

איתן כבל: משפט אחרון.

רועי פולקמן: אנחנו יום יום נלחמים כאן בשבילך ומביאים תוצאות במזון, בשכר מינימום, בחיילים, בדיור, בבנקים, בביטחון להורים לילדים.

רועי פולקמן: בכל דבר.

רועי פולקמן: הקרב הזה הוא ארוך אבל מי שנמצא בו – זה אנחנו.

רועי פולקמן: המחנה הציוני לא כאן וגם יש עתיד לא כאן.

רועי פולקמן: לכן זה האירוע.

פנינה תמנו: אין לי ויכוח עם הכוונות הטובות של כחלון, אבל נכשלתם.

רועי פולקמן: המשפט האחרון.

רועי פולקמן: דוד, הדבר היחיד שאני אומר כאן לכולם ולמצלמות - - -

לאה פדידה: הכול למצלמות.

רועי פולקמן: דברו עובדות.

רועי פולקמן: תראו מה קרה למזון, לדיור, להלבשה, להנעלה, למים ולדלק ולנטו של משפחה.

רועי פולקמן: יש עובדות.

רועי פולקמן: אפשר להילחם, אפשר לשפר.

לאה פדידה: והמחירים עולים.

איתן כבל: אני רוצה לבקש מחברי הכנסת, אני רוצה להקשיב לכל האנשים כאן.

איתן כבל: אור-לי ברלב, יושב ראש רשות המים וחברת הכנסת מיכל בירן.

איתן כבל: חברת הכנסת מיכל בירן.

אור-לי ברלב: אני חייבת לומר משהו לפולקמן.

איתן כבל: הוא לא הולך.

רועי פולקמן: אני כאן.

רועי פולקמן: אני בניגוד לאחרים כאן, זאת העבודה שלי.

איתן כבל: חברים יקרים, המלצות להדלקת משואה לא עכשיו.

מיכל בירן: אהיה מאוד ממוקדת.

מיכל בירן: רולניק פרסם היום שהוא ראה שהעלות של הפקת הגז היא 30 סנט.

רועי פולקמן: עוד טריק פוינט אחד.

רועי פולקמן: כל מה שיש לו להגיד, זה הסכם הגז.

רועי פולקמן: שכר מינימום והסכם הגז.

רועי פולקמן: מחירי המזון והסכם הגז.

איתן כבל: פולקמן, עכשיו די.

רועי פולקמן: זה מצחיק אותי שרולניק זה טריק פוינט אחד.

רועי פולקמן: זה כל מה שיש לו להגיד בכלכלה הישראלית.

מיכל בירן: במקרה הזה אני מאמינה לו.

רועי פולקמן: אין עוד נושאים?

מיכל בירן: תפסיק להפריע.

מיכל בירן: כשזה עולה להם 30 סנט, גם מעל ארבעה דולר, זה כל כך מופרך, שלא לדבר על כך שהם לא המציאו את הגז.

מיכל בירן: זה משאב טבעי שלנו.

מיכל בירן: זה בסדר.

מיכל בירן: הם השקיעו כסף, הם גילו אותו, הם הפיקו אותו, הם לקחו סיכונים, הם צריכים להרוויח.

מיכל בירן: כולנו מסכימים על כך.

מיכל בירן: בין זה לבין חזירות, יש מרחק עצום והאמת היא שאין דרך לסובב את זה.

מיכל בירן: ההסכם של מעל שישה דולר, זו הייתה הפקרות, שחיתות, בכסף שלנו.

מיכל בירן: אם יצא שאתם סוגרים אתם הסכם חדש, אתם תפרו את כל הכללים שלומדים בלימודי הכלכלה שיש יתרון לגודל, שהכי גדול מקבל את המחיר הכי יקר.

מיכל בירן: אני לא מכירה סיפור כזה בשום תחום.

מיכל בירן: כל אבירי השוק החופשי, זה לא אמור לעבוד כך.

מיכל בירן: מי שהכי גדול אמור לקבל את המחיר הכי נמוך ואנחנו, הציבור, אמור ליהנות מזה.

מיכל בירן: השיטות שלכם בנטו פופוליזם, הפחתות המכסים שזה פוגע בחקלאים אבל רמי לוי שגוזר קופון - - -

רועי פולקמן: זה מוריד מחירים.

מיכל בירן: עובדה היא שלא.

מיכל בירן: פולקמן, הכוונות של כחלון טובות.

מיכל בירן: אני לא כופרת בזה.

רועי פולקמן: תסתכלי על הנתונים.

מיכל בירן: נכשלתם.

איתן כבל: היא נתנה מילה טובה לכחלון.

רועי פולקמן: הנעלה, שמונה אחוזים הוזלה.

רועי פולקמן: הלבשה.

רועי פולקמן: מה את מדברת?

מיכל בירן: אתה מפריע לי.

מיכל בירן: ואתה לא תקרא לזה קומוניזם.

רועי פולקמן: קומוניזם של מפלגת העבודה.

מיכל בירן: הניאו ליברליזם שלך לא מוכיח את עצמו.

רועי פולקמן: פרוטקציוניזם.

איתן כבל: שלח לי מייל.

מיכל בירן: רועי, אתם שפכתם חצי מיליארד שקלים על הפחתת מכסים.

רועי פולקמן: נכון.

מיכל בירן: כאשר בכל תחום הפער בין מה שהצרכן היה אמור לקבל לבין מה שהגיע לכיס שלו, היה בקושי שליש ממה שהיה אמור להיות.

רועי פולקמן: ממש לא נכון.

מיכל בירן: זה בדיוק.

מיכל בירן: לסיום, עם כל ההערות שלך על פריימריז של אנשים אחרים, אנחנו נבחרים על ידי 60,000 אנשים.

מיכל בירן: אתה מלקק בישבנו של אדם אחד.

איתן כבל: די.

איתן כבל: את זה אפילו אני לא אומר.

מיכל בירן: אני אמרתי.

איתן כבל: עזבי.

רועי פולקמן: הנה, את לא תשבי לנהל דיון.

רועי פולקמן: ברור .

מיכל בירן: אני יושבת בוועדות הרבה מאוד.

איתן כבל: חברים יקרים, תשאירו את זה למדד השקיפות.

מאיר כהן: למדד הליקוק.

איתן כבל: אור-לי ברלב.

איתן כבל: וקנין ולאחר מכן יושב ראש רשות החשמל.

אור-לי ברלב: תודה.

אור-לי ברלב: למי שלא מכיר אותי, אני מהמובילים של המאבק במתווה הגז ובכלל במאבק למען השימוש המקומי בגז שלנו במחיר שהוא אפורדובל, שהוא סביר, כאשר כל המשק צריך להיות מבוסס על גז כאנרגיית ביניים בדרך אל האנרגיות המתחדשות.

אור-לי ברלב: עובדות.

אור-לי ברלב: חבר הכנסת פולקמן, ביקשת עובדות.

אור-לי ברלב: העובדות הן שחברות הגז החזירו את ההשקעה שלהן וכל מה ששמענו במשך כל השנים על המיליארדים והחיפושים והסיכונים, נגמר.

אור-לי ברלב: אין יותר.

אור-לי ברלב: דיווחו לבורסה שהחזירו את ההשקעה.

אור-לי ברלב: זה אומר שכל העלויות העודפות האלה ירדו ונשאר להם אותם 30 סנט שבשבוע האחרון כולנו כבר יודעים לומר – לשמחתי הרבה – ש-30 סנט עולה להם לייצר יחידה אחת והם מוכרים אותה בלמעלה משישה דולר.

אור-לי ברלב: זה 2,000 אחוזים תשואה.

אור-לי ברלב: האם שמעתם אי פעם על איזשהו עסק של 2,000 אחוזים תשואה?

אור-לי ברלב: אתם לא רוצים גם?

אור-לי ברלב: מכאן אנחנו מתקדמים הלאה.

אור-לי ברלב: יש דבר אחד מאוד מאוד עמוק, פשוט וקל לביצוע בסיפור יוקר המחיה.

אור-לי ברלב: עלויות החשמל, חלק מהעלייה נובע ממחיר הגז.

אור-לי ברלב: את זה אפשר לחתוך כבר עכשיו.

רועי פולקמן: כמה זה?

עיסאווי פריג': סוף סוף מישהו מדבר דברים לעניין.

רועי פולקמן: אני שואל.

רועי פולקמן: אורלי, כמה מהעלייה?

אור-לי ברלב: אם תהיה שקט ותשמע את דבריי עד הסוף, תדע.

איתן כבל: פולקמן, אל תפריע לה.

רועי פולקמן: שאלת הבהרה.

רועי פולקמן: לא מפריע אלא שואל שאלה.

איתן כבל: אני לא רוצה להוציא אותך כי אתה עושה לי כאן את היום.

רועי פולקמן: אני שואל שאלה.

אור-לי ברלב: כבר בעוד שעה יכול שר האוצר כחלון יחד עם שר האנרגיה שטייניץ לחתום על צו פיקוח מחירים ולחתוך את מחיר הגז למשל – שימו לב, אל תתעלפו – ב-75 אחוזים.

אור-לי ברלב: חשבון פשוט אני עושה אתכם.

אור-לי ברלב: אם אנחנו מורידים 75 אחוזים ממחיר הגז, אנחנו מגיעים למחיר של דולר וחצי.

אור-לי ברלב: דולר וחצי זה עדיין פי חמישה מעלות הפקת אותה יחידת גז.

רועי פולקמן: בכמה זה יצמצם?

אור-לי ברלב: אני מדברת אל יושב ראש הוועדה.

רועי פולקמן: אני שואל.

רועי פולקמן: אתה מבין שהיא לא רוצה דיון?

רועי פולקמן: הוא רוצה הרצאה.

איתן כבל: תסלח לי, היא אורחת.

איתן כבל: מותר לה.

איתן כבל: גם אתה נאמנת.

רועי פולקמן: התייחסתי להערות.

רועי פולקמן: זה דיון או הרצאה שלך?

רועי פולקמן: היא אומרת דברים לא נכונים ואני שואל אותה.

עיסאווי פריג': תן לה לדבר.

רועי פולקמן: אתה חבר כאן, אנחנו מנהלים דיונים.

רועי פולקמן: אתה לא שואל שאלות?

רועי פולקמן: אני שואל שאלה.

רועי פולקמן: זה דיון או הרצאה?

לאה פדידה: רועי רוצה עובדות.

רועי פולקמן: אני רוצה עובדות.

רועי פולקמן: שאלתי אותה.

רועי פולקמן: אני שואל ואת לא עונה.

רועי פולקמן: זו ועדה.

רועי פולקמן: זאת לא מסיבת עיתונאים.

רועי פולקמן: זה דיון.

רועי פולקמן: מותר לחברי כנסת לשאול שאלות.

איתן כבל: אל תעני לו.

איתן כבל: שני דברים.

איתן כבל: אני מאפשר לך גברתי לתת לנו הרצאה.

איתן כבל: זו הזכות שניתנת לי.

איתן כבל: תני הרצאה.

איתן כבל: יש לך שתי דקות לומר את הדברים שלך.

אור-לי ברלב: תודה.

אור-לי ברלב: גם אם אנחנו מורידים את מחיר הגז במספר שנשמע דמיוני, 75 אחוזים, אנחנו מקבלים עדיין מחיר שחברות הגז מרוויחות פי חמש ממה שעולה להן לייצר.

אור-לי ברלב: כבר אז המחיר מטורף.

אור-לי ברלב: אני רוצה לומר לאנשי המקצוע שנמצאים כאן.

אור-לי ברלב: אפשר שחברות הגז יקבלו סדר גודל של דולר.

אור-לי ברלב: כאמור, ההוצאות שלהן הן מאוד נמוכות.

אור-לי ברלב: את השאר, אם אתם מודאגים ממחיר אנרגיה נמוך מדי שיוביל לבזבוז ויוביל לכך שאנשים פשוט ממש ישתגעו על שימוש בחשמל, אפשר להטיל מס בלו.

אור-לי ברלב: ההטלה של מס בלו מאפשרת, חבר הכנסת פולקמן, הכנסה של מקור תקציבי נוסף לאוצר המדינה וכך אולי אפשר גם למשל להוריד עוד עלויות במשק ואולי לחסוך במע"מ לנצרכים בכל מה שקשור לחשמל.

אור-לי ברלב: עוד נקודה אחת.

אור-לי ברלב: זה לא מפתיע שאותו חבר כנסת שנמצא במפלגה שבראשה עומד מי שהוגדר כמנוע מסיפור הגז בשל חברותו עם קובי מימון, זה לא מפתיע שבמסגרת היותו מנוע מתראיין שר האוצר הבוקר ולא נוגע בגז אבל מהתל בציבור באלף מהלכים אחרים.

רועי פולקמן: זאת לא חזות הכול.

לאה פדידה: רצית עובדות.

רועי פולקמן: אור-לי, זה נטו פוליטיקה מה שאת עושה כאן.

רועי פולקמן: הכול קשקושים.

רועי פולקמן: לא עובדות.

רועי פולקמן: לא ענית לכלום.

רועי פולקמן: שום דבר.

רועי פולקמן: כלום.

אור-לי ברלב: באת להגן על קובי מימון.

רועי פולקמן: מה זה עושה לצרכן, לא ענית על דבר אחד פשוט.

אור-לי ברלב: לא תעבדו עלינו.

איתן כבל: אדוני יושב ראש רשות המים, בבקשה.

עיסאווי פריג': הערת ביניים.

עיסאווי פריג': הדברים הם מעניינים.

איתן כבל: אנחנו נפיץ אותם בין חברי הכנסת.

איתן כבל: עזוב.

איתן כבל: הבנתי.

עיסאווי פריג': לא.

עיסאווי פריג': אל תפיץ אותם.

רועי פולקמן: עיסאווי, היא לא אמרה שום דבר חדש שהיא לא אומרת כל יום בהפגנות.

רועי פולקמן: אלה גם לא עובדות.

איתן כבל: חברים, אין לנו עוד הרבה זמן.

איתן כבל: אני רוצה שחברי הכנסת ידברו ואני רוצה שגם לחלק מהאורחים תינתן האפשרות לדבר.

איתן כבל: מי שיפריע, אני פשוט מוציא אותו.

איתן כבל: אפשר לקרוא את הפרוטוקול.

עיסאווי פריג': אני רוצה לדבר.

איתן כבל: אני מקווה שנצליח להגיע גם אליך.

עיסאווי פריג': אני סומך עליך.

איתן כבל: אני אשתדל.

גיורא שחם: תודה רבה אדוני היושב ראש.

גיורא שחם: יש לי חמש הערות קצרות.

גיורא שחם: אני אפתח ואומר שהמשמעות של התייקרות המים כרגע, שינוי התעריפים, על משפחה ממוצעת של ארבע נפשות שצורכות כ-15 קוב לחודש, היא תוספת עלות של חמישה שקלים לחשבון המים החודשי והביוב.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אולי תיתן לנו אחוזים כדי שנבין מה ההתייקרות?

גיורא שחם: ההתייקרות היא של 4.52.

גיורא שחם: תכף אני אגע בזה.

גיורא שחם: אני רצה להכניס את זה לפרופורציה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אתה אומר שהוצאת המים היא זניחה ולכן בוא לא נדבר עליה.

גיורא שחם: לא.

גיורא שחם: לא אמרתי שהיא זניחה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה מה שאתה אומר לנו.

איתן כבל: הוא התחיל לדבר.

איתן כבל: הוא לא הבעיה.

איתן כבל: עזוב.

איתן כבל: הוא לא הבעיה.

גיורא שחם: במקום תשלום של 105 שקלים לחודש, התשלום יהיה 110 שקלים למשפחה ממוצעת.

גיורא שחם: אנחנו יצאנו לשימוע עם התייקרות של 3.9 אחוזים אבל לאור ההודעה של רשות החשמל על תחזית של עלייה של בין שישה לשמונה אחוזים, המשמעות המיידית למשק המים היא תוספת של בן 90 ל-100 מיליון שקלים ברמה שנתית.

גיורא שחם: אתם יודעים שהמים הוא צרכן האנרגיה הגדול ביותר במדינה, קודם כל התפלה, אחר כך שאיבה, הולכה וכך הלאה.

מאיר כהן: אתה יודע שהתפלה, שאיבה והולכה עולה בסביבות שלושה שקלים.

מאיר כהן: אתם מוכרים כבר בשבעה-שמונה שקלים.

מאיר כהן: אז למה אתם מוסיפים עוד חמישה שקלים?

גיורא שחם: לא.

לאה פדידה: כי אפשר.

מאיר כהן: מה לא?

גיורא שחם: לא.

גיורא שחם: ממש לא.

מאיר כהן: אתה יודע כמה כסף אתם מרוויחים בפער בין הפקה והובלה לבין המחיר לצרכן?

גיורא שחם: אין רווח במשק המים.

גיורא שחם: המשק הוא תעריפי סגור.

גיורא שחם: המחיר משקף את העלות.

מאיר כהן: אתה לא רציני.

גיורא שחם: ממש רציני.

מאיר כהן: אתה רציני?

גיורא שחם: כן.

מאיר כהן: ברצינות?

מאיר כהן: אתה אומר את זה לפני ועדה בכנסת?

מאיר כהן: שהפקה של המים עולה בדיוק כמו שמוכרים?

מאיר כהן: תגיד את זה עוד פעם בבקשה.

גיורא שחם: אני אגיד את זה עוד עשר פעמים.

מאיר כהן: תגיד את זה.

גיורא שחם: עוד אף אחד לא עשה ממני שקרן.

מאיר כהן: סליחה, אני לא עשיתי ממך שקרן.

מאיר כהן: אתה אמרת, יושב ראש רשות המים, שהעלות של הפקת המים באותו מחיר זה מגיע לצרכן.

גיורא שחם: אני רוצה להסביר.

לאה פדידה: אמרת את זה כמה פעמים.

רועי פולקמן: הוא אמר שזאת העלות במשק המים.

גיורא שחם: אני אומר שעלות המים, המחיר משקף גם את עלויות ההפקה, ההולכה, החלוקה.

מאיר כהן: ואת הרווח.

גיורא שחם: סליחה, תן לי בבקשה להשלים.

גיורא שחם: גם את איסוף הביוב, הולכה שלו למתקני הטיהור, הטיהור וההשבה.

מאיר כהן: ואת הרווח.

מאיר כהן: אדוני, אני בניתי את התאגיד.

מאיר כהן: אני הייתי ראש עיר עשר שנים ואני מכיר לא כמוך אבל מתקרב.

מאיר כהן: אתה לא יכול לעמוד בפני ועדת הכנסת ולהגיד שאין רווח במים.

מאיר כהן: יש רווח גדול מאוד.

מאיר כהן: לפחות תגיד את זה בשביל ההגינות.

מאיר כהן: לא אמרו לך שקרן אבל תגיד את זה.

גיורא שחם: אני אומר באופן חד משמעי וקטיגורי ומתוך כל האינטגריטי המקצועי שלי שמחיר המים משקף את עלותם.

עיסאווי פריג': זה לא נכון.

גיורא שחם: חד משמעית.

מאיר כהן: אתה רציני?

גיורא שחם: העלות פלוס הרווח.

איתן כבל: כדי שנהיה ברורים בעניין הזה, מאיר, אני לא רוצה להשאיר את זה באוויר ואני מבקש שאדוני אחר כך יעביר לנו את זה גם בצורה מסודרת בכתב כדי שנוכל לבדוק את הנתונים האלה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: את ניתוח המחיר.

גיורא שחם: הערה שלישית.

גיורא שחם: ההתייקרות הנוכחית באה אחרי רצף של הפחתות של תעריפי המים והביוב בשנים האחרונות למגזר הביתי בכמות המוכרת.

גיורא שחם: אני מתייחס לשיעור ריאלי מצטבר של 30 אחוזים.

גיורא שחם: יש בידי את כל הנתונים וגם את זה אני אעביר אליכם.

גיורא שחם: מקור הנתונים הוא מקור שאפשר לבדוק אותו.

גיורא שחם: היינו בסדר גודל של – לכמות המוכרת בשנת 2013 ב-9,1 שקלים למטר קוב והיום אנחנו נמצאים אחרי ההתייקרות ב-6,9 שקלים למטר קוב.

גיורא שחם: הערה נוספת.

גיורא שחם: אני לא יכול להימנע מההשוואה הבין-לאומית שגם היא מפורסמת במקורות פתוחים, באתרי אינטרנט.

גיורא שחם: אם תסתכלו על סדר גודל של 40 מדינות בכל העולם, אנחנו נמצאים במקום כמעט הכי נמוך.

גיורא שחם: אני לא משווה אותנו למדינות עשירות שיכולות לגבות או עם תוצרים גבוהים.

איתן כבל: או שאין להן בעיה עם מים.

גיורא שחם: בסדר.

גיורא שחם: אני משווה אותנו ליוון, אני משווה אותנו לרוסיה, אני משווה אותנו לצ'ילה.

גיורא שחם: אין להן בעיות.

גיורא שחם: אני משווה אותנו לדרום אפריקה.

גיורא שחם: אתם יודעים מה קרה בדרום אפריקה רק בשנה האחרונה?

לאה פדידה: טוב שלא לאריתריאה.

גיורא שחם: הערה נוספת.

גיורא שחם: אנחנו נמצאים אחרי רצף של חמש שנות בצורת כאשר המאגרים הטבעיים כמעט התרוקנו לחלוטין.

גיורא שחם: אני מקווה שהשנה אנחנו שוברים את הרצף הזה.

גיורא שחם: אנחנו בקיץ האחרון היינו עם אפס תקלות באספקת מים.

גיורא שחם: לא היה אפילו בית אחד בישראל – אני לא מדבר על תקלה נקודתית – שלא היו לו מים.

גיורא שחם: בגדול אספקת המים מולאה במלואה.

גיורא שחם: זה לא רק סיוע משמים.

גיורא שחם: מדובר כאן על השקעות עתק שנועדו לתת לאוכלוסייה בישראל, לציבור בישראל, אמינות מלאה באספקת המים גם באירוע כל כך נדיר של רצף של חמש שנות בצורת.

מאיר כהן: השקעות שהציבור משלם אותן במחיר עמים.

מאיר כהן: התאגידים מחליפים צנרות ותשתיות וזה עוד מס עקיף על האזרח.

מאיר כהן: אני הייתי ראש עיר.

מאיר כהן: בנוסף למיסים שגביתי ברגע שהתאגיד נכנס, התאגיד בשנה הראשונה הצליח לקחת מהציבור עוד 14 מיליון שקלים במס עקיף ועם זה הוא החליף את תשתיות.

מאיר כהן: אתה צודק, אין פחת, נכון, והתשתיות הרבה יותר טובות, נכון, אבל תדייק ותגיד שמי שמשלם את זה, זה הציבור.

מאיר כהן: זה מס נוסף על הציבור.

גיורא שחם: עוד שתי הערות קצרות.

גיורא שחם: אני באתי לפחות שלי למשימה.

גיורא שחם: אני באתי להנהיג את משק המים בישראל גם בצניעות וגם במקצועיות, שתוכניות הפיתוח תהיינה צנועות, שהתחרות תהיה מרבית, שהרגולציה תהיה הדוקה כדי להבטיח שמחיר המים לא יהיה חורג מהעלויות שלהם.

גיורא שחם: המפתח הוא העצמאות של רשות המים.

גיורא שחם: אני קשוב לכם כאן ובוודאי לציבור כולו.

גיורא שחם: אני אומר לכם שבמידה ועצמאות משק המים תיפגע, אחרי שאמרתי את כל הדברים מבחינת המשימות שלי, זה לא ייטיב עם הציבור.

עיסאווי פריג': תבוא לשמוע על מחירי המלט והדיור.

עיסאווי פריג': לא שמעתי שום התייחסות.

עיסאווי פריג': יוקר מחיה.

איתן כבל: לא דיברנו היום על הדירות שכל הזמן טחנו את זה כאן עד דק.

רועי פולקמן: כי רצו לדבר רק על מתווה הגז.

רועי פולקמן: זה הקמפיין של מפלגת העבודה.

לאה פדידה: רועי, למה זה מעצבן אותך?

רועי פולקמן: לא מעצבן אותי.

רועי פולקמן: זה לא רציני.

לאה פדידה: אתה וכחלון השארתם את גבאי לבד בזמן מתווה הגז.

רועי פולקמן: זאת מסיבת עיתונאים של המחנה הציוני.

איתן כבל: חבר הכנסת יצחק וקנין.

יצחק וקנין: רועי, יש לי בקשה.

יצחק וקנין: אתה צריך גם להקשיב לאחרים וללמוד להקשיב.

יצחק וקנין: אתה לא יכול להפריע לכל מי שמדבר כאן.

יצחק וקנין: אין לך זכות יתר על מישהו כאן.

רועי פולקמן: ברור.

יצחק וקנין: שיהיה לך ברור.

יצחק וקנין: בזה נתחיל.

יצחק וקנין: רבותיי, אני קודם כל מתחבר למה שאתה אמרת, אחד לאחד.

יצחק וקנין: אתה יודע למה?

יצחק וקנין: הבעיה המרכזית שלנו כאן

יצחק וקנין: היא – ואני אומר את זה מתוך שיש לי מספיק זמן בבית הזה – שאנחנו נסיים את הדיון הזה וכל אחד יתפזר למקום שלו.

יצחק וקנין: אנחנו לא יורדים לעומק בשום דבר.

יצחק וקנין: גם הדיון הזה יעמיק עד לתחתית האדמה, הוא לא ייכנס להיכן שאנחנו צריכים להיכנס.

יצחק וקנין: אני יכול לתת עשרות דוגמאות בנושאים בהם טיפלתי בשנים והתרעתי עליהם כאן.

יצחק וקנין: עשר שנים אמרתי דברים כאן וקרה בדיוק מה שאמרתי.

יצחק וקנין: למה?

יצחק וקנין: כי אנחנו חפיפניקים, לא יורדים לעומק, לא מטפלים כמו שצריך.

יצחק וקנין: ידידי היקר, אדון פולקמן, אתה רוצה להשוות אותנו ל-OECD, נכון?

יצחק וקנין: אולי תעשה השוואה בדלק?

יצחק וקנין: כמה עולה שם ליטר דלק?

יצחק וקנין: כמה הבלו שאני משלם כאן?

יצחק וקנין: כמה מיסים אני משלם על הדלק?

יצחק וקנין: אתה רוצה לומר שמחיר החשמל כאן הוא יותר זול מאירופה?

יצחק וקנין: אבל בוא ניקח דברים אחרים ונראה מה אנחנו משלמים.

רועי פולקמן: שם יש תחרות.

יצחק וקנין: חזרתי עכשיו מארצות הברית שם הייתי שבועיים.

יצחק וקנין: אתה ממלא מכל דלק, זה פשוט לא יאומן.

יצחק וקנין: אתה רוצה לעשות השוואות?

יצחק וקנין: אנחנו לא צריכים לעשות השוואות.

יצחק וקנין: אנחנו צריכים לראות מאיפה נובעת האטימות הזאת.

יצחק וקנין: הנושא של הפטם שאני ואתה מדברים עליו בלי סוף, שנתיים וחצי אני מנהל כאן מלחמת עולם, עושים עלי כתבות השכם והערב, ואני לא אשבר ואתה יודע למה?

יצחק וקנין: כי רק הטייקונים בסופו של יום לוקחים את הכסף.

יצחק וקנין: החקלאים מתים, נגמרים אחד אחרי השני ולאף אחד לא אכפת מכלום.

יצחק וקנין: בא איזה כתב וכותב כתבה, עושה עליך עליהום ואתם יודעים את האמת, מביאים את כל הפרופסורים, יושבים מולי ואני נותן מספרים ומול הספרים – לעקרת הבית אין כלום.

יצחק וקנין: כלום.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: עבד אל חכים חאג' יחיא, מאיר כהן ואלקובי.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כבוד היושב ראש, מה ששמעתי כאן, העובדות ששמעתי שהן מוסכמות לפחות כאן בישיבה הזו, שהחשמל הולך לעלות בשישה אחוזים ולצריכה ביתית בשבעה אחוזים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה מה ששמעתי כאן בלי להתחיל לעשות את כל המחקרים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אלה העובדה ששמעתי כאן.

עבד אל חכים חאג' יחיא: המים, בניסיון להטעות אותנו לגבי ה-15 קוב, הממוצע של משפחה בת ארבע נפשות, אני אומר לך שאין 15 קוב.

עבד אל חכים חאג' יחיא: דבר אתנו על הממוצע של הצריכה הביתית, בכמה היא תעלה.

יצחק וקנין: שם שוחטים אותנו.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לפי מה שאמרת, ואני ביקשתי שתיתן לנו אחוזים, לפחות את זה אני יודע לחשב, לפי דבריך זה 4.8 אחוזים.

גיורא שחם: 4.52.

עבד אל חכים חאג' יחיא: 4.8, חלק 110 על 105.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני פונה לשר האוצר.

עבד אל חכים חאג' יחיא: עכשיו אנחנו לא שומעים את ראש הממשלה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: היכן שיש הצלחות, אם יש כאלה, ראש הממשלה פונה ואומר עשינו.

עבד אל חכים חאג' יחיא: היכן שאין, הוא מתחבא והוא משאיר אתכם, רועי, בפרונט כדי שכל החצים יגיעו אליכם.

איתן כבל: כל העוקץ.

איתן כבל: הוא לוקח את הדבש והם אתה עוקץ.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כן.

עבד אל חכים חאג' יחיא: החצים יופנו אליכם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אתם לא סתם יורדים מ-10 ל-5.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אתה יודע למה?

עבד אל חכים חאג' יחיא: כי כל התוכניות שדיברתם עליהן – דיברת על הדגים וכולי, אבל מה זה דגים?

איתן כבל: משפט אחרון.

עבד אל חכים חאג' יחיא: חיסלתם את המקצוע הזה של הדיג.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני גם מכיר את שמן הזית ואת האנשים המובטלים שלא מוצאים עבודה.

רועי פולקמן: יש ציבור במדינת ישראל.

עבד אל חכים חאג' יחיא: היום אני שומע ששר הכלכלה מטיל היטל היצף על המלט כי יש אנשים שבאו והתלוננו והפגינו.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הוא מוסיף 0.25 אחוזים וזה בדיוק מה שהמפלגה שלך עושה.

איתן כבל: אתה מצביע עלי.

איתן כבל: אתה מתכוון אליו.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כן.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הרגישות הזו של אנשים מדברים, המדד של הנדל"ן, ואז באים ומדברים ומדברים ולא עושים כלום.

עבד אל חכים חאג' יחיא: העובדות הן שחברים, צריך לצאת לרחובות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זו התוצאה של הדיון כאן.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אין כוונה לטפל בהתייקרות.

דוד מזרחי: במוצאי שבת אנחנו יוצאים ב-7:30 בערב בקריית הממשלה.

פנינה תמנו: אנחנו אתכם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בקשר לגז.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני הייתי כמה פעמים בסעודיה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בפעם האחרונה הייתי לפני מספר שנים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: מילאו סולר באוטובוס בו נסעתי, ארבעה ליטרים – ריאל אחד.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ריאל שווה שקל.

רועי פולקמן: בסעודיה.

רועי פולקמן: נו, באמת, אתה בן אדם סופר רציני.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אלה אותן חברות שמפיקות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: החברות החיצוניות.

רועי פולקמן: המסר הוא שאנחנו רוצים להיות סעודיה.

רועי פולקמן: זאת התובנה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אנחנו יכולים להיות סעודיה של הגז.

עבד אל חכים חאג' יחיא: יש לנו את הגז.

מאיר כהן: אדוני היושב ראש, אני רוצה לומר כמה דברים ברשותכם.

מאיר כהן: גם רשות המים וגם רשות החשמל, אני מאוד מקווה שאכן הכנסת תצביע על הצעת החוק שלי שבאה ואומרת שאת תעריפי המים ותעריפי החשמל תקבע הכנסת.

מאיר כהן: אם הכנסת יכולה לקבוע מתי יוצאים למלחמה ומתי לא, ואם שרי הממשלה קובעים דברים הרבה יותר משמעותיים, אני לא מבין למה מטילים עלינו אימה וכל פעם כאשר מדברים על כך שנבחרי הציבור כן יכולים להביע את דעתם על מחירים, אנחנו שומעים את האמירות הנוראיות האלה של אוי ואבוי, איזו קטסטרופה תהיה.

מאיר כהן: חברים, היות והייתי בין מקימי התאגידים ולא התכוונו ל-60 אלא לחמישה וטוב אתה עושה שאתה מצמצם אותם, אבל ברור שמחיר המים במדינת ישראל הוא מופקע ולא משנה מה יביאו.

מאיר כהן: הוא מופקע והוא לא הוגן ואפשר לעשות בו פיין טיונינג ולדאוג להוזלה של המים ולא לייקור המים.

מאיר כהן: היות והייתי שר רווחה, אני מכיר את הפטנט.

רועי פולקמן: בהשוואה למה?

מאיר כהן: רועי, בהשוואה לזה שאנחנו מדינה עשירה עם אזרחים עניים.

פנינה תמנו: רועי רוצה להיות פרופסור לכלכלה באוניברסיטה ולא בכנסת.

רועי פולקמן: המים, בוודאי שהם מצרך בסיסי וצריך לסבסד אותו לשכבות החלשות.

רועי פולקמן: אין ספק בכך אבל לכל האוכלוסייה?

רועי פולקמן: זה הפער ביוקר המחיה?

רועי פולקמן: למעמד הביניים?

רועי פולקמן: צריך לטפל בזה כמוצר בסיסי.

פנינה תמנו: הוא יודע כמה משלמים על דליפות?

פנינה תמנו: הוא לא יודע.

איתן כבל: מי שידבר עכשיו, יצא החוצה.

מאיר כהן: אני חסיד גדול לעשות דברים דיפרנציאלית.

רועי פולקמן: נכון.

רועי פולקמן: אני בעד.

מאיר כהן: כשאנחנו נגיע לפרקטיקה, אנחנו נדבר.

מאיר כהן: אבל זאת מדינה עשירה עם אנשים עניים.

מאיר כהן: התפיסה הזאת של לתת לטייקונים ולשוק החופשי לעשות את מה שהוא רוצה ומה שאומר ראש הממשלה שממילא העושר ירד למטה, חברים, רועי, אני אומר לך עוד פעם, צר לי שאתה יושב כאן והכול מופנה אליך, אין לי שום ספק שנשמתו של שר האוצר היא במקום טוב אבל בסופו של דבר כשיש משבר, ואנחנו נמצאים בשעת משבר, אם אתם חושבים שהפתרון הוא לקחת את כל האנשים שמובילים מחאה ולהפוך אותם לאויבים, הגם שהם אמרו לי לא לבוא ביום שישי, באתי ועמדתי בצד וגם אם היו מגרשים אותי משם, אני מכבד אנשים שיוצאים.

מאיר כהן: אתם צריכים להקשיב להם ולא להפוך אותם לאויבים.

מאיר כהן: אני גר בדימונה, אני נוסע כל יום מדימונה לירושלים.

מאיר כהן: אני לא רוצה להתווכח אתך מי יותר קרוב לעם אבל אני קצת יותר ממך נוגע באנשים שלא יכולים לגמור את החודש, וכשאני שומע אותם אומרים לי שיהיה קשה להם להוסיף עוד 250 שקלים בשנה וכשאני שומע את השכנה שגרה לא רחוק ממני ופוגשת אותי ואומרת לי שהיא אצטרך לחשוב מתי להדליק את הדוד – זה סיפור אמיתי ולא איזה דבר שעושים אותו בשביל הפופוליזם.

מאיר כהן: לכן אני אומר לך רועי שאנחנו צריכים באמת פעם אחת להיות באותו צד.

מאיר כהן: תעזוב את המפלגות ועזוב את הפוליטיקה.

מאיר כהן: אנחנו חייבים לשדר לראש הממשלה.

מאיר כהן: אני לא בא בטענות לשר שלך.

מאיר כהן: בסופו של דבר זאת רוח המפקד.

מאיר כהן: רוח המפקד בממשלה הנוכחית באה ואומרת שמי שיוצא להפגנות, הוא אחד שמרקד ממקום למקום, ואני ואפסי עוד, ואני יודע מה טוב לאזרחים.

מאיר כהן: האזרחים יודעים מה טוב להם.

מאיר כהן: טוב להם עכשיו שאנחנו נקשיב למחאה הזאת ונעשה הכול.

מאיר כהן: ואתם שיושבים בקואליציה, יש פעמים שטיפה תתעלו.

מאיר כהן: כשאתם מצביעים על הצעת חוק שבאה ואומרת לשפר את התורים ברפואה ולתת פיצוי לאנשים בפריפריה, גם הגיאוגרפית וגם החברתית, על כך שאין להם כסף ללכת לרפואה, אתם לוקחים חלק בדבר הזה.

מאיר כהן: לכן אני מבקש, אדוני, בפעם הבאה, בישיבת ההמשך, אני מבקש שיגיע לכאן שר האוצר או ראש הממשלה.

מאיר כהן: לא נתחשבן אתו למה זה קרה אבל שיגיד מה הוא מתכוון לעשות בשבוע הבא כדי לעצור את מה שקורה.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: צודק.

איתן כבל: יוסי אלקובי.

יוסי אלקובי: שלום לכולם.

יוסי אלקובי: אני נשיא התאחדות המלאכה והתעשייה.

יוסי אלקובי: אני נשיא של בעלי המלאכה ומייצג כ-40,000 בעלי עסקים שמעסיקים עד 20 עובדים, כ-600,000 עובדים.

יוסי אלקובי: רבותיי, חשמל - 8.1 אחוזים.

יוסי אלקובי: מים – 4.5 אחוזים.

יוסי אלקובי: ארנונה – 2 אחוזים ובעשור האחרון הארנונה עלתה ב-23 אחוזים.

יוסי אלקובי: חברים, העסקים הקטנים הולכים להתפרק.

יוסי אלקובי: זו צעקה שבאה מלמטה.

יוסי אלקובי: תשכילו להבין, העליות הללו זה כדור שלג שאי אפשר יהיה לעצור אותו.

יוסי אלקובי: העובדים שלנו שעובדים אצלנו, בעלי מלאכה, וקשה להשיג היום עובדים כפי שאתם יודעים, יבואו לבקש עליות.

יוסי אלקובי: לא תהיה לנו ברירה אלא נשלם, ולמה?

יוסי אלקובי: כי אם ילך העובד, אין לנו מישהו במקומו.

יוסי אלקובי: אין במדינה שלנו בתי ספר טכנולוגיים, הכול נסגר בשנות ה-90.

יוסי אלקובי: אנחנו קורסים תחת רגולציה, תחת עול, תחת מסים ואין מענה.

יוסי אלקובי: מנסים לעזור לעסקים הקטנים.

יוסי אלקובי: אני מוותר על נטו עסקים קטנים.

יוסי אלקובי: תעזבו אותנו, רדו מהעליות המטורפות הללו.

יוסי אלקובי: אם בשנת 2017 נסגרו 43,400 עסקים, בשנת 2018 ו-2019 – בכלל בשנת 2019 – יהיה אסון.

יוסי אלקובי: חברים, אסון שאי אפשר יהיה לעצור אותו.

יוסי אלקובי: זה כדור שלג.

יוסי אלקובי: גם ההסתדרות תיכנס לתמונה ותגיד לעובדים שמגיע, ובצדק.

יוסי אלקובי: עובד צריך להגיע הביתה.

יוסי אלקובי: 4.5 אחוזים מוצרי צריכה.

יוסי אלקובי: יוצאים כאן בעיתון כל הטייקונים שיש להם היפרים וסופרים שקונים עגבנייה ב-1.10 שקל ומוכרים אותה ב-7.90 שקלים והם מרוויחים רק 10 אחוזים.

יצחק וקנין: קונים ב-90 אגורות.

יוסי אלקובי: אבל כל יום שני וחמישי עוד היפר אחד נפתח.

יוסי אלקובי: מאיזה כסף?

יוסי אלקובי: מהכסף של המסכנים, מהכסף של אלה שיוצאים עם העגלות מתוך ההיפר ושילמו 700 ו-800 שקלים כדי שיהיה אוכל לילדים בבית.

יוסי אלקובי: רבותיי, הגיע הזמן לעשות ביקורת גם על אלה.

יוסי אלקובי: החקלאים קמים ב-2:00 בבוקר להשקות את השדות כדי למכור את העגבנייה ב-1.10 שקל ובסופו של יום היא נמכרת ב-7.90 שקלים.

יוסי אלקובי: די לעוולה שנעשית לעסקים הקטנים, לעם שלנו ולעניים שבחבורה.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: עליזה לביא ולאחר מכן עיסאווי.

איתן כבל: אני מאריך את הדיון בעוד שבע דקות.

עליזה לביא: תודה אדוני היושב ראש.

עליזה לביא: אני רוצה להודות לכל החבר'ה והארגונים שיצאו למחאה.

עליזה לביא: אלך תמשיכו להאמין לממשלה הזאת.

עליזה לביא: ממש אל תמשיכו להאמין לה.

עליזה לביא: אתמול ישבנו בדיון כזה עם העולים מצרפת ומה שגילינו זה שרבים מהם עלו כי הבטיחו להם, כי אמרו להם שייתנו ויסייעו.

עליזה לביא: הסיבה למשבר אצל מי שעזב היא המשבר באמון.

עליזה לביא: אל תאמינו.

עליזה לביא: אל תאמינו כי מבטיחים ולא מקיימים.

עליזה לביא: אותו דבר הבטיחו לנו עם התוכנית הלאומית למניעת אלימות, עם רצח נשים, עם חוק האיזוק שראש הממשלה עולה ואומר שאני אעשה את זה בחוק בזק.

עליזה לביא: חוק בזה יודעים לעשות רק כאשר מדובר בחוק גדעון סער או בחוקים שמיטיבים כאן עם חברי הקואליציה וכל מיני כספים כאלה ואחרים.

עליזה לביא: תאמינו לי שכסף יש.

עליזה לביא: אז אל תחכו כי זה לא יגיע.

עליזה לביא: יש לנו ראש ממשלה שהוא גם שר ביטחון, את זה הוא הצליח להעביר אתמול במליאה, והוא גם שר בריאות, והוא גם שר החוץ, והוא בכלל לא פנוי אפילו להקשיב לכל מה שעולה כאן.

עליזה לביא: גל ההתייקרות הזה שמרסק את מעמד הביניים ואת השכבות המוחלשות, בימים אלה אין ממשלה בישראל ואין למה לחכות.

עליזה לביא: אין ראש ממשלה מתפקד, אין שר חוץ, אין שר בריאות, אין מדיניות והכול זה אפקט דומינו אחד גדול.

עליזה לביא: יש אוסף של פוליטיקאים בקואליציה.

עליזה לביא: הרי מחירי המלט, אתמול עלו מחירי המלט.

עליזה לביא: אלי כהן, השר שלך.

רועי פולקמן: הם לא עלו.

עליזה לביא: הם עלו בניגוד לעמדות המקצועיות.

עליזה לביא: אתם דיברתם על הורדה.

רועי פולקמן: יהיה יבוא ולמרות הלחץ של מחאות.

עליזה לביא: למה העליתם את מחיר המלט?

רועי פולקמן: זה לא נכון.

עליזה לביא: אתם מעלים מחירים.

עליזה לביא: אתם לא מקשיבים.

רועי פולקמן: אין לזה שום השפעה.

עליזה לביא: אתם קיבלתם קופה מלאה ותראו איך אתם משאירים אותה.

עליזה לביא: אתם בכלכלת בחירות.

רועי פולקמן: כמו שמאיר אמר, כי הציבור צריך לקבל את הכלכלה העשירה.

רועי פולקמן: כי אנחנו עובדים בשביל הציבור.

עליזה לביא: זאת כלכלת בחירות.

עליזה לביא: זה מה שאתם עושים.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: חבר הכנסת עיסאווי פריג'.

איתן כבל: שתי דקות בבקשה.

עיסאווי פריג': איתן, משהו לא מסתדר לי בכל הדיון הזה ובכל הידע שיש לי וההבנה שיש לי.

עיסאווי פריג': ראשית, אני מתחבר לדבריו של וקנין שאמר שאנחנו חברי כנסת חפיפניקים.

עיסאווי פריג': אני מתחבר לזה.

עיסאווי פריג': אנחנו מדברים, מדברים, מדברים ואחרי כן לא מתעמקים בשום נושא והתוצאה היא שממשיכים לעשות עלינו סיבובים ולעשות את המריחות.

עיסאווי פריג': פולקמן, אתה היחידי מהקואליציה כאן.

רועי פולקמן: לא.

רועי פולקמן: גם וקנין כאן.

רועי פולקמן: גם ינון אזולאי כאן.

איתן כבל: לא כדאי לך שהוא יהיה אתך.

רועי פולקמן: עשינו הרבה דברים ביחד.

איתן כבל: עכשיו, בנושא הזה.

עיסאווי פריג': בנושא הזה וקנין חצה את הקווים.

רועי פולקמן: וקנין הוא דמות של מופת.

איתן כבל: נכון.

עיסאווי פריג': אתה מרגיש שמדברים על יוקר מחיה, שמתקיפים ותוקפים את כולנו וזאת תחושה שאתה ואתם עשיתם משהו לא בסדר ואתה נמצא בעמדת מגננה.

עיסאווי פריג': יוקר המחיה הוא לא רק של כולנו אלא הוא מדיניות ממשלה.

רועי פולקמן: ברור.

עיסאווי פריג': זה שהם שמים אותך לבד לעמוד כאן מול כל החברים, זאת כבר נקודה שהיא לא לזכותכם.

עיסאווי פריג': איתן, אני שמעתי את אור-לי ברלב שדיברה על הגז.

עיסאווי פריג': הנתונים ששמעתי והחדות של הצגת הנתונים ורמת הביטחון שאני מאוד מקווה שהיא מגובה בעובדות, במספרים ובהבנה לעומק, אלה דברים מאוד מדאיגים ודברים שבעיני הם קו אדום עבור כל המשק.

עיסאווי פריג': לגבי העוולה.

עיסאווי פריג': אחת העוולות המסוכנות שנעשתה במשק הישראלי היא הקמת תאגידי המים.

איתן כבל: לא נפתח את זה עכשיו.

איתן כבל: משפט אחרון בבקשה.

עיסאווי פריג': מה שלא מסתדר לי זה שבשנים האחרונות מדד המחירים 4-3 אחוזים במצטבר.

עיסאווי פריג': מדד המחירים לא משתנה ויש עליית מחירים בכל מיני מקומות.

עיסאווי פריג': איך זה לא מקבל ביטוי במדד שהמדד יביא לעליית שכר, זאת נוסחה שאני רוצה שנפרק אותה.

עיסאווי פריג': אתה מפסיד עליית שכר.

איתן כבל: ב-דה מרקר יש היום כתבה על זה.

עיסאווי פריג': מעניין אותי איך הדבר הזה לא מסתדרים.

איתן כבל: תודה חברי.

איתן כבל: אני חייב לסיים.

איתן כבל: אחרון הדוברים בסבב הזה יהיה כפיר בטט, ראש ועדת המחירים באוצר ואחריו אני רוצה לסכם.

כפיר בטט: תודה.

כפיר בטט: אנחנו עשינו שיעורי בית לפני הדיון.

איתן כבל: רק לפני הדיון?

כפיר בטט: לא.

כפיר בטט: אנחנו עובדים כל הזמן.

כפיר בטט: אני רוצה לומר כמה נתונים.

כפיר בטט: אנחנו נציג כאן כמה נתונים שנעשו במשרד האוצר.

כפיר בטט: משנת 2012 אנחנו רואים שהשכר עולה הרבה יותר מהמחירים.

כפיר בטט: השכר הריאלי עלה ב-17 אחוזים משנת 2012.

כפיר בטט: בנוסף לכך גם נוספו הרבה מאוד הפחתות מסים כך שההכנסה נטו של משקי הבית בישראל, זה כולל גם את העשירונים התחתונים ביותר, גדלה בכ-20 אחוזים, הכנסה נטו, הריאלית.

כפיר בטט: חשוב מאוד לציין ולהציג בפורום כזה של דיון.

כפיר בטט: עלה כאן הרבה הנושא של פיקוח מחירים.

כפיר בטט: אני אומר לעניין פיקוח מחירים שאנחנו סבורים, כנמו שאמרנו כמה וכמה פעמים בדיון כאן אצלך, שפיקוח מחירים אינו הפתרון לבעיה וזה לא רק אנחנו אלה שסבורים אלא ועדת טרכטנברג אמרה את זה בקול ישיר וברור, שפיקוח מחירים אינו פתרון להפחתת מחירים בטווח הבינוני והארוך.

דינה דיין: אבל משהו לא בסדר.

דינה דיין: יש עליות מחירים.

דינה דיין: אתם לא יכולים להמשיך לתת את הנתונים האלה.

דינה דיין: זה לא יכול להיות.

דינה דיין: זה פשוט שקר כי אנשים למטה לא יכולים לדבר.

דינה דיין: אני מצטערת, זאת ממש בושה וביזיון.

יצחק וקנין: היא צודקת לחלוטין.

יצחק וקנין: תמשיכו עם הדרך הזאת, לא תגיעו לשום מקום.

יצחק וקנין: היא צודקת.

יצחק וקנין: הוצאתם את הקוטג' ואת הגבינה הלבנה מפיקוח.

יצחק וקנין: מה קיבלתם?

יצחק וקנין: המדיניות שלכם, רק הטייקונים.

דינה דיין: אתם צריכים להתבייש באוצר.

דינה דיין: אתם משקרים במצח נחושה.

דינה דיין: רועי, צא לחמש דקות מהמשרד שלך.

דינה דיין: אתם הבאתם את הנתונים האלה והוא מציג תמונה שקרית.

דינה דיין: פשוט שקרית כי העוני בישראל מחפיר ואתה רואה 150 מיליארד שקלים לפי קרנית פלוג.

דינה דיין: הממשלה הייתה צריכה להשקיע עוד כסף כדי להגיע ל-OECD.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: די.

איתן כבל: מספיק.

איתן כבל: כפיר בטט, תן לנו להרגיש כמה אנחנו מאושרים.

כפיר בטט: חבר הכנסת כבל, אנחנו בוועדת הכלכלה.

כפיר בטט: אם אתם לא מצפים מאתנו להביא את הנתונים - - -

עיסאווי פריג': אל תמרח אותנו.

כפיר בטט: אלה הנתונים.

כפיר בטט: אני לא חושב שאתם סבורים שאנחנו משקרים.

כפיר בטט: אני לא חושב שגם אתם סבורים כך.

כפיר בטט: אלה הנתונים האמיתיים.

כפיר בטט: אנחנו יודעים שיש עוד הרבה מה לעשות.

כפיר בטט: אנחנו יודעים מה עבד בסלולר, אנחנו יודעים מה עבד בטלוויזיה הרב-ערוצית, אנחנו יודעים עבד בשמיים פתוחים, אנחנו יודעים מה עבד בדגים.

כפיר בטט: התשובה לכל הדברים האלה היא הכנסת תחרות ועל כן אנחנו ממשיכים וכל הזמן עובדים על היכן יש שווקים שהם מונופוליסטיים שבהם אנחנו יכולים לנסות ולשפר את התחרות כי זה בסופו של דבר מה שמביא להפחתת המחירים לאזרחים.

איתן כבל: אני אעיר הערה, על חשבון הזמן שלי.

איתן כבל: אל תיתן לי תשובה עכשיו אבל זאת אחת מנקודות השבר המרכזיות.

איתן כבל: אתם פותחים את השוק ברפורמות אבל אתם מעשירים את אלה שיש להם.

איתן כבל: יש לנו דיון בשני נושאים שעל סדר יומנו והכוונה טובה.

איתן כבל: הרצון שלכם הוא כן והוא אמיתי, בוודאי אף אחד לא יאשים אותי כמי שיש לו איזו מילה רעה לומר על שר האוצר.

איתן כבל: גם אתה לא, פולקמן.

איתן כבל: אני אומר את זה בכל מקום.

איתן כבל: העניין הוא אחר.

איתן כבל: בתוך הכוונות הטובות האלה, יש לנו את סיפור הפטם למשל.

איתן כבל: כתב היום על זה סמי פרץ.

איתן כבל: לא אני.

איתן כבל: בסופו של עניין לא החקלאים זוכים לקבל, לא הצרכן זוכה לקבל.

איתן כבל: הייתה רפורמה, רוצים רפורמה, הכול בסדר, אבל בשורה התחתונה אולי תבררו.

יצחק וקנין: קיבלו חמישה טייקונים.

יצחק וקנין: זאת עבודה בעיניים.

רועי פולקמן: אתה לא כאן מהיום.

רועי פולקמן: אז הנתון הזה לא עבד ובעשרה מוצרים הוא כן עבד.

כפיר בטט: יש מקומות בהם זה עבד.

רועי פולקמן: מה עשינו לכבלים?

רועי פולקמן: במונופול של בזק ואחר כך בכבלים?

רועי פולקמן: היה 340 שקלים והיום יש טלוויזיה רב ערוצית לקשישים של 100 שקלים.

רועי פולקמן: אתה יודע כמה זה חסך לאימא שלי?

רועי פולקמן: אז אפשר להגיד על מצוקות אבל אנחנו מטפלים בזה.

עליזה לביא: יכולתם למנוע את זה.

רועי פולקמן: מנענו.

רועי פולקמן: השוק ירד.

עליזה לביא: איפה הייתם?

עליזה לביא: מה עשיתם?

רועי פולקמן: תמיד אפשר להגיד שיש עוד בעיות.

רועי פולקמן: ברור.

רועי פולקמן: מה זה מה עשינו?

רועי פולקמן: מי הוריד את המחירים בטלוויזיה רב ערוצית ב-200 שקלים?

רועי פולקמן: מי לא חתם על העלייה בחלב?

רועי פולקמן: כחלון.

עליזה לביא: מחיר לחם אחיד עלה?

רועי פולקמן: לא יעלה.

חיים ילין: ברפורמת הדגים הסינים מרוויחים יותר.

עליזה לביא: למה העליתם את מחיר המלט?

חיים ילין: הסינים מרוויחים ולא אנחנו ולא הצרכן.

כפיר בטט: כל מה שאמרתי עכשיו לא היה רק במטרה להגיד שהכול יפה כאן והכול טוב כאן.

כפיר בטט: אנחנו עדיין יותר יקרים מאשר ב-OECD ולכן אנחנו ממשיכים במשרד האוצר ובאגף התקציבים לבחון כל הזמן איזה שוקים אנחנו יכולים להכניס בהם עוד תחרות כי זה בסופו של דבר מה שמוזיל את המחירים לצרכן.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: ברשותכם, אני רוצה לסכם.

איתן כבל: לא סתם התמקדתי – ואני אומר את זה גם לפולקמן – בנושא החשמל.

איתן כבל: הרי יכולתי לפתוח את הדיון לאלף ואחד נושאים ולא היינו יוצאים מזה.

קארין אלהרר: כן, אבל לא הבנתי משהו.

איתן כבל: גברתי, סיימנו.

איתן כבל: את יכולה לקבוע פגישה אישית אתם.

איתן כבל: אני עכשיו מדבר.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: גברתי, אני יודע שאני אסקופה נדרסת.

איתן כבל: אצלך בוועדה תמיד יוצאים עם תשובות.

איתן כבל: תני לי עכשיו לנהל את זה בשפה שלי.

איתן כבל: די.

איתן כבל: מספיק.

איתן כבל: אפשרתי לכם.

קארין אלהרר: מה קרה לך?

איתן כבל: כי אני רוצה לסיים.

איתן כבל: די.

איתן כבל: הבנו.

איתן כבל: נתתי לכם לדבר וגם לא הפרעתי לכם להפריע לאחרים.

איתן כבל: די.

איתן כבל: מספיק.

איתן כבל: הבנו.

איתן כבל: אנחנו גם פוליטיקאים וכולנו מבינים.

איתן כבל: אני לא כאן כדי לתת רוח גבית למישהו.

איתן כבל: אני כאן שואל את השאלות הקשות וכשאין תשובות, אין תשובות.

איתן כבל: זה גם חלק מסיכום, שאין תשובות לשאלות.

איתן כבל: אני רוצה לומר בצורה מאוד ברורה.

איתן כבל: לא לחינם התמקדתי בנושא של הסכם הגז.

איתן כבל: אפשר לקחת אותי לאן רוצים, לטלוויזיה הרב-ערוצית ועד מחירים אחרים, הכול נעשה כאן.

איתן כבל: אני רוצה להזכיר מי ניהל והוביל את המלחמות האלה מול הקואליציה.

איתן כבל: אתם באוצר יודעים את זה.

איתן כבל: אתה לא חייב לענות.

איתן כבל: מי שכל הזמן מנע ממני את הרפורמות היו נציגים מהקואליציה ויודע את זה פולקמן.

איתן כבל: אני נהייתי נציג הקואליציה של האזרחים.

עיסאווי פריג': זה נכון.

איתן כבל: זו האמת.

איתן כבל: לי בטח לא צריך להטיף ולהטיח בעניין הזה.

איתן כבל: נעשו ניסיונות גדולים על ידי שר האוצר ואני חושב שהוא שר אוצר מהטובים ביותר שיש אבל זה עדיין לא מוריד את הצורך להתמודד עם המצב בו אנחנו נמצאים.

איתן כבל: זו עובדה.

איתן כבל: הוא יודע אותה.

איתן כבל: מה שאני מנסה לומר לכם בעניין הזה זה שלא ניתן לאף אחד להתחמק מאותו שבר שכולם פתאום לא שומעים אותם.

איתן כבל: אותו הסכם שהוא זה שיוצר את כל ההדף הגדול הזה, הסכם הגז היה הסכם מושחת בעיני וצריך שייאמר.

איתן כבל: הציבור שהיה אמור להרוויח ממנו, לא מרוויח שקל.

איתן כבל: אנחנו בינתיים מרוויחים מילים.

איתן כבל: אני מתנצל, זה לא אמור להיפתח ב-2020 אלא ב-2021.

איתן כבל: בשורה התחתונה אדוני יושב ראש רשות החשמל – ואני אומר גם למנכ"ל חברת החשמל - יש כאן כמה נקודות מאוד חשובות שצריך להדגיש אותן.

איתן כבל: אני רוצה לדעת, ואני מבקש לקבל את זה בכתב כדי שגם נפיץ את זה לחברי הוועדה, כמה זמן אתם מקציבים למשא ומתן הזה.

איתן כבל: זה קודם כל.

איתן כבל: אני חוזר ואומר – ואני אומר את זה גם לשר האוצר – שהסיטואציה היא סיטואציית חירום כי אם לא, נאבד את השליטה על כל המשק.

איתן כבל: זה כבר לא קשור לפוליטיקה של לפני בחירות.

איתן כבל: זה מה שדינה דיין חברתי צועקת והיא חברתי באמת.

איתן כבל: אני מתכוון לכך שהיא חברה שלי לא רק בבניין הזה.

איתן כבל: אני מנסה לומר לכם בעניין הזה שאנחנו לא נוותר.

איתן כבל: אני ארצה לקבל מכם לוחות זמנים שאומרים שאתם הקצבתם איקס זמן לדיון בנושא.

איתן כבל: מה הדרישות?

איתן כבל: לא דרישות שעכשיו ננהל משא ומתן פומבי עם המונופול אלא לדעת האם המשמעות היא של כן פתיחת ההסכם על כל המשתמע מכך.

איתן כבל: עשו לי טובה, אל תאיימו עליהם בבוררות בין-לאומית.

איתן כבל: הם עוד ייקחו את זה.

איתן כבל: כנראה עד שהבוררות תסתיים, המשיח יהיה בדרך לכאן.

איתן כבל: לבוררות מגיעים כאשר לצדדים כבר נמאס ורוצים לחתום, ואז אומרים שאם תהיה בעיה, נעשה בוררות בין-לאומית וזה יודע שלא תהיה בוררות בין-לאומית וזה יודע שלא תהיה בוררות בין-לאומית.

איתן כבל: שזה רק לא יסתיים כמו הבוררות בינינו לבין מצרים על הצינור.

איתן כבל: שרק לא יסתיים כך.

איתן כבל: הייתה בוררות בין-לאומית.

איתן כבל: אדוני יושב ראש רשות החשמל, לך אני אומר שבאמת יש לי את הציפיות הכי גדולות ממך.

איתן כבל: אתה צריך להיות זה שמייצג אותנו, את הציבור.

איתן כבל: אתה, ועליך אנחנו מניחים את זה, על הכתפיים שלך כי אתה האיש הכי משוחרר בחדר.

איתן כבל: אתה האיש שיודע לבוא ולומר, חברות וחברים, אני זה שצריך לקבוע את המחיר.

איתן כבל: אתה לא יכול להגיד כן, כן, הגעתי, המחיר סביר, לא חשוב בכמה הגז נמכר בכל האזורים עכשיו.

איתן כבל: אל תביאו לי השוואות בין-לאומיות לא במחיר הגז ולא במחיר המים ולא במחיר החשמל.

איתן כבל: אם פעם אחת ולתמיד תביאו השוואות, תביאו אותן מהתחלה ועד הסוף ולאורך כל הדרך.

איתן כבל: לאורך כל הדרך.

איתן כבל: זה כמו ששולחים אותי להוזלות בשווקים.

איתן כבל: המחיר של זה יורד, אבל תוקעים אותי במקום אחר.

איתן כבל: אל תעשו לי השוואות כאלה.

איתן כבל: אנחנו לא ברגע של פרסומת בטלוויזיה.

איתן כבל: אנחנו חיים את החיים.

איתן כבל: אני רוצה להזכיר שיש כאן מיליון אנשים מודרים בחברה הישראלית, שזה דיון נפרד אבל הוא מתחבר והוא חלק מהדיון הזה.

איתן כבל: זה בעצם הדיון.

איתן כבל: אני אומר את זה לכם, אני אומר לך דוד, יישר כוח על כל אשר אתם עושים כי אתם באים מהמקום הכי נכון מבחינתכם ואל תתנו לפוליטיקאים להשתלט עליכם.

איתן כבל: אני אומר את זה לך, דוד.

איתן כבל: מחאה תהיה רק אם היא תהיה אוטנטית וזה הכוח שלה.

איתן כבל: מחאות לא נוצרות בחדרים סגורים.

איתן כבל: או שהן פורצות או שהן לא פורצות.

איתן כבל: כל היום אומרים זה יקרה או לא יקרה, זה יקרה או לא יקרה, כאילו יש איזה מדד ג'יני למחאות.

איתן כבל: אני אומר אותו דבר גם לכם.

איתן כבל: אני לא אוותר לך אדוני יושב ראש רשות החשמל כי כשאתה תשב בנוסחאות ותעשה אותן, לבצע את הנוסחאות, ואתה יודע שהמחיר, כשאתה משקלל את מחיר הגז ואתה מכניס אותו לשקלול של מחיר החשמל - אתה יודע שזה מחיר מופקע ואתה יודע שמי שמשלם את המחיר הזה, זה הציבור.

איתן כבל: קולך חייב להישמע בעניין הזה.

עיסאווי פריג': השאלה מה הסנקציה שלנו.

עיסאווי פריג': מה נוכל לעשות אם לא יעמדו בזה.

איתן כבל: מה אתה רוצה שאני אעשה?

איתן כבל: שאני אוציא צו הבאה לתלייה?

איתן כבל: אנחנו אנשים פוליטיים ובסוף אנחנו מדברים אל הציבור.

עיסאווי פריג': תגיד שלא תקדם הצעות חוק.

איתן כבל: אין לי הצעות חוק.

איתן כבל: אני רוצה לגלות לך סוד.

איתן כבל: ההמלצות האלה לדפוק את הציבור דרך זה שנעצור חוקים טובים, עזוב, זה לא שייך.

עיסאווי פריג': אני שמעתי את זה ממך במשך ארבע השנים וזאת נוסחה לא נכונה.

איתן כבל: אני חולק עליך.

חיים ילין: איתן, יש לך דיון על הנגב בשעה 11:00.

חיים ילין: אני מוחה כי אין לך את הדיון הזה.

חיים ילין: תרשום את זה בפרוטוקול.

איתן כבל: המחאה נשמעה.

איתן כבל: תודה רבה לכם.

איתן כבל: אדוני יושב ראש רשות החשמל, אני מבקש ממך עד יום ראשון לדעת היכן הדברים עומדים מבחינתכם.

איתן כבל: תודה רבה.

איתן כבל: לפחות תוכנית עבודה.

איתן כבל: תודה.