הוועדה לענייני ביקורת המדינה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 382, 2018-12-18 12:02

סעיד אלחרומי: אנחנו פותחים את ישיבת הוועדה לענייני ביקורת המדינה בנושא שילוב האוכלוסייה הערבית והבדואית בתעסוקה - דוח מבקר המדינה 66ג (2016): פעולות המדינה לעידוד שילובה של האוכלוסייה הערבית בתעסוקה.

סעיד אלחרומי: בראשית דבריי אני אודה ליושבת ראש הוועדה חברת הכנסת שלי יחימוביץ שנאותה לקיים את הדיון הזה ואנחנו מקיימים אותו לציון יום הנגב בכנסת.

סעיד אלחרומי: יש מספר רב של ועדות שבהן מתקיימים עכשיו, במקביל, דיונים בקשר לאוכלוסייה הערבית בכלל אבל בעיקר בנושא האוכלוסייה הבדואית.

סעיד אלחרומי: בפתיחת דבריי אני אומר שאנחנו דנים היום בדוח מבקר המדינה - בעצם זאת ישיבת מעקב – לשנת 2016, לפני שהתחילה התוכנית הממשלתית 922 ובוודאי גם בנושא התוכנית הכלכלית-חברתית של האוכלוסייה הבדואית.

סעיד אלחרומי: הנושאים לא השתנו בצורה דרסטית מאז.

סעיד אלחרומי: הדוגמאות בדוח ובממצאי המבקר הן מאוד לא משקפות את הרצון שלנו ואפשר לומר שחוסנה של מדינה, חוסנה של חברה, נמדד ביכולת שלה לטפל באוכלוסיות החלשות שנמצאות בה.

סעיד אלחרומי: החברה הבדואית בפרט – ואני בא מהמקום הזה – היא האוכלוסייה החלשה ביותר במדינה ובעיקר הנשים בחברה הערבית-בדואית בנגב.

סעיד אלחרומי: החברה הזו בשנים האחרונות עוברת מחיים מסורתיים לחיי הכפר ולחיי העיר.

סעיד אלחרומי: יש למשל את העיר הגדולה רהט שהיא היום העיר הערבית השנייה בגודלה אחרי נצרת.

סעיד אלחרומי: יש גם יישובים אחרים שהאוכלוסייה בהם גדלה בצורה מאוד מהירה.

סעיד אלחרומי: לכן אנחנו היום נדון בנושא הזה.

סעיד אלחרומי: אני מניח שאנחנו לא נקבל את כל הנתונים ולאחר הישיבה הזו תהיה ישיבת מעקב, לפחות לגבי התוצאות אחרי תוכנית 922 ואחרי התוכנית הממשלתית לאוכלוסייה הבדואית אבל אנחנו רוצים לשמוע היכן אנחנו עומדים ומה נעשה עד עכשיו.

סעיד אלחרומי: נשמע ממשרד מבקר המדינה סקירה קצרה לגבי הדוח הזה ולאחר מכן נפתח את הדיון.

סעיד אלחרומי: בבקשה, בני גולדמן, מנהל אגף.

בני גולדמן: כאמור הדוח הוא משנת 2016 ולמעשה ממצאי הביקורת מתייחסים לשנת 2015.

בני גולדמן: עברו מאז כמה וכמה שנים.

בני גולדמן: הדוח התייחס לכמה תוכניות גדולות שנגעו לחברה הערבית.

בני גולדמן: תוכנית החומש לפיתוח כלכלי של יישובים במגזר המיעוטים, התוכנית הרב-שנתית לבדואים צפון, התוכנית לקידום הבדואים בדרום – דוח ועדת טרכטנברג.

בני גולדמן: סך הכול תוכניות היו ב-2010.

בני גולדמן: כלומר, הממשלה אישרה אותן ב-2011-2010 בהיקף של כ-4 מיליארד שקלים.

בני גולדמן: כאמור, תוכנית 922, הדוח לא נגע בה.

בני גולדמן: בסיום דוח הביקורת התקבלה החלטת הממשלה.

בני גולדמן: הממצאים המרכזיים ברמה טלגרפית.

בני גולדמן: אנחנו מצאנו קשיים ביישום התוכניות שנבדקו בשלב הביצוע.

בני גולדמן: נמצאו ליקויים בפעולות ההכשרה וההעצמה של האוכלוסייה הערבית, בעיקר אי תקצוב פעולות הכשרה עבור האוכלוסייה הערבית שהן באחריות שירות התעסוקה, שיתוף פעולה לא מספק בין מרכזי משרד הכלכלה דאז לשירות התעסוקה.

בני גולדמן: בשירות המדינה ראינו שחל שיפור בשיעור העסקתה של האוכלוסייה הערבית אבל עדיין שיעורם קטן משיעורם באוכלוסייה.

בני גולדמן: ראינו כמה ממוצע הוא מטעה.

בני גולדמן: יש משרדי ממשלה, בעיקר בתחומי הבריאות, משרד הפנים – שם ראינו שיעור העסקה גבוה של החברה הערבית אבל מצד שני יש משרדי ממשלה בהם זה לא קיים.

סעיד אלחרומי: בעיקר בחינוך.

בני גולדמן: גם חינוך, אבל בריאות כולל את בתי החולים בצפון ובדרום.

בני גולדמן: אנחנו כן רואים בתפקידים מסוימים אבל מצד שני יש משרדי ממשלה עם שיעור העסקה אפסי.

בני גולדמן: אנחנו ציפינו לראות שהפיזור יהיה יותר אחיד.

בני גולדמן: בחברות הממשלתיות המצב היה חמור ביותר.

בני גולדמן: ייצוגה של האוכלוסייה הערבית בכל אחת מעשר החברות הממשלתיות העיקריות, הן בקרב עובדים והן בקרב מנהלים, קטן מאוד ובחלקו הוא אף אפסי.

בני גולדמן: בתאגידים שבדקנו, השיעור היה מאוד נמוך, במיוחד בתאגידים משמעותיים ייצוגיים כמו ברשות לניירות ערך עם אחוז וחצי, בשדות התעופה עם אחוז.

בני גולדמן: לא עסקנו רק בתעסוקה עצמה אלא בכלים תומכי תעסוקה.

בני גולדמן: למשל נגענו בתחבורה ציבורית ושם כן נגענו דווקא ברהט שהזכרת קודם וציינו שם סיפור די עצוב.

בני גולדמן: יש מרכזי תעסוקה, יש אנשים שרוצים לעבוד, אבל – אני אצטט את זה ואני חושב שזה דבר מאוד קשה ואני מקווה שהוא נפתר מאז – הבדיקה העלתה כי במועד סיום הביקורת ועל אף תמימות הדעים של כל הנוגעים בדבר כי הפעלת קווים תסייע להנגשת מוקדי תעסוקה לתושבי רהט, משרד התחבורה עדיין לא הסדיר את הפעלתו של קו מהקווים המבוקשים.

בני גולדמן: מצאנו ששעות הנסיעה ותדירות נסיעותיו של קו האוטובוס בין רהט למרכזי התעסוקה אינם מותאמות לשעת עבודתו של התושב ואינן מאפשרות את השימוש בקו הזה.

בני גולדמן: הבדיקה מעל כי עד מועד סיום הביקורת, טרם הוסדר הנושא.

בני גולדמן: כלומר, יש עובד שרוצה, יש קו תחבורה שנוסע אבל החיבור ביניהם, בין העובד שרוצה לבין שעות העבודה, לא מתחבר.

בני גולדמן: זה משהו שמונע תעסוקה מאנשים שרוצים לעבוד ומונע התקדמות.

בני גולדמן: מצאנו בעיות כאלה בעניין של מעונות יום וכדומה.

בני גולדמן: זה בטלגרפית הנושאים המרכזיים.

סעיד אלחרומי: תודה.

סעיד אלחרומי: אני חושב שלפחות במספרים שנתת לגבי החברות הממשלתיות, שם האחוז שואף לאפס.

סעיד אלחרומי: בעשרת החברות הגדולות במשק וגם במשרדי הממשלה, נכון שחינוך ובריאות הם הראשונים מבחינת אחוז המועסקים מהחברה הערבית, אבל יש מקומות ששואפים לאפס.

סעיד אלחרומי: אני אתן את רשות הדיבור לחבר הכנסת עבד אל חכים חאג' יחיא.

סעיד אלחרומי: בבקשה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כבוד היושב ראש, אני בא מוועדת הכלכלה שם דיברנו על אזורי תעשייה משותפים ועל אזורי תעשייה בנגב בכלל לטובת האזרחים הבדואים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה ממש מתיישר יחד עם תעסוקת נשים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כל עוד אזורי התעשייה האלה תקועים, ואני חושב שהם תקועים במזיד ובמתכוון, הם מעלים נקודה שידועה מראש ואני חושב שצריך להתחשב בה במלוא כובד המשקל שלה ואלה דרישות בעלות של תושבי המקום.

עבד אל חכים חאג' יחיא: יוצא שהם לא מפתחים את אזורי התעשייה אלא תוקעים אותם וברגע שהם תוקעים את האזורים האלה, תוקעים את האפשרות של הנשים האלה לצאת לעבודה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: במקומות שיש אפשרות לעבוד, למשל בנגב, יש מספר לא מבוטל של נשים שיצאו לעבודה והתחילו לעבוד.

עבד אל חכים חאג' יחיא: במקומות אחרים בינתיים המדינה תוקעת למרות שהיא אומרת שהיא מתכננת.

עבד אל חכים חאג' יחיא: משרד הכלכלה מדבר על תכנון, משרדי ממשלה בכלל אומרים שיש להם כוונות אבל הכוונות כנראה לא תקינות והם לא רוצים לפתח את האזורים האלה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כאשר מדברים על היישובים, במיוחד על הנשים, לא מדברים על אחוז האבטלה כי הם לא נכנסו למעגל העבודה ואם הן לא נכנסו למעגל העבודה, הן לא נחשבות מובטלות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הגיע הזמן שפעם אחת יהיה סקר לגבי אחוז הבלתי מועסקים.

סעיד אלחרומי: אתה מתכוון לאלה שלא נרשמו בכלל.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כן.

עבד אל חכים חאג' יחיא: מי שלא עבד, פוטר או התפטר או סיים לעבוד במקום העבודה, לא ייחשב כמובטל.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אנשים שלא סיפקו להן מקומות עבודה, במיוחד הנשים, לא ייכללו באחוז האבטלה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לכן אנחנו צריכים להדגיש את המושג בלתי מועסקים ואז אנחנו נוכל לשקף את האמת ואז נוכל להיכנס לעובי הקורה ולחפש פתרונות.

סעיד אלחרומי: תודה.

סעיד אלחרומי: חבר הכנסת מסעוד גנאים.

מסעוד גנאים: תודה אדוני היושב ראש.

מסעוד גנאים: אין ספק שהנושא של תעסוקת נשים, זו לא פעם ראשונה שאנחנו נדרשנו אליו ודנו בו בוועדות הכנסת השונות, אם זה בוועדת הכלכלה או בוועדת קידום מעמד האישה.

מסעוד גנאים: כל פעם אנחנו נחשפים לנתונים שמראים שעדיין אחוזי התעסוקה של נשים הם נמוכים מאוד ועדיין אנחנו חשופים לחסמים.

מסעוד גנאים: בהתחלה היו אומרים חסם תרבותי, עכשיו אין מה שמכונה חסם תרבותי.

מסעוד גנאים: נשים רוצות לעבוד, רק תנו להן לעבוד.

מסעוד גנאים: תנגישו להן את העבודה ואת התעסוקה.

מסעוד גנאים: תסירו את החסמים האלה והחסמים האלה הם בידי הממשלה ורשויות הממשלה.

מסעוד גנאים: אני רואה שיש קו ישיר ויש השפעה ישירה – לפחות לפי מה שקראתי עכשיו – בין רמת ההשכלה והחינוך לבין התעסוקה של נשים.

סעיד אלחרומי: אנחנו מדברים על תעסוקה במשרדים ממשלתיים ובחברות ממשלתיות.

סעיד אלחרומי: זה הנושא העיקרי.

מסעוד גנאים: בסדר גמור.

מסעוד גנאים: אנחנו מדברים על ניסיון לשנות את המצב בנגב.

מסעוד גנאים: היום הזה בא לומר שאנחנו כולנו צריכים להירתם כדי לעזור לתושבי הנגב, לתושבים הערבים-הבדואים בנגב משום שהם זקוקים לעזרה מאחר והמצב הסוציו אקונומי נמוך.

מסעוד גנאים: היינו גם בוועדת זכויות הילד וראינו שאחוז הפגיעה בילדים הגבוה, הוא גם בדרום וגם בנגב.

מסעוד גנאים: אני חושב שתעסוקת נשים הוא עניין של חינוך, עניין של השכלה, עניין של תחבורה ציבורית, עניין של שינוי תפיסה במשרדי הממשלה לתמוך ולתת תקציבים כדי לתת לנשים הערביות אפשרות להשתלב בשוק העבודה וכאשר אנחנו אומרים תעסוקה, אנחנו אומרים שינוי של החברה וברמה הסוציו אקונומית של כל תושבי האזור.

סעיד אלחרומי: תודה.

סעיד אלחרומי: חברים, מי שרוצה לדבר, אנא להירשם אצל מנהלת הוועדה.

סעיד אלחרומי: רשות הדיבור לחבר הכנסת משה מזרחי.

משה מזרחי: אני קראתי את הדוח של מבקר המדינה.

משה מזרחי: באמת הסוגיה הזאת של מתן אחוז מסוים של מה שנקרא אפליה מתקנת – אני באתי בעיקר להקשיב ולשמוע מהנציגים היכן אנחנו עומדים בנושא הזה כי המספרים שם לא כל כך טובים.

משה מזרחי: אני סקרן לדעת ולשמוע ממי שאמור לתת תשובות מה בעצם מונע מלמלא את האחוזונים האלה שנקבעו כדי למלא את השורות כי הדוח מתחיל במילים מאוד גדולות ויפות על השוויון, חברה מתוקנת וכולי.

משה מזרחי: אני מאוד מקווה שיש תשובות טובות וכי פותחים את הדלתות, בלי קשר לדוח הזה שאני רואה עכשיו על תעסוקת נשים בדואיות שעל אחת כמה וכמה צריך לקדם את הנושא.

משה מזרחי: היום הזה הוא יום חשוב.

סעיד אלחרומי: תודה.

סעיד אלחרומי: אנחנו מציפים את הסוגיה ואנחנו ניתן זמן מתאים למשרדי הממשלה להגיב ולתת את הנתונים.

סעיד אלחרומי: בסוף הדיון נסכם את הישיבה.

סעיד אלחרומי: ראש המועצה האזורית נווה מדבר בנגב.

אברהים אלהואשלה: תודה.

אברהים אלהואשלה: צהרים טובים.

אברהים אלהואשלה: תודה ליושב ראש הוועדה ולמארגני היום החשוב הזה, יום שדן בענייני הנגב.

אברהים אלהואשלה: מהשתת

אברהים אלהואשלה: פותי בוועדות אני רואה שהנושאים הנדונים הם לגבי החברה הבדואית בנגב.

אברהים אלהואשלה: כאשר מדברים על הנגב, אני מדבר על הנגב על כל תושביו, הן הערבים והן היהודים כאחד אבל היות והמצב שלנו הוא הקריטי בנוסחה הזו, אנחנו נתמקד בזה.

אברהים אלהואשלה: צריך לציין שהיישובים הבדואים בנגב, אנחנו בהקמה ובשינוי צורת חיים.

אברהים אלהואשלה: אמנם השינוי הזה מוסכם על התושבים, ובין אם הוא לא מוסכם, אנחנו הגענו לאיזושהי סיטואציה על מנת להזהיר ולקבל את השירותים.

אברהים אלהואשלה: צריך לתכנן ולכנס רשות מוניציפאלית שתיתן את השירותים.

אברהים אלהואשלה: השינוי הזה, המדינה צריכה להתייחס אליו ולתקצב אותו כי היא עוסקת בשינוי.

אברהים אלהואשלה: השינוי הזה, על כל מרכיביו, לא רק בהכרח המבנה הפיזי, הבית, אלא על ההרכב צריך להסתכל בצורה מערכתית וכוללנית גם מבחינת המנהגים, מבחינת צורת החיים, מבחינת הפרנסה, מבחינת המנהגים והקשרים.

אברהים אלהואשלה: לשינוי הזה יש השלכה נפשית פסיכולוגית על האנשים.

אברהים אלהואשלה: לצפות את העתיד, זה קשה.

אברהים אלהואשלה: אמנם אנחנו שואפים לשינוי ואוהבים את המילה שינוי, אבל השינוי מהווה גם חסם נפשי והחסם הנפשי הזה גם הוא משפיע על השכל, להסתכל ולתפקד טוב.

אברהים אלהואשלה: לכן אני אומר שתעסוקת נשים, אני לא מאלה שאוהב להפריד בין נשים לגברים.

אברהים אלהואשלה: לא.

אברהים אלהואשלה: אנחנו חברה.

סעיד אלחרומי: בוועדה הזאת אנחנו מדברים על תעסוקה בכלל.

אברהים אלהואשלה: יופי.

אברהים אלהואשלה: לכן אני אומר שאנחנו צריכים להסתכל כך.

אברהים אלהואשלה: נכון, צריך להתאים לכל מגוון את השירותים שלו.

אברהים אלהואשלה: אנחנו צריכים לאפשר מקומות תעסוקה מתאימים לצורת החיים של אותה חברה בקרבת המקום שלה.

אברהים אלהואשלה: בחוק הישראלי כאשר עבדו במפעל ים המלח, גרו אנשים ליד המפעל.

אברהים אלהואשלה: כשאתה גר בקרבת המקום שלך, יש רווחה לאנשים.

אברהים אלהואשלה: לכן בנו את דימונה במרחק של חצי שעה מהמקום.

אברהים אלהואשלה: אני אומר, גם בקרבתנו.

אברהים אלהואשלה: רוב האוכלוסייה הבדואית עובדת על הכבישים.

אברהים אלהואשלה: בן אדם שנוסע כל יום למקום עבודתו, הוא יותר צפוי לתאונות ומסכן את חייו.

אברהים אלהואשלה: לכן אני אומר שצריך לדאוג ולתכנן, לשלב את החברה הערבית, הבדואית, גם במשרדי הממשלה כי כשהם שם, הם יכולים להביע ולהסביר בדיוק מה הם הצרכים של אותה חברה שהם באים ממנה ולא עושה זאת מישהו אחר שלמד ומתמחה בנושאים האלה, עם כל הכבוד לו.

אברהים אלהואשלה: לכן אנחנו חייבים ביחד, בנגב, ובסופו של דבר אנחנו בפריפריה ולכן המושג הזה מפחית מהשייכות שלנו לאותה סביבת מקום.

אברהים אלהואשלה: הנגב הוא אמנם גם באילת וגם אצל הבדואים אבל הוא צריך להיות מרכז ומשמעות המרכז היא בשירותים שהוא מקבל.

אברהים אלהואשלה: תודה לך.

סעיד אלחרומי: תודה.

סעיד אלחרומי: מוחמד מסאבחה, סגן ראש המועצה המקומית תל שבע.

מוחמד מסאבחה: שלום אדוני.

מוחמד מסאבחה: תודה.

מוחמד מסאבחה: אדוני היושב ראש, חבריי, כל האורחים מהנגב, אני מודה לכם קודם כל על היום הזה.

מוחמד מסאבחה: אני חושב שזה יום בו צריך לשמוע את כל אלה שהגיעו לכאן עם כל מיני בעיות.

מוחמד מסאבחה: אני חושב שביום הזה אפשר לפתור אותן ואם לא, לפחות להשמיע את הדברים שלנו.

מוחמד מסאבחה: אני באתי מתל שבע, יישוב שהוא היישוב הראשון בנגב.

סעיד אלחרומי: באיזו שנה נוסד היישוב?

מוחמד מסאבחה: 1968.

מוחמד מסאבחה: בשנות ה-60.

סעיד אלחרומי: היישוב הראשון.

מוחמד מסאבחה: כן.

מוחמד מסאבחה: מאז אין אפילו אזור תעשייה ואין אזור מסחרי ולמרות שהוא קרוב לבאר שבע, מצבו מאוד מאוד קשה.

מוחמד מסאבחה: הנתונים האחרונים ששמענו בתקשורת מראים שהוא בתחתית כל היישובים במדינה מבחינת כלכלה ומבחינת תעסוקה.

מוחמד מסאבחה: בשנת 2004 הממשלה חוקקה חוק שילוב בני מיעוטים במשרדי הממשלה.

מוחמד מסאבחה: יתקנו אותי חברי הכנסת אבל הייתה חובה להעסיק חמישה אחוזים בכל משרד ממשלתי.

מוחמד מסאבחה: מאז, משנת 2004 ועד היום, אפילו לא היה פיקוח.

סעיד אלחרומי: נקבעו יעדים כלליים לתעסוקת האוכלוסייה הערבית.

סעיד אלחרומי: נכון, לא הגענו ליעדים האלה.

סעיד אלחרומי: תתמקד באוכלוסייה הבדואית כי זה נושא הדיון.

מוחמד מסאבחה: באר שבע נחשבת לבירה של הנגב ויש בה משרדי ממשלה.

מוחמד מסאבחה: כל משרדי הממשלה, אנחנו זקוקים להם וזקוקים לכך שידברו בהם בשפה הערבית והעברית.

מוחמד מסאבחה: אני במקצועי עורך דין ואני נתקל במשרדי הממשלה – אם זה משרד הפנים, אם זה משרד הרווחה, אם זה ביטוח לאומי, כל המשרדים שנותנים שירותים – אני יכול לספור ולומר שיש כמעט 10 עובדים בדואי.

מוחמד מסאבחה: למשל ביטוח לאומי שהוא המנוע העיקרי באזור.

מוחמד מסאבחה: כך גם משרד הפנים וכך גם משרד הבריאות וכדומה.

מוחמד מסאבחה: אני לא יודע למה קיימת ההתעלמות מהאוכלוסייה הבדואית.

מוחמד מסאבחה: אם יש החלטה כזאת, למה לא מיישמים אותה?

מוחמד מסאבחה: למה לא מפקחים עליה?

מוחמד מסאבחה: אני חושב שצריך לתת תשומת לב כי יש הרבה משכילים באוכלוסייה הערבית והם יכולים להשתלב בכל משרדי הממשלה שנמצאים בכל הארץ, במיוחד בנגב, ובמיוחד בתל שבע יש הרבה משכילים שהם בעלי תואר שאפשר לשלב אותם.

מוחמד מסאבחה: יש שלהם יכולות ויש שלהם כישורים שיכולים לתת שירות טוב.

מוחמד מסאבחה: תודה.

סעיד אלחרומי: תודה.

סעיד אלחרומי: זכות הדיבור לחבר הכנסת יוסף ג'בארין.

יוסף ג'בארין: בינתיים אני רוצה לשמוע עוד.

סעיד אלחרומי: נאיף רחאל, בבקשה, בקצרה.

נאיף רחאל: אני מבית זרזיר.

נאיף רחאל: אני נכה צה"ל, אני נפצעתי למען המדינה שלנו.

נאיף רחאל: אשתי אחרי שירות לאומי של שנתיים והיא עברה את כל המבחנים כדי לקבל תפקיד במשרד ממשלתי.

נאיף רחאל: היא עברה כמעט שמונה ראיונות ועד עכשיו לא קיבלו אותה לעבודה.

נאיף רחאל: היא עברה את הריאיון ואמרו לה מתאים.

נאיף רחאל: אנחנו עשינו צבא, אנחנו תרמנו למדינה שלנו, לא יודעים לאן ללכת.

נאיף רחאל: מה נשאר עוד?

נאיף רחאל: אני גם בא ממשפחה שכולה.

נאיף רחאל: לאן ללכת?

נאיף רחאל: אם אלה בדרום לא מקבלים, אנחנו בצפון לא מקבלים, אז מה נעשה?

נאיף רחאל: לאן נגיע?

נאיף רחאל: לאן נלך?

נאיף רחאל: אתם לא רוצים אותנו?

נאיף רחאל: נרד לפשע?

נאיף רחאל: אנחנו רוצים פתרון.

נאיף רחאל: אתם כל הזמן עושים ועדות וועדות ושום דבר לא מיישמים.

נאיף רחאל: רק רושמים.

נאיף רחאל: ממלאים את הדוח.

נאיף רחאל: חוץ מזה מה עשיתם?

נאיף רחאל: חבר'ה, כאן מישהו יושב ממשרד הביטחון, מהממשלה, מחברי הכנסת, מה עשיתם?

נאיף רחאל: אני עשיתי צבא והרבה אנשים לא עשו צבא, אז מה?

נאיף רחאל: לכן להגיע?

נאיף רחאל: חבר'ה, אני רוצה פתרון.

נאיף רחאל: אנחנו באים לכאן ורוצים פתרון.

נאיף רחאל: אנחנו לא באים לכאן רק לשבת לומר שלום ונגמר היום.

נאיף רחאל: אשתי עם תואר ראשון, עברה את הכול וגם אני, אז לאן?

נאיף רחאל: לרדת לפשע?

נאיף רחאל: רק פשע אתם יודעים לומר?

נאיף רחאל: תודה.

סעיד אלחרומי: תודה.

סעיד אלחרומי: חבר הכנסת יוסף ג'בארין.

סעיד אלחרומי: אחריו ראש מועצת תל שבע.

יוסף ג'בארין: תודה על הדיון המאוד חשוב.

יוסף ג'בארין: אני אפתח ואומר שכל סטודנט שנה א' כלכלה יודע שאי אפשר לקדם תעסוקה בלי אזורי תעשייה.

יוסף ג'בארין: כשאנחנו מדברים על הצורך בהקמת אזורי תעשייה ליישובים הערבים בנגב, אנחנו יודעים שיש לפחות תוכנית כתובה כזו ויש המלצות כאלו אלא שהתוכנית לא מתורגמת למציאות.

יוסף ג'בארין: גם כאשר הובטחו תקציבים בכתב וניתנו הצהרות, עדיין התקציבים האלה לא מועברים.

יוסף ג'בארין: אם נזכיר למשל את תוכנית החומש הראשונה שהייתה אמורה להסתיים בשנת 2016, אז דיברו על אזורי תעשייה באבו קרינאת, ואני שואל היכן זה עומד היום?

יריב מן: באבו קרינאת יש פיתוח.

יריב מן: אתה רואה את עידן הנגב.

יריב מן: יש אזורי תעשייה שבאמת לא פותחו.

יוסף ג'בארין: ומה עם שאר האזורים?

יריב מן: שוקת יהיה משותף ללקיע וחורה, בני שמעון ומיתר.

יריב מן: זה לא מתקדם בקצב שאנחנו רוצים אבל יש הקצאות.

יריב מן: אף אחד לא נוגע בהקצאות האלה.

יריב מן: עובדה שרק בעידן הנגב השקיעו.

סעיד אלחרומי: חברים, אני לא רוצה דיון בין שניים.

יוסף ג'בארין: זה טוב שנשמע.

יוסף ג'בארין: מה שאמרת, לא סותר את מה שאני אומר.

יוסף ג'בארין: אתה אומר שיש הקצאות וזה לא מתקדם.

יוסף ג'בארין: אתה אמרת בעדינות שזה לא מתקדם כפי שצריך ואני אומר שבפועל זה כמעט ולא מתקדם.

יוסף ג'בארין: אתה יודע, זה לא סיפור שכל הזמן השקיעו ועכשיו יש האטה.

יוסף ג'בארין: הרי זה קיפוח היסטורי.

יוסף ג'בארין: בלי שתהיה התקדמות משמעותית שאנשים יחושו את זה בפועל, אנחנו נשב כאן עוד שנה ועוד שנתיים ולא נרגיש בהתקדמות הזאת.

יוסף ג'בארין: אלה דברים בסיסיים.

יוסף ג'בארין: באנו מהדיון בחינוך על הקמת כיתות כדי לשלב את הילדים במערכת החינוך.

יוסף ג'בארין: מדברים על 5,000 ילדים בלי מסגרת חינוכית.

יוסף ג'בארין: בלי שמקימים בתי ספר ובלי שמקימים כיתות, לא יהיה להם חינוך.

יוסף ג'בארין: אותו דבר כאן.

יוסף ג'בארין: בלי שיהיו אזורי תעשייה בקצב שיתאים את הצורך של האוכלוסייה, זה לא יפתור את הבעיה.

יוסף ג'בארין: אנחנו יודעים שלא מדברים רק על נשים אבל ברור שלנשים הערביות הקמת אזורי תעשייה בסמוך ליישובים הערביים שם, זו דרישה מאוד בסיסית.

יוסף ג'בארין: אני יודע שיש תוכניות ואני יודע שמדברים על תקציבים אבל אני חש שמה שכולם חשים שבפועל זה עוד לא קורה.

יוסף ג'בארין: לצערי אנחנו עדיין רחוקים ממימוש מלא וראוי של התוכניות הללו.

סעיד אלחרומי: תודה.

סעיד אלחרומי: חברים, אני רוצה להזכיר שמי שרוצה לדבר, אנשי הנגב, אנשי השטח, שיירשם אצל מנהלת הוועדה כדי שנוכל להתקדם ונגיע גם לסיכום בסוף הישיבה.

סעיד אלחרומי: ראש מועצת תל שבע, עומר אבי רקייק.

עומר אבו רקייק: שלום לכולם.

עומר אבו רקייק: אני אומר נתון לגבי תל שבע.

עומר אבו רקייק: אנחנו במדד העוני יורדים ואני לא יודע להיכן נגיע אבל אנחנו בתחתית של התחתית, לצערי.

עומר אבו רקייק: אזור תעשייה פנימי אין לנו.

עומר אבו רקייק: אנחנו מדברים על אזור תעשייה משותף.

עומר אבו רקייק: אנחנו רוצים גם פנימי.

עומר אבו רקייק: לגבי נשים.

עומר אבו רקייק: הרבה נשים בדואיות בנגב, במיוחד בתל שבע, כן רוצות לעבוד.

עומר אבו רקייק: הסטיגמה הזאת שהנשים לא רוצות לעבוד, היא לא נכונה.

עומר אבו רקייק: לי תמיד יש קבלת קהל במועצה ורוב הנשים שנמצאות רוצות לצאת לעבודה אבל צריך למצוא חליפה מותאמת לנשים הבדואיות כך שיוכלו לעבוד בסמוך למגורים שלהן, כמו בחברה החרדית.

עומר אבו רקייק: אנחנו חברה שיש לה מאפיינים מיוחדים.

עומר אבו רקייק: נשים רוצות לעבוד בקרבת הבית, הן לא יכולות להיות שעות ארוכות מחוץ לבית ולכן אני חושב שיש להתייחס לנקודה הזאת של חליפה מותאמת גם למגזר הבדואי, במיוחד לתל שבע.

עומר אבו רקייק: אנחנו קורסים וזה צריך להדליק נורה אדומה אצל כל חברי הכנסת והממשלה.

עומר אבו רקייק: אנחנו צריכים התערבות מיידית בעניין הזה.

עומר אבו רקייק: גם להקים אזור תעשייה פנימי וגם משותף.

סעיד אלחרומי: מה שאני יודע, ואני לא רוצה להפריע לך, שיש אזור תעשייה צפונית לתל שבע ויש בו 200 מגרשים שעוד מעט התב"ע צריכה להיות מאושרת.

עומר אבו רקייק: כן.

עומר אבו רקייק: זה ייקח כמה שנים עד שיהיה אזור תעשייה שם.

עומר אבו רקייק: בינתיים אנחנו צריכים לסבול כמה שנים.

עומר אבו רקייק: אני אומר שצריך למצוא פתרונות מיידיים עד שנקים אזור תעשייה.

עומר אבו רקייק: תודה רבה.

סעיד אלחרומי: תודה.

סעיד אלחרומי: שמואל דוד משתי"ל.

שמואל דוד: אני רוצה להיות מאוד תכליתי.

שמואל דוד: אנחנו בוועדה לביקורת המדינה ואני רוצה לבקש שהוועדה תבקש חוות דעת של מבקר המדינה על פיתוח אזורי התעשייה בנגב במסגרת תוכנית החומש הראשונה ובהמשכה.

שמואל דוד: יש בסיפור הזה כמה מרכיבים.

שמואל דוד: סיפור אחד מאוד מוצלח הוא אזור התעשייה עידן הנגב ברהט אבל כל אזורי התעשייה האחרים שתוכננו, בשלבים שונים של בעייתיות.

שמואל דוד: אזור התעשייה בשגב, 70 דונם, אנחנו שמונה שנים אחרי שהתקבלו החלטות ועדיין מקרטע.

שמואל דוד: ערערה – לא שווק עד סופו.

שמואל דוד: אבו קרינאת – רק חלקית.

שמואל דוד: ביר הדאג' – בכלל לא.

שמואל דוד: היישוב, תכנון היישוב, קידום הפיתוח ביישוב מוקפא לחלוטין ואין שם שום דבר שאפשר לפתח.

שמואל דוד: העסק תקוע.

שמואל דוד: הבקשה שלנו, ואנחנו אומרים את זה פעם אחר פעם, היא לבדוק את קבלת ההחלטות, לבדוק איך יכול להיות שהמדינה מקדמת ומשקיעה תקציבים בהיקפים מאוד גדולים במקומות שיש בהם תביעות בעלות ואחר כך מגלה להפתעתה שלא מתאפשר לבצע אם דבר.

שמואל דוד: איך יכול להיות שבכפר שלם עם 7,500 אנשים לא מצליחים לפתח כלום חוץ מבתי ספר ושירותים בסיסיים.

שמואל דוד: לא מצליחים לפתח כלום במשך שנים, מ-2003, מ-2006, עת אושרו תוכניות מתאר ועד היום.

שמואל דוד: לא יכול להיות המצב הזה.

שמואל דוד: לא יכול להיות שבשתי מועצות אזוריות נקבעים אזורי תעשייה ולא קורים אחר כך דברים.

שמואל דוד: אנחנו באים ואומרים שהנושא הזה צריך לבוא לפתחו של מבקר המדינה שיבדוק מה קרה שם, שיבדוק גם את מה שהוחלט בעקבות זאת.

שמואל דוד: החליטו להעביר את האחריות לרשות להתיישבות הבדואים שתקים אזורי תעשייה צמודי דופן.

שמואל דוד: אנחנו לא נגד.

שמואל דוד: אנחנו רק רוצים לבדוק האם הייתה קבלת החלטות מסודרת כדי לעבור מכיוון אחד לכיוון שני.

שמואל דוד: מה היו הסיבות למעבר הזה.

שמואל דוד: האם המעבר הזה קורה.

שמואל דוד: התקציבים שהיו בתוכנית החומש הראשונה ולא הושקעו כי ביר הדאג' לא קיים, לאן הם הולכים?

שמואל דוד: האם הם הולכים בהיקף הקיים או האם הם הולכים בהיקפים אחרים?

שמואל דוד: האם הבעיות נפתרות?

שמואל דוד: בפועל אנחנו נמצאים במצב שמצד אחד יש את הפריחה המאוד גדולה ברהט, מצד שני אומרים לנו שאוטוטו ייפתח אזור תעשייה בצומת שוקת, אבל בינתיים אין מגרשים, יש קושי באיתור מגרשים, יש קושי בפיתוח יזמות.

שמואל דוד: נשים שגרות ביישוב וקשה להן לצאת למרחקים, אין להן מקומות תעסוקה.

שמואל דוד: הדור משתנה.

שמואל דוד: יותר ויותר נשים נכנסות למעגל העבודה, נשים צעירות יותר, חלקן משכילות יותר, ואנחנו נמצאים במצב שנשים אלה מחפשות מקומות ליד הבית ולא רחוק ממנו.

שמואל דוד: הן מחפשות פתרונות.

שמואל דוד: כל העסק הזה תקוע.

שמואל דוד: העניין הזה צריך להיבדק בראייה של תכנון אב.

שמואל דוד: פעם אחר פעם אומר מינהל אזורי תעשייה שאנחנו נתכנן תוכנית אב לאזורי תעשייה אבל אנחנו בינתיים לא רואים שזה קורה.

שמואל דוד: אנחנו לא מקבלים תשובות שמתקבלות על הדעת.

שמואל דוד: אנחנו מדברים על 62 אחוזים מהנשים הבדואיות בנגב שהן עם 11 שנות לימוד או עם 11 שנות לימוד בלבד.

שמואל דוד: אין להן תעודת בגרות.

שמואל דוד: יש שם קושי אמיתי.

שמואל דוד: מרכזי ריאן, כל מה שפותח עד עכשיו, אמורים לתת לזה מענה.

שמואל דוד: זאת אוכלוסייה גדולה מאוד שאין לה כיום מענים יעילים מבחינה מעשית.

שמואל דוד: חלק משמעותי מהאוכלוסייה הזאת אלה נשים שלמדו פחות משמונה שנות לימוד וחלקן זקוקות לשירות הזה.

שמואל דוד: לא יכול להיות שהמשרדים נסוגים מחלק מהשירותים.

שמואל דוד: לא יכול להיות שלמשל התוכנית להשכלת נשים נעצרת ונבלמת ומקוצצת תוך כדי התהליך הזה.

סעיד אלחרומי: תודה.

סעיד אלחרומי: מאג'ד אבו בילאל, חבר מועצת העיר רהט.

מאג'ד אבו בילאל: צהרים טובים.

מאג'ד אבו בילאל: תודה כבוד היושב ראש, חבר הכנסת סעיד אלחרומי על ההזדמנות לדבר בוועדה.

מאג'ד אבו בילאל: אני בא מהעיר רהט, העיר הערבית השנייה בגודלה אחרי נצרת והעיר הכי צעירה בדרום.

מאג'ד אבו בילאל: כנ"ל כלל תושבי הדרום כאשר החברה הבדואית נחשבת לאוכלוסייה צעירה מאוד.

מאג'ד אבו בילאל: אני פוגש את הצעירים ברהט ואני פוגש את הצעירות ברהט.

מאג'ד אבו בילאל: אני לא רואה אופטימיות אצלם והם דואגים לעתידם.

מאג'ד אבו בילאל: אמנם בחברה הבדואית בשנים האחרונות חל מהפך מאוד משמעותי בכל מה שקשור בהשכלה כדי להשתלב בחברה וכדי להשתלב בשוק התעסוקה, אבל עדיין אני מכיר עשרות, אם לא מאות, שיש להם תואר ראשון ותואר שני והם ללא תעסוקה.

מאג'ד אבו בילאל: לפני שנה פורסמה משרה בעיריית רהט לשישים גנים - תארו לעצמכם כמה הגישו מועמדות, מעל 600 בנות וזה אומר דרשני.

מאג'ד אבו בילאל: אנחנו כחברה בדואית, אני חושב שבכלל הפריפריה צועקת.

מאג'ד אבו בילאל: צריך להשקיע בפריפריה בכלל וגם בחברה הערבית-הבדואית בדרום כי אם לא תהיה תעסוקה, אם לא תהיה תחבורה ציבורית הולמת לאוכלוסייה בדרום, זה יוביל את החברה למבוי סתום ובסופו של דבר זה יהווה סכנה לכולם.

מאג'ד אבו בילאל: אני עוקב באתר של משרדי הממשלה ואני רואה שמתפרסמות משרות לחברה הערבית.

מאג'ד אבו בילאל: בחוק מעוגן שצריך לתת לחברה הערבית משרות אבל בפועל כמעט לא מתקבלים מהאוכלוסייה הערבית.

סעיד אלחרומי: מה לדעתך החסם?

סעיד אלחרומי: מתפרסם קול קורא במשרד ממשלתי מסוים להגיש מועמדות למשרה שמיועדת לאוכלוסייה הערבית.

מאג'ד אבו בילאל: לא יודע.

קריאה: השם.

קריאה: רק השם, בגלל שהוא בדואי.

קריאה: סוג ב'.

קריאה: סלח לי על הדיבור הזה.

סעיד אלחרומי: אני לא אמרתי.

קריאה: אני אומר.

סעיד אלחרומי: אני מקווה שלא.

מאג'ד אבו בילאל: אני חושב שגם את הסוגיה הזאת צריך לפתור.

מאג'ד אבו בילאל: אני חושב שהחברה הערבית צריכה לקבל את המכסה שלה מבחינת משרות במשרדי ממשלה כך שיהיו אנשים דוברי שפה, אנשים שבאים מהחברה עצמה והם יכולים באמת להבין את האוכלוסייה ולהבין את הצרכים שלה.

מאג'ד אבו בילאל: אני חושב שהגיע הזמן להשקיע בפריפריה, גם בדרום וגם בצפון, כי משם תבוא הברכה.

סעיד אלחרומי: תודה.

סעיד אלחרומי: הדובר האחרון, ודיע אבו עג'אג'.

ודיע אבו עג'אג': תודה אדוני.

ודיע אבו עג'אג': אני אציג שתי נקודות לגבי תעסוקה בחברות ממשלתיות ומשרדי ממשלה, וזו נקודה לביקורת המדינה.

ודיע אבו עג'אג': אני מכסייפה, היום עובד ברשות מקומית.

ודיע אבו עג'אג': הייתי עובד השלטון המרכזי קרוב ל-13 שנים.

ודיע אבו עג'אג': אני עם חמישה תארים ולא הצלחתי לקדם מאחר ויש שתיקה מוסכמת בין משרדי הממשלה לא לקדם.

ודיע אבו עג'אג': אני עבדתי שבע שנים בירושלים.

ודיע אבו עג'אג': אני נותן דוגמה אישית.

ודיע אבו עג'אג': לא הייתה כוונה לקדם עובדים.

ודיע אבו עג'אג': עבדתי ברשות המיסים במשך 13 שנים.

ודיע אבו עג'אג': כסייפה, אחרי 70 שנים מדינה ו-40 שנים ליישוב, אין אזור תעשייה בגלל הטענה של תביעות בעלות וזה באחריות המדינה לטפל ולפתיחה והקמת אזור תעשייה.

ודיע אבו עג'אג': תודה.

סעיד אלחרומי: תודה.

סעיד אלחרומי: אבי שגב, תושב דימונה.

סעיד אלחרומי: אתה מדבר בקשר לנמל תעופה אזרחי בנבטים.

אברהם שגב: נכון.

אברהם שגב: שלום לכולם.

סעיד אלחרומי: אם זה יתרום לסוגיה.

אברהם שגב: בוודאי שזה יתרום לסוגיה.

סעיד אלחרומי: אני סומך עליך שתשכנע את כולם.

אברהם שגב: בוודאי.

אברהם שגב: אני משכנע אתכם תוך שתי דקות.

אברהם שגב: אני מקשיב לבעיה הבדואית שהיא מוכרת והיא ידועה.

אברהם שגב: אני תושב הנגב מאז שאני מכיר את עצמי.

אברהם שגב: תעסוקת הבדואים בכלל – מכובדי, גם חבר הכנסת מזרחי – היא אכן בעיה כואבת.

אברהם שגב: הפתרון נמצא לפתחנו.

אברהם שגב: שדה התעופה בנבטים, כרגע מתנהלים לגביו תהליכים סטטוטוריים שונים על ידי רשויות שונות וכמעט כולם מתבצעים מתחת לפני הקרקע ולא סתם.

אברהם שגב: קורים שם דברים שהוועדות השונות מוליכות מתוך אינטרסים לקיום ולמעשה להרשאת שדה תעופה אזרחי נוסף לישראל, למעשה בצפון.

אברהם שגב: לפתחנו נמצאים 10,000 מקומות עבודה זמינים בתוך שנתיים כאשר המעגל השני, אדוני היושב ראש, של שדה תעופה אזרחי הזה יכניס לתוכו עד 10,000 אנשים לתעסוקה במעגלים שונים.

אברהם שגב: אזורי תעשייה, אזורי בדק.

אברהם שגב: יהיה שם לאן ללכת.

אברהם שגב: המרחק מערוער הוא מאות מטרים.

אברהם שגב: 17,000 תושבי ערוער.

אברהם שגב: אנחנו לא תמימים.

אברהם שגב: כולנו מכירים את המערכות האלה ואת האופן שבו הן מקבלות עובדים כמו שציינו כאן וראינו אבל אנחנו יודעים שבמעגלים ההיקפיים יעבדו המון חברות פרטיות ומי שחושב שבית מלון בערערה בנגב או מקומות מפותחים נוספים לתיירות באזור, המעגל השני של הדבר הזה כמו ברהט וכמו באזורים אחרים, הוא לא אפשרי – אני אומר לכם שזה מה שיקרה.

אברהם שגב: כי תנועה של 10 מיליון נוסעים בשנה, תביא בהכרח תיירות לאזור הזה.

אברהם שגב: בשדה תעופה, הרי לא כולם טייסים.

אברהם שגב: חלקם הגדול הם עובדים ברמות האלה שלא צריכים השכלה גבוהה מדי.

אברהם שגב: שם אפשר להעסיק אוכלוסייה מכל הסוגים, בעלי השכלות ברמות שונות החל מניקיון, שמירה, אבטחה, הובלה, תדלוק וכהנה וכהנה.

אברהם שגב: מזון כמובן.

אברהם שגב: לכן אני מבקש מהוועדה אדוני היושב ראש, וזה כוחה וזו סמכותה, לפנות למבקר המדינה ולבקש בדיקה מיידית ומהירה על מנת להבין איך המדינה מתנהלת כיום בתהליכים שהם עוד לא החלטה אלא הם בדרך לשם אבל קורים שם דברים שאסור שיקרו.

אברהם שגב: שיקול הדעת שם, רבותיי, אני אומר לכם, שיקול הדעת שקורה שם מאלץ ראשי רשויות בצפון, ראשי רשויות בדרום, להיאבק ביחד ואתם יודעים כלפי מי?

אברהם שגב: רק כלפי חיל האוויר שטוען שהוא לא יכול.

אברהם שגב: אף אחד לא בדק את זה.

אברהם שגב: את זה צריך לבדוק מבקר המדינה והוועדה הזאת צריכה לייצר את החזון וכנראה זו גם האחריות שלה כי לרשות המחוקקת זה התפקיד המיידי שלה, לבקר את הממשלה ואת המדינה על פעולותיה ושם היא צריכה להיות.

אברהם שגב: אני מבקש מחברי הכנסת הערביים ובעצם מכולם להצטרף למאבק הזה, לצרף כל כוח שאתם יכולים.

אברהם שגב: לא כל מאבק במדינה הוא מאבק של יהודים או מאבק של ערבים.

אברהם שגב: המאבק הזה הוא מאבק של אוכלוסייה.

אברהם שגב: האוכלוסייה בנגב משוועת למקומות עבודה ולא רק ברמות ההיי-טק אלא גם ברמות הנמוכות.

אברהם שגב: כל אחד רוצה להביא פרנסה הביתה ולכן זה יעזור מאוד גם לאוכלוסייה הבדואית.

אברהם שגב: תודה רבה לכולם.

סעיד אלחרומי: תודה.

סעיד אלחרומי: אני חייב לומר לך שכל חברי הכנסת מכל סיעות הבית בנושא הזה – בנושא נמל התעופה וגם בנושא בית החולים השני בבאר שבע – כולם ביחד מתמקדים ודוחפים שיצא משהו לפועל בנושא הזה.

סעיד אלחרומי: אני מבקש לשמוע את יריב מן, אחראי על הפיתוח הכלכלי ברשות להסדרת התיישבות הבדואים, בבקש, לגבי אזורי תעשייה ולגבי הסוגיות שעלו בתל שבע וברהט.

יריב מן: אני בפעם הראשונה מסכים לכל מה ששמוליק אמר ואני לא יודע מה לעשות עם עצמי, אם הבעיה היא אתי או אתו, אבל אני מסכים.

יריב מן: אני מסכים למה שאמר חבר הכנסת.

יריב מן: באמת הקצב של הפיתוח, אני לא יודע אם יש כאן נציג של משרד הכלכלה, מינהל אזורי תעשייה, אבל אם אין, אני אדבר בשמם, אבל הקצב, נכון, הוא לא עומד במה שהיינו רוצים לראות.

יריב מן: נמצאים כאן שני ראשי רשויות.

סעיד אלחרומי: נמצאים גם מהכפרים הלא מוכרים.

יריב מן: הקצב הוא לא מה שהיינו רוצים לראות.

יריב מן: אחת הבעיות היא שמבחינה תקציבית, התקציב של משרד הכלכלה, גם בהחלטה 3708 מ-2012 וגם בהחלטה 2397, נשמר.

יריב מן: השקל הזה לא יגיע ליישוב יהודי וזה התפקיד שלנו ואנחנו נדאג שזה יקרה.

יריב מן: זה מיועד לחברה הבדואית בנגב.

יריב מן: אחת הבעיות היא, ולדוגמה אפשר לראות את זה גם באזורי תעשייה מפותחים, גם בעידן הנגב, יש אנשים – ואולי אתה מכיר את זה גם משגב שלום – שלצערי לקחו משבצות קרקע ואמרו למשרד הכלכלה שהם הולכים לבנות שם מפעל לבקבוקים אבל מאז לא שמענו מהם.

יריב מן: לא בקבוקים, לא מים בבקבוקים, לא כלום.

יריב מן: בא יזם אחר אמיתי למינהל אזורי תעשייה והוא אומר שהוא יזם אמיתי, הוא רוצה להקים מפעל.

יריב מן: הוא בא לאותו יזם קודם וההוא אומר לו, לא, זה שלו מזמן והוא לא ייכנס לשם והוא לא ייתן לו להיכנס.

סעיד אלחרומי: נתקלנו בזה פעם בשגב שלום וטיפלנו בזה.

יריב מן: נכון.

יריב מן: זאת אחריותנו לטפל בזה כי בסוף אנחנו רוצים שהיזמים האמיתיים בחברה הבדואית יקימו מפעלים, יעסיקו נשים, יעסיקו גברים, יתרמו לפיתוח האזורי.

יריב מן: אני אומר שזאת אחריות הממשלה לטפל בזה אבל אני אומר שלפעמים התקציב נמצא אבל הסוגיה של עד שהוא יצא ועד שהוא תומך היא לא יוצאת לפועל.

יריב מן: אני רוצה לציין עוד דבר.

יריב מן: השנה עשינו מהלך עם מרכז ההשקעות בהובלה של נחום איצקוביץ', מנהל מרכז ההשקעות במשרד הכלכלה, והקצינו 25 מיליון שקלים ליזמים מהחברה הבדואית בנגב שקיבלו הקצאת קרקע ובעצם המדינה תשתתף ב-30 אחוזים מהקמת המפעל.

יריב מן: לצערי הגישו בקשות – אדוני, אתה יודע, יש 100 אנשים שכבר קיבלו הקצאות בדרום – רק 12 ורק שישה בסוף יקבלו.

יריב מן: זה אומר שגם לפעמים כאשר התקציב כבר נמצא, עדיין לא תמיד אנחנו מצליחים.

יריב מן: לצערי חלק מהיזמים שקיבלו הקצאות קרקע - - -

סעיד אלחרומי: האם יש ליווי של אנשים שרוצים לפתח עסקים באזורי תעשייה מסוימים, אם זה בשגב שלום או למשל בתל שבע?

סעיד אלחרומי: איפה עומד אזור התעשייה?

סעיד אלחרומי: אני טיפלתי בסוגיה הזאת.

יריב מן: צודק ראש הרשות ידידי מר עומר אבו רקייק.

יריב מן: בתל שבע אין אזור תעשייה וגם בכסייפה, צודק מר אבו עג'אג' אלא שהוא שכח לציין שהוא עובד במסגרת אשכול נגב מערבי.

ודיע אבו עג'אג': מזרחי.

יריב מן: כרכז בפרויקט שאנחנו מממנים לטובת הקמת הפיתוח וצריך לומר שהוא עושה עבודה טובה.

יריב מן: בתל שבע ובכסייפה אין אזורי תעשייה ואנחנו חושבים שצריך להיות בהם אזור תעשייה כי היום עדיין יש חסמים בפני האישה הבדואית שמבקשת לצאת לעבודה והמדינה כבר התבגרה ויודעת שהיא צריכה להתאים את השירותים שלה לצרכים של קבוצות שונות באוכלוסייה.

יריב מן: אגב, בעבר היה מתוכנן אזור תעשייה בתל שבע אבל לצערי נבנתה שם שכונה.

יריב מן: בימים האלה ושמוליק התייחס לזה, מתגבש איזשהו הסכם שהוא עדיין לא שלם ולכן אני לא רוצה לחשוף אותו כי זה גם עלול לפגוע בו, אבל נכון, יאיר מעיין, מנכ"ל הרשות לפיתוח התיישבות הבדואים בנגב מבקש להוביל מהלך שיבוא למנוע חסמים ושבתל שבע ובכסייפה יוקם – כבר מתוכנן – אזור תעשייה אבל שגם יהיה כסף לביצוע שלו בהסדר מיוחד עם רשות מקרקעי ישראל.

יריב מן: אנחנו עדיין לא קיבלנו אישור סופי של אגף התקציבים באוצר איך זה ימומן כי הגוף היחיד שמוסמך לתת סובסידיות לבעלי מפעלים, זה מינהל אזורי תעשייה במשרד הכלכלה, אבל בהחלט יש תוכנית כזאת.

סעיד אלחרומי: יש לך אינדיקציה לגבי המועסקים במשרדי ממשלה?

יריב מן: כן.

סעיד אלחרומי: או בחברות?

יריב מן: אני לא אחראי על זה אבל האינדיקציה שלנו היא מאוד מאוד בעייתית.

יריב מן: אין לי מספרים מדויקים אבל אנחנו יודעים שבמשרד הרווחה ובמשרד החינוך יש מפקחים מהחברה הבדואית בנגב.

יריב מן: כשאני שואל את עצמי כמה בדואים עובדים במשרדי הממשלה, אם זה באוצר, אם זה באגפי תכנון, אם זה במטות המשרדים, אני יכול לספור אותם על כף יד אחת.

יריב מן: אני מכיר אחת.

יריב מן: אם יספר לנו מר אבו עג'אג' שעבד ברשות המסים במטה, אין יותר מחמישה אנשים לדעתי ואני חושב שפחות שהם גרים ביישובי הבדואים בנגב ועובדים במטות משרדי הממשלה בירושלים.

יריב מן: לצערי אני אומר את זה.

יריב מן: אגב, אני לא יכול להתמודד עם טענה שלא רוצים ערבים או לא רוצים בדואים.

יריב מן: אני לא במקום הזה.

יריב מן: אני פקיד, משרת ציבור, אבל לגור היום בערערה בנגב ולנסוע מערערה לבאר שבע בתחבורה ציבורית ומשם לירושלים במשכורת התחלתית של עובד מדינה – זה בעייתי.

סעיד אלחרומי: לא בירושלים.

סעיד אלחרומי: משרד הפנים בבאר שבע, משרד התחבורה בבאר שבע.

סעיד אלחרומי: אנחנו מדברים על באר שבע עצמה.

יריב מן: זה נכון.

יריב מן: ודיע, פעם נוספת שזה קורה, יש לך את מספר הפלאפון שלי, יש לי איזו מילה אחת או שתיים כדי להתמודד עם הדבר הזה.

סעיד אלחרומי: תסכם בשני משפטים כי אנחנו רוצים להתקדם.

יריב מן: אני אסכם במילה אחת.

יריב מן: אדוני יושב ראש הוועדה, אתה היית שותף לכל המודל החדשני של התעסוקה, של מרכזי התעסוקה בריאן ואחד הפיילוטים התקיים בשגב שלום.

סעיד אלחרומי: אני הקמתי את ריאן בדרום.

סעיד אלחרומי: נכון.

יריב מן: הפריסה הכי גבוהה של מרכזי ריאן, מרכזי הכוון, נמצאת בחברה הבדואית בנגב וצריך לומר את זה.

יריב מן: זה משהו שמשרד העבודה מוביל שם יחד עם מוחמד אבו אשיבה, מנהל ריאן דרום, ועושים עבודה.

יריב מן: אני חושב שהחשיבות הכי גדולה של ריאן, אני אומר את זה כאן ונמצאת כאן אלה בר-דוד, זה לאו דווקא הנושא של הכוונה לתעסוקה.

יריב מן: לפעמים מרכזי ריאן, יש להם את היכולת לתת לנו, לממשלה, הם יודעים לזהות מגמות בקהילה שלא תמיד אנחנו מבינים אותן.

יריב מן: יש לנו עכשיו 70 אחיות שלומדות בבית חולים ברזילי והן עומדות להיות אחיות וילכו לעבוד בנגב.

יריב מן: אנחנו כממשלה לא היינו ממציאים את הרעיון הזה אם לא הייתה באה קבוצת צעירים מהחברה הבדואית ואומרת שיש כאן הזדמנות.

יריב מן: כמובן כאשר משרד הבריאות מסכים לזה ומשרד האוצר מתקצב את זה ומשרד העבודה מוביל את זה – אפשר לקיים את זה.

יריב מן: אבל יש חשיבות לריאן בהיבט של זיהוי הצרכים ובעצם יכולת לקיים דיאלוג.

סעיד אלחרומי: תודה.

סעיד אלחרומי: נציבות שירות המדינה.

יעקב לוזון: קודם כל, אני רוצה להתייחס כאן לדוברים.

יעקב לוזון: אני חושב ששמענו כאן באמת מצוקה של האוכלוסייה הערבית בכל הקשור לתעסוקה כאשר הטענה המרכזית היא שהממשלה לא עושה די כדי לקלוט את העובדים מקרב האוכלוסייה הערבית.

יעקב לוזון: אני לא זוכר מי היה הדובר שאמר שיש גם כוונה כזאת שלא להעסיק אותם ואני רוצה לענות.

יעקב לוזון: אין שום כוונה אלא ההפך הוא הנכון.

יעקב לוזון: נציבות שירות המדינה כיחידת מטה שהיא הזרוע הביצועית של הממשלה, בלי ספק לוקחת על עצמה לקדם את הנושא הזה של הגברה או גידול שיעור התעסוקה של ערבים.

יעקב לוזון: אני רוצה להתייחס לדוח עצמו ולהתחיל דווקא מהכיוון החיובי.

יעקב לוזון: כתב מבקר המדינה שבין 2007 ל-2015 חל גידול בשיעור התעסוקה מ-5.7 ל-9.6 וכיום הוא עומד על קרוב ל-10 אחוזים.

יעקב לוזון: כלומר, זה אותו יעד שהממשלה הציבה בזמנו.

יעקב לוזון: יחד עם זאת נציבות שירות המדינה בהחלט ערה לשונות כפי שאמר כאן מר גולדמן במשרדי הממשלה.

יעקב לוזון: יש משרדים שבאמת שיעור התעסוקה של האוכלוסייה הערבית הוא מאוד נמוך או לא קיים בכלל ולעומת זאת יש משרדים שהמצב הפוך.

יעקב לוזון: השאלה מה עשתה נציבות שירות המדינה, כפי שנכתב בדוח הזה.

יעקב לוזון: קודם כל, נציבות שירות המדינה קיימה כמה ישיבות בנושא ולאחרונה, ממש בשנה האחרונה, ותרחיב על כך גברת מור ברזני, הקימה יחידה שכל המטרה שלה היא הגיוון התעסוקתי בשירות המדינה.

יעקב לוזון: אני כאן רוצה להעיר שלא מדובר אך ורק על אוכלוסייה ערבית אלא אוכלוסיות עם מאפיינים ייחודיים כמו יוצאי אתיופיה, כמו חרדים ואנשים עם מוגבלות.

יעקב לוזון: נציבות שירות המדינה – ותכף גברת מור ברזני תרחיב את הדיבור על כך – לקחה על עצמה לקדם את הנושא הזה כמה שיותר ואני חושב שבסך הכול לגבי העתיד יש כל הזמן מגמה של עלייה בשיעור המועסקים.

יעקב לוזון: כאן אני אבקש מגברת מור ברזני להרחיב את הדיבור על כך.

מור ברזני: שלום לכולם.

מור ברזני: אני היום מנהלת את האגף לגיוון בנציבות שירות המדינה.

מור ברזני: האגף הוקם לפני שמונה חודשים במטרה להתוות פעם ראשונה מדיניות סדורה באשר לגיוון בשירות המדינה כמעסיקה.

מור ברזני: בחודשים שחלפו מינינו והכשרנו למעלה מ-60 ממוני גיוון בכל יחידות הממשלה.

מור ברזני: בכל יחידה ויחידה יש ממונה גיוון שתפקידו לכתוב תוכנית עבודה לגיוון במשרד.

מור ברזני: אם אני צריכה עוד קצת לדבר על אותה מגמה חיובית שיעקב ציין, באמת בפעם ראשונה ששירות המדינה עמד ביעד הממשלתי של העסקת 10 אחוזים של עובדים מהחברה הערבית – בשנת 2016 ומאז אנחנו רואים את המגמה הזאת כאשר באמת האחוזים ממשיכים לעלות.

מור ברזני: כך גם ב-2017.

מור ברזני: בימים אלה אנחנו עובדים על הדוח שייתן סקירה על מצב שירות המדינה על 2018 וגם שם אנחנו רואים המשך מגמה.

מור ברזני: אבל אנחנו לא נעצרים כאן.

מור ברזני: אנחנו לא מדברים רק על כמות.

מור ברזני: אותנו מעניין איכות.

מור ברזני: מעניין אותנו איכות המשרות והיכן משולבים אותם העובדים והעובדות הערביים.

מור ברזני: הדגש שלנו, הדגש של האגף, הוא על אקדמאים בדרגי ביניים ומעלה, במוקדי קבלת ההחלטות, במקומות בהם מתעצבים השירותים ובעצם החיים של כולנו.

מור ברזני: זה הדגש שלנו.

מור ברזני: אנחנו מנחים כך לפעול במשרדים באמצעות אותם ממונים ובאמצעות הנחיות שאותן אנחנו כותבים מעת לעת.

מור ברזני: אם תרצו פרטים נוספים או אם יש שאלות, נשמח.

סעיד אלחרומי: יש לך אינדיקציה לגבי הדרום?

סעיד אלחרומי: מה האחוזים שם?

מור ברזני: אין לי אפילו יכולת לשלוף באופן הזה את הנתונים.

מור ברזני: לי יש יכולת לדבר על החברה הערבית בכללותה.

מור ברזני: אנחנו כן בוחנים היום את האפשרות שלנו לתת התייחסות פרטנית לתוך הקבוצה של החברה הערבית ולומר כמה דרוזים יש, כמה בדואים יש וכולי וכולי.

סעיד אלחרומי: תנו לפחות באזורים כי באזור הדרום יש בעיקר רק בדואים.

מור ברזני: אני מקבלת את הבקשה.

מור ברזני: נחזור הביתה וככל שנוכל לעשות את ההבחנה הזו, נעשה אותה.

מור ברזני: יש לנו עניין בשקיפות הנתונים לציבור ובהנגשתם לציבור.

מור ברזני: כך בדוח שהוצאנו באוגוסט האחרון וכך בעזרת השם בדוח שנוציא בתחילת 2019.

סעיד אלחרומי: תודה.

סעיד אלחרומי: משרד הבריאות, עבדאללה זועבי.

עבדאללה זועבי: צהרים טובים.

עבדאללה זועבי: מנהל תחום תכנון כוח אדם למקצועות הבריאות במשרד הבריאות.

עבדאללה זועבי: אני אתייחס ממש באופן כללי לאחוזי העסקה בסקטור הממשלתי בבריאות.

עבדאללה זועבי: אני גם ארצה ואשמח להתייחס ספציפית לאזור הדרום.

עבדאללה זועבי: מתוך סך כל עובדי מערכת הבריאות הממשלתית, מועסקים כ-20 אחוזים מהאוכלוסייה הערבית.

עבדאללה זועבי: כמובן יש מחוזות ויש לשכות של משרד הבריאות שיש בהם ייצוג רב יותר.

עבדאללה זועבי: לדוגמה, במחוז חיפה מועסקים כ-25 אחוזים מהאוכלוסייה הערבית, במחוז הצפון מועסקים יותר מ-51 אחוזים, במחוז הדרום ועסקים כ-14 אחוזים מהאוכלוסייה הערבית.

עבדאללה זועבי: ברשותך, אני אתייחס ספציפית למיזם שהיה למשרד הבריאות בנושא אחיות בריאות הציבור, לפני כמה שנים, עם התפרצות מגפת הפוליו.

סעיד אלחרומי: לפחות בדרום אני יודע שיש מצוקה מאוד גדולה בנושא הזה של אחיות בריאות הציבור.

עבדאללה זועבי: אנחנו גם מודעים למצוקה ואנחנו מכירים בה.

עבדאללה זועבי: אני אשמח לפרט בפני הוועדה מה העשייה שלנו ספציפית באזור הדרום.

עבדאללה זועבי: לפני כחמש שנים בעת התפרצות מגפת הפוליו, הוקצו לאזור הדרום, ללשכת הבריאות באזור הדרום, כ-30 תקנים של אחיות בריאות הציבור.

עבדאללה זועבי: אגב, יושב ראש הוועדה, תוך חודש אוישו 100 אחוזים תקנים.

עבדאללה זועבי: כל התקנות אוישו תוך חודש.

עבדאללה זועבי: הוקצה גם מענק כספי לכל מי שיאייש את התקן הזה.

עבדאללה זועבי: בנוסף אנחנו מתחילים להכשיר מגשרות מקרב האוכלוסייה הבדואית, שישבו ספציפית בטיפות החלב בתוך היישובים והן יעברו הכשרה של משרד הבריאות בנושא תכנון הריון, הימנעות מתאונות בית, קידום התחסנות ובדיקות חיוניות בקרב הילודים והתינוקות.

עבדאללה זועבי: אני אוכל להרחיב על הפתיחה המבורכת של לימודי הפרעות בתקשורת במכללת אחווה.

עבדאללה זועבי: אני מקווה שזה ינגיש יותר לאוכלוסייה הבדואית בדרום את ההיבט ההשכלתי של הנושא ובעקבות זה אני מקווה שגם נראה אותם בעוד כמה שנים משתלבים ככוח אדם מקצועי בתוך מערכת הבריאות.

עבדאללה זועבי: נכון לעכשיו במכינה יש סטודנטים וסטודנטיות בדואים.

עבדאללה זועבי: אנחנו מקווים שהם ייקלטו אחר כך גם ככוח אדם מקצועי.

עבדאללה זועבי: זה כמובן צעד מבורך.

עבדאללה זועבי: נוכל גם להרחיב על פרויקטים שמוציא משרד הבריאות לפועל באופן ארצי.

עבדאללה זועבי: אנחנו בעזרת השם בינואר פותחים את ההכשרה הספציפית לחברה הערבית של עובדים ועובדות סוציאליים מהחברה הערבית.

עבדאללה זועבי: אנחנו מכשירים אותם.

סעיד אלחרומי: אתה רוצה לומר לי שיש תקנים וכל תקן שמתפנה או נמצא בדרום יש לו איוש?

סעיד אלחרומי: שמעתי בוועדת העבודה והרווחה על הסיפור של מחסור באחיות בריאות הציבור.

עבדאללה זועבי: לאחרונה אנחנו כן מגלים שיש בעיה באיוש באותם תקנים.

עבדאללה זועבי: זה קרה ממש לאחרונה.

עבדאללה זועבי: כפי שציינתי בתחילת דבריי אנחנו כן מודעים ואנחנו בדיונים מול הגופים והמשרדים הממשלתיים הרלוונטיים כדי לצמצם את הפערים בתופעה הזאת ובעצם לאייש שוב מחדש את התקנים.

עבדאללה זועבי: אני חייב להדגיש ולומר שבעת פתיחת התקנים האלה, תוך חודש אוישו כל התקנים.

עבדאללה זועבי: אחרי כמה שנים אנחנו כן מזהים איזושהי האטה ובעצם חוסר היענות בקרב כוח האדם באוכלוסייה הבדואית לאייש את אותם תקנים.

עבדאללה זועבי: אנחנו נאתר את הסיבות לכך.

עבדאללה זועבי: אני מבטיח שאנחנו נעבוד בהיבט ובהקשר הזה.

אברהם שגב: אדוני היושב ראש, אם אפשר להוסיף הערת בינים אחת.

אברהם שגב: מהכרות שלי עם הנושא אדוני, אני יודע שיש נשירה.

אברהם שגב: תופעה ידועה.

אברהם שגב: יש נשירת אחיות בדואיות ממערכת הבריאות בשלב מאוחר יותר של החיים, לקראת נישואין וילדים.

אברהם שגב: רואים נשירה גבוהה יותר מאשר במערכת האחרת.

אברהם שגב: השאלה אם אתם פועלים גם בעניין הזה.

עבדאללה זועבי: התשובה שלי מאוד מאוד פשוטה.

עבדאללה זועבי: אנחנו גם מקדמים הכשרות בקרב אותה אוכלוסייה, בעיקר אחיות אקדמאיות.

עבדאללה זועבי: באזורים אחרים ספציפית באוכלוסייה הערבית, לאו דווקא בדרום, כן קידמנו הכשרה של אחיות מעשיות כמו ביישוב ג'יסר א זרקא.

עבדאללה זועבי: אנחנו כן מודעים לזה.

עבדאללה זועבי: קשה לטפל בבעיית הנשירה אבל במקביל אנחנו כן פותחים הכשרות חדשות.

סעיד אלחרומי: תודה.

סעיד אלחרומי: חסיין אל עוברה מרהט.

סעיד אלחרומי: בקצרה.

סעיד אלחרומי: אנחנו מתכנסים לקראת סיכום הישיבה.

חסיין אל עוברה: שלום לכולם.

חסיין אל עוברה: אני תושב רהט, אזרח רגיל.

חסיין אל עוברה: מדברים כאן על מקומות עבודה, על נשים שעובדות ולא עובדות באוכלוסייה הערבית בנגב.

חסיין אל עוברה: אם אנחנו ניקח דוגמה, רהט היא היום עיר הבירה השנייה של הנגב אחרי באר שבע.

חסיין אל עוברה: היא עיר הבירה של האוכלוסייה הערבית במדינת ישראל אחרי נצרת.

חסיין אל עוברה: ברהט כמעט 67,000 תושבים ויש עוד 20,000 בפריפריה להם היא נותנת שירות.

חסיין אל עוברה: אתה לוקח את באר שבע או את דימונה שמונה מחצית מתושבי רהט ושם יש בית משפט.

חסיין אל עוברה: ברהט אין בית משפט.

חסיין אל עוברה: ברהט אין שום דבר.

חסיין אל עוברה: יש משרדים ממשלתיים כמו משרד רישוי או משרד הפנים אבל בית משפט – אין.

חסיין אל עוברה: אפילו בית דין שרעי לא קיים ברהט אלא בבאר שבע.

חסיין אל עוברה: אני לא מבין למה צריך להיות בבאר שבע בית הדין השרעי בהתחשב בעובדה שרהט היא עיר הבירה הראשונה של האוכלוסייה הערבית בנגב.

חסיין אל עוברה: למה זה צריך להיות בבאר שבע?

חסיין אל עוברה: אם ניקח את תל שבע לעומת עומר.

חסיין אל עוברה: תל שבע קיימת כמה שנים והיא הכפר הראשון לאוכלוסייה הערבית בנגב.

חסיין אל עוברה: אין לה אזור תעשייה.

חסיין אל עוברה: אתה לוקח היום את עומר ואתה רואה שם אזור תעשייה שהוא מאזורי התעשייה המפוארים בנגב.

חסיין אל עוברה: מפעלים מסודרים, משרדים, הכול.

חסיין אל עוברה: למה אין את אתו הדבר בתל שבע?

חסיין אל עוברה: למה אין להם לפחות אזור תעשייה כדי שנוכל להעסיק את הנשים והגברים?

חסיין אל עוברה: אין שם כלום.

חסיין אל עוברה: אני הייתי רוצה שהוועדה המכובדת הזו באמת תבדוק ותחקור את ממשלת ישראל למה קיימת האפליה כלפי האוכלוסייה הערבית בנגב.

חסיין אל עוברה: הערבים הם 33 אחוזים בנגב.

חסיין אל עוברה: ירצו או לא ירצו, זאת עובדה.

חסיין אל עוברה: אני חושב שמגיע לאוכלוסייה הערבית 30 אחוזים או 20 אחוזים מכל התפקידים וכל המשרות בנגב כדי לשרת את האוכלוסייה.

חסיין אל עוברה: היום רוצים לאכלס את האוכלוסייה הערבית שמונה היום 33-30 אחוזים מתושבי הנגב, רוצים לאכלס אותם בשבעה או בשמונה יישובים.

חסיין אל עוברה: הרי בנגב יש 550 יישובים של האוכלוסייה היהודית, ממסמייה עד אילת, ולכן אם אנחנו לוקחים 30 אחוזים מהיישובים האלה, מגיע לערבים בנגב לפחות 150 יישובים.

חסיין אל עוברה: למה נותנים להם רק שבעה או עשרה יישובים ולא רוצים להכיר בכפרים האלה שקיימים עוד מלפני קום מדינת ישראל?

חסיין אל עוברה: למה צריך לעשות את האפליה הבולטת הזאת?

חסיין אל עוברה: תודה רבה.

סעיד אלחרומי: תודה רבה.

סעיד אלחרומי: טל מפורום דו קיום.

טל אברך: אנחנו מדברים על תעסוקה לנשים ערביות-בדואיות מהנגב אבל אני חושבת שלא נגענו בנושא שנדון גם בדוח המבקר על מעונות יום.

טל אברך: אישה שאין לה מסגרת לשים את הילדים שלה בגיל הרך, היא לא יכולה ללכת לעבוד.

טל אברך: כיום פועלים בנגב 12 מעונות יום בשישה יישובים בדואים.

טל אברך: אנחנו מדברים על למעלה מ-250,000 אנשים ו-33,000 ילדים בגילאים אפס עד שלוש כאשר מתוך זה יש 815 ילדים.

טל אברך: זאת אומרת, שני אחוזים מכלל הילדים בשכבת הגיל נמצאים במעונות יום.

טל אברך: אחד החסמים היותר גדולים שאנחנו מגלים הוא נושא הסבסוד.

טל אברך: קורה מצב אבסורדי שאישה מחליטה לצאת לעבוד, היא מוצאת עבודה, היא עושה את כל מה שהיא צריכה כדי לצאת מהבית, היא באה לשים את הילד או את הילדה שלה במעון, והיא מגלה בסוף שהיא צריכה להוציא אותו מהמעון בגלל שאין לה את הכסף לשלם על שהותו במעון.

טל אברך: זאת אומרת, יכול להיות שהיא תעבוד 40 אחוזי משרה ותרוויח 2,500 שקלים או 3,000 שקלים אבל תצטרך לשלם שליש מזה למעון ולכן היא תפסיק לעבוד.

טל אברך: היא תעדיף לשים את הילד אצל הסבתא לה היא לא צריכה לשלם או לא לעבוד בכלל.

טל אברך: זו בעיה שעוד לא מצאו לה פתרון.

טל אברך: הדבר השני שאנחנו רואים והוא נדון הרבה פעמים אצל חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן בוועדה לקידום מעמד האישה זה הנושא של הקמת מינהלת.

טל אברך: דובר על כך הרבה פעמים, על כך שיש צורך בהקמת מינהלת שתנהל את אגף מעונות היום, את הקשר בין אגף מעונות יום לבין הרשויות ובאמת תבדוק מה הם החסמים ואיך לפרק אותם.

טל אברך: יש המון חסמים, אם זה בנושא של בינוי, אם זה בנושא של כוח אדם, אם זה בנושא של קרקעות, ודיברנו קודם על תביעות בעלות, אז גם זה נושא שצריך לטפל בו.

טל אברך: יש המון חסמים שהרשויות שנמצאות באשכול סוציו אקונומי של 1 עד 4 לא יכולות להתמודד אתם.

טל אברך: גם אם הן מקבלות תקציב לבנות מעון יום, אחר כך פתאום הן מגלות שהן בנו אותו והוא יעמוד ריק כי אין להן כסף להשלים את הבנייה וזה כבר משהו אקסטרה שהן לא מקבלות מהאגף או אין להן כסף לצייד אותו או להכשיר את האנשים.

טל אברך: אז אתם תראו שיש מקומות בנגב, כמו שגב שלום וכמו חורה, שיש מעונות בנויים והם לא מאוישים וזה אבסורד.

סעיד אלחרומי: תודה.

סעיד אלחרומי: מישהו משרדי הממשלה רוצה להתייחס לפחות לגבי הנושאים שנוגעים לתחום אחריותו?

חגי ראובן פורגס: אגף מעונות יום, משרד העבודה.

חגי ראובן פורגס: אני מברך על החשיבות שכולם רואים כאן בפעילות החשובה הזאת.

חגי ראובן פורגס: אנחנו כמובן שותפים לה, לאו דווקא בהיבט של עידוד תעסוקה אלא גם בהיבט הבסיסי של צמצום פערים בחברה.

חגי ראובן פורגס: אנחנו חושבים שחינוך מיטבי בגילאי לידה עד שלוש הוא לא רק מוציא נשים לעבודה אלא הוא גם נותן לילדים בגילאים הכי רלוונטיים והכי קריטיים שיש, נותן להם כלים לפיתוח האישיות ואחר כך לצמצום פערים וכולי.

חגי ראובן פורגס: מבחינתנו זו מטרה לא פחות חשובה.

חגי ראובן פורגס: לגבי מה שנאמר כאן.

חגי ראובן פורגס: האגף למעונות יום, במובן מסוים אנחנו עובדים כמו משרד החינוך בהקשר של חלוקת תקציבים לרשויות מקומיות.

חגי ראובן פורגס: רשות מקומית שעומדת בדרישות ובתנאים פונה אלינו ואם יש תקציב, היא מקבלת.

חגי ראובן פורגס: אנחנו לפי החלטת הממשלה 922 מחויבים לשריין תקציבים למגזר הערבי כולו ולא בחלוקה למגזרים מסוימים.

חגי ראובן פורגס: למגזר הערבי כולו.

חגי ראובן פורגס: במאמר מוסגר אני אומר שעוד לא הייתה רשות שביקשה ולא קיבלה.

חגי ראובן פורגס: הפוך.

חגי ראובן פורגס: אנחנו השנה נאלצנו לקחת תקציבים ששוריינו למגזר הערבי - - -

טל אברך: אתה יודע למה זה קורה.

חגי ראובן פורגס: אני אענה לך על הכול.

חגי ראובן פורגס: אני גם מכיר את הבעייתיות הזאת והיא גם עלתה בדוח המבקר בגללו התכנסנו.

חגי ראובן פורגס: בהקשר של תקציבים, זו לא הבעיה.

חגי ראובן פורגס: כן חשוב לי לומר את זה כי זו נקודה שאני אשמח מאוד שתעזרו לנו בהקשר הזה.

חגי ראובן פורגס: יש כסף.

חגי ראובן פורגס: היו שנים שהכסף חולק כולו לרשויות מהמגזר הערבי.

חגי ראובן פורגס: השנה לדוגמה לצערנו הכסף לא חולק רק לרשויות המגזר הערבי ונאלצנו להסיט אותו למגזרים אחרים כי פשוט לא היה ביקוש.

חגי ראובן פורגס: אנחנו שמחים על בקשות שמגיעות אלינו ומעוניינים שהתקציב יופנה לייעוד שלו.

סעיד אלחרומי: אתה יודע שזו סוגיה שנדונה בכמה ועדות, בנושא מעונות יום ובנושא תוכניות המתאר של הרשויות האלה.

סעיד אלחרומי: זה סיפור ארוך.

סעיד אלחרומי: רציתי תשובה לגבי חורה ושגב שלום.

סעיד אלחרומי: אני מכיר את המקום.

קריאה: ואם אפשר לקבל נתון.

חגי ראובן פורגס: אנחנו יודעים שיש בעיות.

חגי ראובן פורגס: אחת הדרישות המרכזיות שלנו היא היתר בנייה ואנחנו מודעים לזה וזה גם עלה בדוח המבקר, שיש קשיים להוציא היתרים ברשויות מסוימות.

חגי ראובן פורגס: זה לא במקום של זריקת אחריות וכולי אלא פשוט לאגף אין כלים ויכולת להתמודד עם חסמים של תכנון ובנייה.

חגי ראובן פורגס: אנחנו במקום מגיב.

חגי ראובן פורגס: אם רשות פונה אלינו עם היתר, אנחנו מיד נותנים לה תקציב.

חגי ראובן פורגס: אם לא, אין לנו את היכולת לתת.

סעיד אלחרומי: אבל הייתה הצעה בדוח המבקר מה לעשות בסוגיה הזאת.

חגי ראובן פורגס: כן, אבל הצעת דוח המבקר לא הייתה לפתחו של האגף.

חגי ראובן פורגס: אני מדבר על סוגיות התכנון.

חגי ראובן פורגס: בהקשר הזה האגף הוא לא מוסד תכנוני ואין לנו כלים.

סעיד אלחרומי: אתה יודע מה מכעיס בנושא הזה?

סעיד אלחרומי: שהכסף ישנו, משרד ממשלתי מעכב משרד ממשלתי אחר מלבצע את העבודה.

סעיד אלחרומי: זה מה שמעצבן בכל הסיפור הזה.

חגי ראובן פורגס: אני לא מומחה בסוגיות של תכנון ובנייה ואני לא יודע מה מעכב.

סעיד אלחרומי: המבקר אמר את זה.

חגי ראובן פורגס: לצערי זה המצב.

חגי ראובן פורגס: אנחנו כצעד משלים כאן מדי פעם נותנים תקציבים לתכנון, לעזור לרשויות להגיע לשלב עם ההיתר.

חגי ראובן פורגס: ספציפית לגבי הנושא הזה של מעונות קיימים ולא פתוחים.

קריאה: כמה כאלה יש?

חגי ראובן פורגס: אני אחלק את זה לשני חלקים.

חגי ראובן פורגס: יש מעונות שהם עם סמל, שהמעונות יכולים לאכלס אבל הם לא מלאים וזו בעיה אחת.

חגי ראובן פורגס: בעיה שנייה היא שהמעון עומד ובנוי אבל הוא עוד לא קיבל סמל.

חגי ראובן פורגס: הוא עוד לא קיבל את האישור שהוא עומד בכל הדרישות.

חגי ראובן פורגס: במצב הראשון שאמרתי קודם כל צריך להבין מה הבעיה, למה מעונות לא מאוכלסים או לא למה לא מאוכלסים אלא למה מעונות לא מלאים.

חגי ראובן פורגס: זה עולה בדיונים.

קריאה: בסך הכול שניים.

חגי ראובן פורגס: כן.

חגי ראובן פורגס: אין הרבה כאלה.

חגי ראובן פורגס: גם אם יש מעון שהוא לא מלא, הוא בעייתי ואנחנו נטפל בו אבל הבעיה היא לא גדולה.

חגי ראובן פורגס: בהקשר של מעון שהוא קיים אבל לא מקבל סמל, גם כאן אנחנו יושבים ודנים בסוגיות האלה.

חגי ראובן פורגס: האגף מתקצב בינוי והוא לא מתקצב הצטיידות.

חגי ראובן פורגס: הרשויות המקומיות בכל הארץ מוציאות למכרז מבנים שהרשויות בונות לארגון מפעיל ומגלגלות אליו עלויות וזה בסדר.

חגי ראובן פורגס: הארגון המפעיל מקבל מתנה מהרשות המקומית מבנה, שיתכבד ויוסיף כסף משלו להצטיידות בסיסית.

טל אברך: אבל רשות כמו שגב שלום, אין לה את הכסף להשיג את ההתחייבות הזאת.

חגי ראובן פורגס: הפוך.

חגי ראובן פורגס: אני אומר בדיוק הפוך.

סעיד אלחרומי: מה עם ההקצאה של עובד ייעודי לטיפול ברשויות המקומיות הערביות?

חגי ראובן פורגס: אלה הצעות שעלו בעבר ונשקלו.

חגי ראובן פורגס: אנחנו חושבים שהבעיות לא ייפתרו על ידי הקצאה של כוחו אדם ייעודי לנושא הזה.

חגי ראובן פורגס: יש בעיות אחרות בגללן יש קשיים במעקב ובקרה וקידום.

חגי ראובן פורגס: זה לא הפתרון.

חגי ראובן פורגס: זה לא ייתן מענה.

חגי ראובן פורגס: אנחנו עובדים בשיתוף פעולה צמוד עם הרשות לפיתוח כלכלי ועם החברה האזרחית ועם מטה לעידוד תעסוקת מיעוטים.

חגי ראובן פורגס: אנחנו בשיתוף פעולה עם כולם.

חגי ראובן פורגס: אנחנו נותנים מידע, אנחנו מקבלים מידע, מנסים לעזור כמה שיותר אבל אנחנו לא חושבים שהדבר הזה ייתן את המזור לבעיה הזאת.

סעיד אלחרומי: תודה.

סעיד אלחרומי: רשות החברות הממשלתיות.

סעיד אלחרומי: הנושא עלה כאן בגדול לגבי החברות הממשלתיות הגדולות שם האחוזים לא גבוהים.

סעיד אלחרומי: אולי יש לכם בשורות חדשות.

ספיר נעמי מועלם גלעדי: רשות החברות.

ספיר נעמי מועלם גלעדי: אני אומר שנושא הייצוג ההולם הוא מאוד מאוד חשוב לרשות החברות ואנחנו פועלים רבות על מנת לקדם אותו.

ספיר נעמי מועלם גלעדי: אני יכולה לומר שאנחנו עוקבים אחרי האחוזים בחברות הממשלתיות, כל שנה בדוח כוח אדם ושכר אנחנו פרסמים את הנתונים ובנוסף רשות החברות, כדי לקדם את מספר העובדים בחברות הממשלתיות, פנתה לחברות הממשלתיות הגדולות וביקשה מהם לנקוט בצעדים לשילוב האוכלוסייה על מנת להגדיל משמעותית את אחוז בני המגזר הערבי.

ספיר נעמי מועלם גלעדי: כמובן שהחברות היו צריכות לדון על זה בדירקטוריון ולעדכן את רשות החברות.

ספיר נעמי מועלם גלעדי: המטרה שלנו היא להגדיל את האחוז בחברות הממשלתיות בדגש על הגדולות.

ספיר נעמי מועלם גלעדי: אני אומר שהרשות פועלת רבות גם בדרגים היותר גבוהים, בדרגים של הדירקטוריונים, וכיום אחוז הדירקטורים המכהנים שהם מקרב האוכלוסייה הערבית עומד על 13 אחוזים, שזה אחוז מאוד יפה.

ספיר נעמי מועלם גלעדי: יש עלייה.

ספיר נעמי מועלם גלעדי: אנחנו עוקבים אחרי זה.

ספיר נעמי מועלם גלעדי: זה נושא שחשוב לנו ואנחנו ממשיכים להיות פעילים ולקדם את זה.

סעיד אלחרומי: יש לך נתונים לגבי מספר חברות שאפשר לתת דוגמאות?

סעיד אלחרומי: בדוח המצב הוא מאוד חמור.

ספיר נעמי מועלם גלעדי: בימים אלה אנחנו אוספים את הנתונים מהחברות הממשלתיות על שנת 2018.

ספיר נעמי מועלם גלעדי: ככל שהוועדה תרצה, ברגע שיהיו לנו את הנתונים – אנחנו נמסור לכם אותם.

ספיר נעמי מועלם גלעדי: הם גם יפורסמו ברגע שהדוח שלנו יפורסם.

סעיד אלחרומי: יש החלטות ממשלה ולצערי הרב החברות הגדולות מקבלות את החלטות הממשלה כהמלצות ולא כמשהו שצריך לבצע אותו.

סעיד אלחרומי: אנחנו מבקשים שתעבירו לוועדה את הנתונים המדויקים לגבי החברות הממשלתיות.

סעיד אלחרומי: דרך אגב, אנחנו נקיים בקרוב דיון מעקב בנושא הזה.

סעיד אלחרומי: קחי על עצמך לעשות את זה ו לשלוח את זה לוועדה.

בני גולדמן: אני אוסיף שבזמנו אורי יוגב פנה לחברות וביקש מהן – מ-11 החברות הממשלתיות – "כי ראוי לקבוע יעד ארוך טווח אשר יביא את החברה למצב בו בשנת 2020 כ-10 אחוזים מעובדי החברה יהיו בני המגזר הבדואי".

קריאה: נכון מאוד.

בני גולדמן: אנחנו היום ב-2019.

בני גולדמן: צריכים להיות באזור החיוג של ה-10 אחוזים.

ספיר נעמי מועלם גלעדי: ברגע שיהיו לנו הנתונים, נעביר אותם אליכם.

סעיד אלחרומי: תתחמו את זה בזמן ולא ברגע.

סעיד אלחרומי: בואו נגיד מספר חודשים.

סעיד אלחרומי: שלושה חודשים.

סעיד אלחרומי: מה שיש עכשיו, תמונת מצב, כדי שאנחנו כאן נקיים דיון מעקב בנושא הזה.

סעיד אלחרומי: שירות התעסוקה.

חגי לוין: סמנכ"ל תכנון, שירות התעסוקה.

חגי לוין: אנחנו מאוד שמחים על הדיונים מהסוג הזה.

חגי לוין: שירות התעסוקה מאוד מתחבר לאמירות שנאמרות כאן על קושי בהשמה.

חגי לוין: הדיון כאן התמקד על המגזר הבדואי בדרום.

חגי לוין: יש כאמור קושי רב במציאת מקומות תעסוקה מתאימים בקרבת היישובים וזה חזר ועלה בדיון שוב ושוב.

חגי לוין: אני כן רוצה לומר משהו חדש מאז הדוח.

חגי לוין: אנחנו עשינו כלי ניסיוני ובעזרת משרד החקלאות והחלטת התקציב שהם נתנו לנושא, אנחנו נרחיב אותו עכשיו לכל האוכלוסייה בדרום.

חגי לוין: הכלי נקרא מענק עבודה מרוחקת.

חגי לוין: כיון שמאוד קשה לנסוע מאותם יישובים.

חגי לוין: יש מקומות עבודה, לא הרבה, בבאר שבע לצורך העניין ובן אדם שגר מרוחק מבאר שבע, זה אומר עלות זמן, נסיעה וטרדה ולא תמיד אפשר – כמו שדיברו כאן על אותה אישה עם ילדים – אבל אנחנו כן יכולים לסייע קצת בהקלת הנסיעה הזאת.

חגי לוין: בן אדם מובטל מהמגזר הבדואי שמגיע לשירות התעסוקה – לא רק מהמגזר הבדואי אבל יש לתקציב ייעודי משמעותי למגזר הבדואי – וימצא עבודה מרוחקת מהיישוב בו הוא מתגורר, בעצם בכל מקום אבל בפרט באגני התעסוקה, אנחנו נותנים כ-600 שקלים בחודש מענק כדי להקל על הנסיעות האלה בחצי השנה הראשונה.

חגי לוין: יש לנו מחקר מעקב שמראה שאכן זה מסייע לשלב תעסוקה.

חגי לוין: אגב, מעניין לומר שהוא מסייע יותר לגברים במגזר הערבי ופחות לנשים.

חגי לוין: כנראה זה מתחבר למה שדובר כאן, ששם החסמים יותר קשים, בעיקר הסוגיה של טיפול בילדים.

סעיד אלחרומי: תודה.

סעיד אלחרומי: חברים, אנחנו הולכים לסיכום הדיון.

סעיד אלחרומי: יש מישהו שרוצה לומר משהו?

סעיד אלחרומי: ממש בקצרה.

שרה הוזייל: אני תושבת רהט.

שרה הוזייל: אני בוגרת תואר שני.

שרה הוזייל: הייתי כשנה ללא עבודה.

סעיד אלחרומי: באיזה תחום את בוגרת תואר שני?

שרה הוזייל: בייעוץ.

שרה הוזייל: פניתי לכמה משרות, גם משרות ממשלתיות, ולא קיבלתי מענה.

שרה הוזייל: רק לפני שבועיים התחלתי לעבוד בפורום.

שרה הוזייל: .., אחרי שנה שלא עבדתי.

שרה הוזייל: יש לי חברות בוגרות תואר ראשון וגם הן לא עובדות.

סעיד אלחרומי: יש בנות משכילות ואקדמאיות מרהט ומהסביבה שבעצם אין להן מקום עבודה.

שרה הוזייל: נכון.

שרה הוזייל: אני אחת הדוגמאות.

קריאה: והן מוכנות לעבוד מחוץ לגבולות היישוב.

שלומית סומך להמן: העמותה שלנו מורכבת מאנשי מקצוע יהודים ובדואים.

שלומית סומך להמן: אני רוצה לדבר על כך שניתן לייצר הרבה מאוד משרות בלי להקים אזורי תעשייה לנשים - אני מדברת על תעסוקת נשים – בתוך טווח זמן שהוא קצר יחסית.

שלומית סומך להמן: בקהילה הבדואית יש 60,000 ילדים מגילאי לידה עד שש.

שלומית סומך להמן: הרבה מהם לא מגיעים בכלל למעונות היום אבל הם כן מגיעים למשל לטיפול החלב.

שלומית סומך להמן: אני חושבת שצריך להקים ועדה שהיא מייעצת לתחום של תעסוקת נשים ותתייחס לחסמים.

שלומית סומך להמן: אני חושבת שנכון להיום בתוך הטווח של גילאי לידה עד שש, עם 60,000 ילדים, אפשר לייצר המון מקומות עבודה שנשלטים היום בצורה משמעותית על ידי נשים יהודיות ועל ידי נשים ערביות מהצפון כי אין הכשרות מתאימות.

שלומית סומך להמן: אם אתה מקים ועדה כזאת כמו שאני מדברת עליה שהיא בין משרדית, לשכת התעסוקה אמרה לי שהיא מוכנה להביא נשים וילדים למשל למעונות האלה שעומדים ריקים ובתוך המעון שעומד ריק, גם תקיימו את ההכשרות, גם לא תנשורנה נשים מהקורסים כמו שזה קורה היום וגם לנשים שלהם יהיה מענה חינוכי.

שלומית סומך להמן: מעון לא חייב להיות לתושבי היישוב.

שלומית סומך להמן: אם אתה עושה קורס שנתי למלוות התפתחותיות, באותו מקום שאת עושה את הקורס, תפתחו את מעון היום.

שלומית סומך להמן: יש 530 גני ילדים, יש מתנ"סים, יש מרכזים לגיל הרך, יש תוכניות ביתיות, יש משפחתונים.

שלומית סומך להמן: אפשר לעשות מערך שלם של הדרכות והכשרות ולהכניס את הנשים האלה וזאת תעסוקה בתוך האזור שלהן ובתוך היישוב שלהן.

שלומית סומך להמן: הן לא צריכות לצאת.

שלומית סומך להמן: לא צריך לזה מיליוני שקלים.

שלומית סומך להמן: צריך שישבו החינוך והרווחה ולשכת התעסוקה ויש המון נכונות.

שלומית סומך להמן: אני יודעת כי אני עובדת עם כולם.

שלומית סומך להמן: רק בפרויקט שלנו אנחנו מקימים ספריות השאלה בתוך טיפות חלב, רק בפרויקט הזה יש לי מקום ל-30 ומשהו אנשים ואנחנו כבר התחלנו בתעסוקה מלאה בעלות לא גבוהה.

סעיד אלחרומי: נציג בנק ישראל.

סעיד אלחרומי: הנתונים שאנחנו רואים בדוח לא מחמיאים לבנק ישראל.

סעיד אלחרומי: אולי יש לך בשורות.

נאור נזרי: חשוב לומר שבנק ישראל מקדם גיוון תעסוקתי.

נאור נזרי: מבחינת הנתונים, זה נכון שהנתונים הם לא גבוהים.

נאור נזרי: אנחנו נתקלים בחסם גיאוגרפי מאוד משמעותי.

נאור נזרי: המטה של בנק ישראל יושב בירושלים.

נאור נזרי: מעל 90 אחוזים העובדים גרים בירושלים ולכן בכל ירידי התעסוקה שאנחנו נמצאים בהם, אנחנו בעצם נתקלים בקושי הזה.

סעיד אלחרומי: אתה מתכוון יריד תעסוקה לגיוס עובדים.

נאור נזרי: גיוס עובדים מהאוכלוסייה הערבית, הדרוזית, הצ'רקסית, הבדואית.

נאור נזרי: זה בעצם החסם העיקרי.

נאור נזרי: כמובן יש איזשהו קידום שאנחנו מנסים עם עובדים ספציפיים.

נאור נזרי: היה למשל עובד אחד דרוזי מהצפון שקידמנו עזרה בשכר דירה, מימון של נסיעות.

סעיד אלחרומי: האם יש לכם תוכנית לשילוב האוכלוסייה הזאת?

סעיד אלחרומי: שכר דירה זה משהו שמפתה או עוזר למי שמגיע מהדרום או מהצפון או מהמרכז, יישובים כמו טייבה, טירה, כפר קאסם.

סעיד אלחרומי: הם לא כל כך רחוקים מירושלים.

נאור נזרי: באמת אנחנו מוצאים שזה קושי.

נאור נזרי: האוכלוסיות האלה מתקשות ולא מוכנות לעזוב את האזור בו הן גרות לטובת עבודה בירושלים.

נאור נזרי: אנחנו מוצאים שזה קושי.

נאור נזרי: אנחנו נתקלים בזה בירידי התעסוקה בהם אנחנו נמצאים לעתים מאוד קרובות.

נאור נזרי: יש קשר ישיר עם מרכז ריאן ואנחנו נמצאים אתם בקשר ישיר.

נאור נזרי: אפשר לומר שהחסם הגיאוגרפי הוא החסם העיקרי.

סעיד אלחרומי: אבל אתם עובדים על זה.

נאור נזרי: אנחנו עובדים על זה.

נאור נזרי: כן.

נאור נזרי: המנכ"ל, מר חזי קאלו, הוא עובד על זה באופן ישיר.

נאור נזרי: הוא נמצא אתנו באותם ירידי תעסוקה, הוא מגיע והוא מדבר.

נאור נזרי: ראש מטה חטיבת משאבי אנוש שהוא מהמגזר הערבי מגיע.

נאור נזרי: יש גם כמה מנהלים מהמגזר הערבי.

נאור נזרי: זה משהו שהוא כן נמצא בתודעה ואנחנו כן עובדים על קידומו.

סעיד אלחרומי: תודה.

סעיד אלחרומי: רשות שדות התעופה.

אבי שמש: יחידת הביקורת ברשות שדות התעופה.

אבי שמש: אצלנו המצב השתפר ביחס למה שהוצג בתחילה על ידי נציג משרד מבקר המדינה.

אבי שמש: כיום מועסקים 60 באופן ישיר ברשות שדות התעופה ועוד כ-60 עובדים באופן עקיף, דרך קבלנים של שירותים חיצוניים.

אבי שמש: זה בעצם מהווה מעל שלושה אחוזים מכלל העובדים.

אבי שמש: כל מכרז ברשות מפורסם גם בשפה הערבית.

אבי שמש: אנחנו נתקלים, אנחנו פחות יודעים אולי לנתח את זה מבחינת הסיבות אבל אנחנו נתקלים במיעוט של פונים למכרזים עצמם למרות שכל מכרז מפורסם בשפה הערבית.

סעיד אלחרומי: זאת אומרת, לא פונים מספיק אנשים או שלא פונים בכלל.

אבי שמש: פונים אבל אנחנו מוצאים שאלה מעט פונים.

סעיד אלחרומי: אולי זה קשור לנושא הפרסום והמודעות בתוך היישובים הערביים ובתוך הערים הגדולות.

סעיד אלחרומי: אני מתכוון לבחור במרכז.

סעיד אלחרומי: עדיין מחכים לנמל המרכזי בנבטים.

אבי שמש: אנחנו לא במגרש של ההחלטות אלא במגרש של הביצוע.

סעיד אלחרומי: אנחנו מסכמים.

סעיד אלחרומי: היום דנו בסוגיה מאוד חשובה ומאוד קריטית לגבי האוכלוסייה הערבית בכלל, שילובה של האוכלוסייה הערבית בשירות הציבורי, בחברות הממשלתיות, ותוך כדי עלה גם נושא התעסוקה בחברה הערבית, בעיקר בחברה הבדואית.

סעיד אלחרומי: אני אסכם.

סעיד אלחרומי: זאת לא הישיבה הראשונה שהייתה נושא הזה בוועדה לביקורת המדינה.

סעיד אלחרומי: בקרוב אנחנו נקיים עוד ישיבת מעקב בנושא הזה.

סעיד אלחרומי: כפי שביקשנו רשות החברות הממשלתיות, תוך 90 ימים, ברבעון הראשון של 2019, אנחנו רוצים לקבל בוועדה – ואני מבקש את זה מכל משרדי הממשלה – עדכון עדכני לגבי מספר המועסקים, אחוז המועסקים ולפי חילוקה גיאוגרפית.

סעיד אלחרומי: למשל, בדרום, במרכז ובצפון.

סעיד אלחרומי: זה יעזור לנו מאוד גם בשאר הוועדות.

סעיד אלחרומי: אם יש קשיים ויש חסמים בקרב החברה הערבית לטפל בזה, ואני יודע שיש חסמים כאלה, גם מה שאמר חברנו מבנק ישראל וממקומות אחרים, אבל אם יש גם סיפור אחר של אי ביצוע החלטות ממשלה.

סעיד אלחרומי: תזכרו, חברים, יש החלטות ממשלה, יש תוכניות ממשלה בנושא הזה והן לא להמלצה אלא הן לביצוע.

סעיד אלחרומי: אני מודה לכולם.

סעיד אלחרומי: אנחנו נתראה בקרוב לעוד דיון חשוב בנושא הזה.

סעיד אלחרומי: הישיבה נעולה.