ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 20, פרוטוקול מספר 742, 2018-12-24 09:30

יעקב מרגי: שלום לכולם, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת החינוך, התרבות והספורט, 24 בדצמבר 2018, ט"ז בטבת תשע"ט.

יעקב מרגי: הנושא: סביבה בטוחה מקרינה בבית הספר אורט חולון.

יעקב מרגי: רבותיי, אני אומר כמה מילות פתיחה.

יעקב מרגי: קיבלתי עשרות פניות בסוגיה הזו של אורט חולון על ידי הורים מודאגים, וכפי שאתם רואים לא מיהרתי לקיים דיון.

יעקב מרגי: לא מיהרתי לקיים דיון כי אני בדרך כלל נוטה לסמוך אבל גם לא בלעדית, גם על הגורמים המקצועיים.

יעקב מרגי: קיבלתי תגובות מכאן ומכאן.

יעקב מרגי: ביקשתי את תגובת עיריית חולון.

יעקב מרגי: קיבלתי את תגובת עיריית חולון כולל חוות דעת של מומחים מכאן ומכאן, כולל הסרת מספר פאנלים שמופנים לכיוון בית הספר, ואמרתי, אולי רעשי בחירות גם כן, בוא ננוח, בוא נחכה.

יעקב מרגי: כשזה ממשיך להגיע גם אחרי בחירות, אמרתי, בוא נקיים דיון שמא יאמרו שוועדת החינוך אטומה לרחשי לב הציבור ולפניות של הורים, במיוחד הורים מודאגים, וכל מגמתנו לדאוג לילדי ישראל באשר הם, אז אני הייתי רוצה לשמוע.

יעקב מרגי: יש כאן נציגות של ההורים?

תהילה גייגר אוסטרוביץ': כן.

יעקב מרגי: בבקשה.

תהילה גייגר אוסטרוביץ': אני תהילה גייגר אוסטרוביץ'.

תהילה גייגר אוסטרוביץ': אנחנו הגענו לפה מאחר ואנחנו מנסים לגרום לבעיה להיפתר, בעיה של פחד, בעיות בריאותיות עקב מיקומה של אנטנה סלולרית מסוג תורן קרקעי של חברת פלאפון, שנמצאת בצמידות גבוהה, 15 מטר לבית הספר.

יעקב מרגי: של פלאפון או של פרטנר?

תהילה גייגר אוסטרוביץ': זה פלאפון ועליו מותקנים כל החברות.

תהילה גייגר אוסטרוביץ': במשך תקופה ארוכה האנטנה הזו משבשת את שנת הלימודים הנוכחית.

תהילה גייגר אוסטרוביץ': הילדים ישבו בבית שלושה חודשים, שבתו.

יעקב מרגי: לא כולם, נכון?

תהילה גייגר אוסטרוביץ': את החודש וחצי הראשונים זה היה כולם.

תהילה גייגר אוסטרוביץ': כשהבנו שכיתות י"א-י"ב נכנסים למסלול של בגרויות ועלולים להיפגע, נאלצנו להחזיר אותם בלב כבד ובחשש גדול, כי הבריאות של הילדים זה לא נתון למשא ומתן.

תהילה גייגר אוסטרוביץ': כיתות ז' עד ט' שבתו.

תהילה גייגר אוסטרוביץ': אנחנו גילינו במהלך השלושה חודשים האלה ש-58% מהילדים סובלים מבעיות בריאותיות עקב קרינה.

תהילה גייגר אוסטרוביץ': ל-19% מהם יש גם הוכחות רפואיות משנה שעברה.

תהילה גייגר אוסטרוביץ': אנחנו במשך תקופה מאוד ארוכה ניסינו להגיע לפתרונות עם העירייה, ללא הצלחה.

תהילה גייגר אוסטרוביץ': ברור שבפנינו יש פתרון בנוי.

תהילה גייגר אוסטרוביץ': אנחנו עברנו כמה שלבים בתהליך.

תהילה גייגר אוסטרוביץ': אנחנו יודעים שהבעיה הזאת כבר מוכרת.

תהילה גייגר אוסטרוביץ': בשנת 2005 כבר בוועדת הפנים בראשות חבר הכנסת יורי שטרן ז"ל פתחו את הישיבה עם התחייבות כתובה של חברות הסלולר דאז להורדת אנטנות מהסוג הזה שצמודות למוסדות חינוך.

תהילה גייגר אוסטרוביץ': ההתחייבות הזו לא מומשה.

תהילה גייגר אוסטרוביץ': בנובמבר הייתה ישיבה נוספת בוועדת הפנים בראשותו של חבר הכנסת יואב קיש, וגם בית הדין לעבודה האזורי התייחס לסוגיה הזו, אז אנחנו כבר יודעים שהפתרון שבפנינו הוא פתרון בנוי ממספר שלבים כפי שהוצע במתווה של חבר הכנסת קיש.

תהילה גייגר אוסטרוביץ': שלב א' זה הסרת שלושת הפאנלים, שלב ב' זה הסרה מלאה של האנטנה.

תהילה גייגר אוסטרוביץ': עיריית חולון וחברות הסלולר הגיעו לתובנה לאחר לחץ שלנו ההורים שחרדים ופוחדים, והסירו שלושה פאנלים שפונים לבית הספר.

תהילה גייגר אוסטרוביץ': זה שלושה פאנלים מתוך תשעה קיימים.

יעקב מרגי: זה לא ארבעה?

תהילה גייגר אוסטרוביץ': לא, שלושה מתוך תשעה קיימים, אז אפשר להגיד שהשלב הראשון מומש.

תהילה גייגר אוסטרוביץ': ברור לנו שזה איזשהו פתרון זמני.

תהילה גייגר אוסטרוביץ': ברור לנו שהפתרון הזה איפשר את פתיחת הסמסטר ואת שנת הלימודים באיחור של שלושה חודשים, ועכשיו אנחנו מדברים על השלב השני, להסיר את האנטנה במלואה.

תהילה גייגר אוסטרוביץ': זה הפתרון שכולם מצביעים עליו.

תהילה גייגר אוסטרוביץ': גם ממונה הקרינה הארצי, פרופ' סטיליאן, הוציא מכתב לעיריית חולון ולחברות הסלולר ב-11 בדצמבר ועד כה לא נראה שיש איזושהי התקדמות.

תהילה גייגר אוסטרוביץ': מבחינתנו הטיימינג כרגע הוא היום ועכשיו.

תהילה גייגר אוסטרוביץ': אנחנו בלוחות זמנים מאוד קצרים.

תהילה גייגר אוסטרוביץ': אנחנו בנקודה קריטית.

תהילה גייגר אוסטרוביץ': אנחנו מדברים על מועד הרשמה לבית ספר.

יעקב מרגי: תהילה, חוות דעת שאומרות שאין קרינה ברמת סיכון, לא מניחות את דעתך?

תהילה גייגר אוסטרוביץ': בוא נגיד כזה דבר, טענו שאין קרינה בפרוזדור.

תהילה גייגר אוסטרוביץ': קודם כל, במדינת ישראל אין תקן בנושא קרינה.

תהילה גייגר אוסטרוביץ': יש הכול בגדר המלצות, שחייבים לקחת את זה בחשבון.

תהילה גייגר אוסטרוביץ': דבר שני, טענו שאין קרינה בבית הספר, ובפרוזדור גם של החטיבה וגם התיכון היה 7.4 מיקרוואט.

תהילה גייגר אוסטרוביץ': כשהסירו את הפאנלים אז הערכים האלו ירדו.

תהילה גייגר אוסטרוביץ': אנחנו כן יכולים לראות שבשישה הנותרים יש איזשהו סוג של מגמת עליה.

תהילה גייגר אוסטרוביץ': יש לנו פה גרף שמראה את העלייה ההדרגתית שנמצאת, זאת אומרת שכן יש קרינה.

תהילה גייגר אוסטרוביץ': הבעיה לא נפתרה.

תהילה גייגר אוסטרוביץ': גם באזור הקופיקס אנחנו יכולים לראות פה איך האנטנה נמצאת ביחס לילדים, ברמת חצר-קופיקס מול האנטנה.

תהילה גייגר אוסטרוביץ': שם גם יש רמות קרינה, אז הטיימינג כרגע הוא מאוד קריטי.

יעקב מרגי: למה קוראים לחצר קופיקס?

תהילה גייגר אוסטרוביץ': כי יש שם מכרז של קופיקס.

יעקב מרגי: אז הם מקבלים קפה ב-5 שקל עם קרינה.

תהילה גייגר אוסטרוביץ': נכון.

תהילה גייגר אוסטרוביץ': לא אופים את המאפה, הוא מתחמם מהאנטנה.

תהילה גייגר אוסטרוביץ': כמו שאמרנו, אנחנו לקראת מועדי הרשמה.

תהילה גייגר אוסטרוביץ': יש לנו כבר ב-13 בינואר יום חשיפה של בית הספר, ומועד ההרשמה הזה הוא קריטי בכמה אספקטים: קודם כל מדובר פה על הרשמה של תלמידים חדשים לחטיבה.

תהילה גייגר אוסטרוביץ': פעם שנייה, הרשמה של תלמידים חדשים לתיכון, ופעם שלישית, יש עזיבה של תלמידי בית ספר שלומדים בבית הספר ורוצים לעזוב.

תהילה גייגר אוסטרוביץ': אנחנו בטוחים ואנחנו יודעים, כי ביצענו סקר בקרב ההורים של בית הספר, שהאנטנה משמשת כטריגר גם לילדים וגם להורים לגבי ההרשמה וגם לגבי ההישארות בבית הספר.

תהילה גייגר אוסטרוביץ': מיותר לציין שזה גם ישפיע על מורי ועובדי אורט חולון.

תהילה גייגר אוסטרוביץ': אנחנו כן יכולים להגיד שבשנים קודמות מילאנו בין תשע לעשר כיתות.

תהילה גייגר אוסטרוביץ': בשנה הנוכחית הצפי הוא אחת עד שתי כיתות.

יעקב מרגי: כמה תלמידים היום יש באורט חולון?

תהילה גייגר אוסטרוביץ': 1,570.

יעקב מרגי: זה קמפוס, זה לא בית ספר.

תהילה גייגר אוסטרוביץ': נכון, כי זה שני מוסדות חינוך באותו מתחם.

תהילה גייגר אוסטרוביץ': זה לא מוסד אחד.

תהילה גייגר אוסטרוביץ': חטיבה זה סמל מוסד אחד, תיכון זה סמל מוסד אחר, זאת אומרת שגם בטווח הקצר וגם בטווח הארוך אנחנו למעשה חרצנו את גורלו של בית ספר אורט חולון.

תהילה גייגר אוסטרוביץ': אני רוצה להגיד עוד שני דברים.

תהילה גייגר אוסטרוביץ': להורים, עם כל הכבוד ללימודי המתמטיקה והאנגלית, הבריאות של הילדים יותר חשובה.

תהילה גייגר אוסטרוביץ': גם סדר-היום שהשתבש להם וגם הפגיעה החברתית שהם חוו.

תהילה גייגר אוסטרוביץ': כרגע אנחנו לא במצב לשכנע שיש בעיה.

תהילה גייגר אוסטרוביץ': זה משהו שכבר התקבל ומקובל.

תהילה גייגר אוסטרוביץ': יתרה מכך, התלמידים לומדים בכיתות ממוסכות, זאת אומרת, תחת פגיעה של זכויות יסוד של שוויון מול תלמידים אחרים בבית ספר כדי שהם לא יחשפו לקרינה.

תהילה גייגר אוסטרוביץ': המשמעות של המיסוך, שבית ספר טכנולוגי, נשללת ממנו הטכנולוגיה, כי במסמך שהוציא ממונה הבטיחות מטעם משרד החינוך הוא רשם במפורש שבכיתות הממוסכות אסור להשתמש בטלפונים ניידים, שלא נאכף על ידי המורים או המוסד שלא מוכנים לאכוף את זה.

יעקב מרגי: את מלינה על זה?

יעקב מרגי: אני כהורה, הלוואי וימסכו את כל בתי הספר.

יעקב מרגי: לא סמ"סים ולא ואטסאפים ולא סטטוסים.

תהילה גייגר אוסטרוביץ': נכון, אבל כשאתה בא ללמד גם את למידה המשמעותית של משרד החינוך, אתה לא יכול להשתמש ולממש את זה.

תהילה גייגר אוסטרוביץ': היום יש הסכמה להסיר את התורן ואנחנו רוצים שזה יקרה.

תהילה גייגר אוסטרוביץ': המסקנה היא אחת, אנחנו לא רוצים שזה ישאר ברמה ההכרתית.

תהילה גייגר אוסטרוביץ': אנחנו לא רוצים לחזור אחורה.

תהילה גייגר אוסטרוביץ': אנחנו רוצים מישהו מתוך הוועדה שילווה אותנו, שייקח תחת אחריותו, יקצוב זמנים, יפקח כדי שלא נגיע לאותו מצב טראומטי כמו שהתחלנו השנה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: יש עוד מישהו מההורים שרוצה להוסיף?

יעל זהבי: אני אשמח.

יעל זהבי: יעל זהבי, אני אימא לילד בכיתה ט' בבית הספר.

יעל זהבי: יש רק דבר אחד נוסף למה שתהילה אמרה.

יעקב מרגי: לא לחזור על הדברים.

יעל זהבי: אני לא אחזור על שום דבר.

יעל זהבי: תמ"א/36 קיימת, חוק במדינת ישראל שרשום: "לא תותר באזור בניה עירונית הקמת אתר שידור על הקרקע".

יעל זהבי: בתוך העיר אסור אנטנה מהסוג הזה שנמצא צמוד לבית ספר.

יעקב מרגי: מתי התמ"א הזו עודכנה?

יעל זהבי: במאי 2002.

יעקב מרגי: והאנטנה ממתי?

יוסי סילמן: לפני.

ליאור ורונה: האנטנה מסביבות שנת 2000-2001.

יעקב מרגי: אתה חושב שצריך תוספת על מה שנאמר?

ליאור כץ: אני חושב שכדאי לשמוע.

יעקב מרגי: בבקשה, בוא נשמע אותך.

ליאור כץ: שמי עורך דין ליאור כץ, אני מייצג הורים שפנו אלי, לילדים שלומדים בבית הספר אורט חולון.

ליאור כץ: אני עוסק בנושא האנטנות בהיבטים המשפטיים כבר שנים.

ליאור כץ: בדקתי את המצב.

ליאור כץ: הדיון כאן עוסק בקרינה בבית הספר.

ליאור כץ: קרינה צריכה להיעשות על פי תקנים של המשרד להגנת הסביבה, אבל מכיוון שהקרינה נקלטת מהאנטנות, האנטנות צריכות להיות חוקיות, מוקמות על פי חוק ואם הן לא חוקיות, צריך להוריד אותן.

ליאור כץ: אני בדקתי את האנטנות האלה והאנטנות האלה כפי שנאמר כאן, הן לא חוקיות בהיבט של דיני תכנון ובניה, מדוע?

ליאור כץ: מכיוון שאנטנות, כדי להקים אותן צריך היתר בניה.

ליאור כץ: היתר בניה מוציאים מכוח תוכנית.

ליאור כץ: במקרה של האנטנות מדובר בתוכנית מתאר ארצית תמ"א/36/א שקיימת משנת 2002.

ליאור כץ: התוכנית הזאת מצד אחד נתנה עולם ומלואו לחברות הסלולר.

ליאור כץ: מהצד השני, הגבילה התוכנית והתירה להקים אך ורק סוגים מסוימים וקונקרטיים של אנטנות שמפורטים על פי הנתונים הטכניים שלהם בתוך התוכנית.

ליאור כץ: בדקתי ומצאתי שהאנטנות שהוקמו כאן, אנטנות דור 2 ודור 3 ואולי יש כבר דור 4, האנטנות האלה מחוץ לתוכנית, הן לא כלולות בתוכנית.

יעקב מרגי: כשאתה מדבר אנטנות, אתה מדבר על התורן או על הפאנלים?

ליאור כץ: אני מדבר על הפאנלים שהם האנטנות הסלולריות.

יעקב מרגי: לא, מבחינת חוק חובת תכנון ובניה.

ליאור כץ: על התורן אני מדבר.

יעקב מרגי: בוא אני אגיד לך למה אני חותר.

יעקב מרגי: נתתי לכם רק לשים את המצע לדיון, כי אני לא מתכונן באמת להיכנס לתחומי ועדת הפנים והגנת הסביבה.

יעקב מרגי: הסיכום שלה מדבר בעד עצמו.

יעקב מרגי: צריך ליישם אותו בלי שום קשר, ככתבו וכלשונו.

יעקב מרגי: אני כרגע בהיבטים של מוסד חינוכי מאחר וכבר פה פרקתם את משתנכם המקצועית בתחום הזה.

יעקב מרגי: התורן יכול לעמוד משנת תרפפו, סליחה, וחברות הסלולר יכולות לעדכן את האנטנות חדשות לבקרים, וצריך לבדוק אם הפאנלים האלה עונים לתמ"א, עונים לפי המגבלות שהגבילו אותם.

יעקב מרגי: אני סתם אומר את זה, זורק את זה עכשיו.

יעקב מרגי: תמשיך.

ליאור כץ: התשובה היא שגם האנטנות, הפאנלים כמו שאנחנו קוראים להם וגם התורן, שזה מוט הברזל שנושא עליו את האנטנות, גם אלה וגם זה בלתי חוקיים מבחינת דיני תכנון ובניה, למה?

ליאור כץ: מכיוון שהאנטנות הן אנטנות דור 3 ודור 4, אי-אפשר היה ואסור היה להוציא היתרי בניה להקים אותן.

ליאור כץ: יותר מזה, יש בתוך התוכנית הארצית תמ"א/36 הוראה שאוסרת בתוך שטח עירוני להקים.

יעקב מרגי: התמ"א מתייחסת לאנטנות ישנות?

ליאור כץ: להקים מתקן קרקעי.

ליאור כץ: התמ"א מתייחסת לאנטנות ישנות ויש בה הוראת מעבר שאומרת שצריך היה להתאים את מה שהוקם לפניה לתוכנית עצמה, לבצע הליך של התאמה.

ליאור כץ: כעת מה קורה כאן?

ליאור כץ: שתי בעיות: אחת, מתקן קרקעי בניגוד להוראה מפורשת בתוכנית.

ליאור כץ: שתיים, אנטנות שהן מחוץ לתוכנית בכלל, לכן משתי הסיבות האלה אי-אפשר היה להוציא היתרי בניה.

ליאור כץ: לפני כחודשיים אני זכיתי בפסק דין ראשון בנושא הזה בבית משפט מחוזי בחיפה.

ליאור כץ: יצגתי שם עשרות תושבים גם על מקרה דומה של תורן ואנטנות לדור 3 ולדור 4 שהוקם כמתקן קרקעי.

ליאור כץ: שתי הטענות התקבלו על ידי המחוזי.

ליאור כץ: דבר נוסף ואחרון, היה פה עניין נוסף.

ליאור כץ: יש חוק הקרינה.

ליאור כץ: החוק אמר לשר להגנת הסביבה, תתקין תקנות שבין היתר יקבעו ויגדירו מרחקים של אנטנות סלולריות ממוסדות חינוך ומבתי אבות.

יעל גרמן: מתי החוק הזה אמר את זה?

ליאור כץ: חוק הקרינה הוא משנת 2006, ה-1 בינואר 2006.

ליאור כץ: הותקנו תקנות בכל מיני עניינים אחרים, לא בעניין הזה, לכן יש כאן חטא כפול.

יעקב מרגי: בואו אני אומר לכם מה החטא הקדמון.

יעקב מרגי: החטא הקדמון הוא כזה, ולא רבים יודעים זאת.

יעקב מרגי: היום מדינת ישראל יכולה לקחת כל מבנה ראוי, לא ראוי, להפוך אותו למוסד חינוך בלי שום בקרה לא של משרד הבריאות, שום כלום.

יעקב מרגי: לעומת זאת הם גיבורים וטוב שכך, על מה שהוא לא ממלכתי.

יעקב מרגי: תדעו לכם, כל ילדי המוכר שאינו רשמי על כל גווניו, מוסדות הפטור, כל רשתות החינוך כפופים לחוק הפיקוח על בתי הספר.

יעקב מרגי: בודקים בציציות.

יעקב מרגי: לרופאה המחוזית של משרד הבריאות יש מה לומר, למהנדס הזה יש מה לומר ולכולם, ומשקיעים, וטוב, אני רואה את הדלתות המוגנות, אני רואה הכול.

יעקב מרגי: אין חוק כזה על מוסדות החינוך הממלכתיים.

יעקב מרגי: הממלכה מקלה על עצמה על חשבון שלומם של הילדים.

יעל גרמן: כי צריך היה לסגור.

יעל גרמן: אני לא יודעת כמה היו סוגרים.

יעקב מרגי: לא יודע.

יעקב מרגי: אנחנו בני 70, ניתן להם 20 שנה הסתגלות למדינה, אבל זה שההורים בסדר, זה טוב.

יעקב מרגי: זה הממלכתי.

יעקב מרגי: אנחנו תמיד בטוחים שהממלכתי הוא מוגן, מטופל.

יעקב מרגי: אז הנה עוד נקודה.

ליאור כץ: מילה לסיום.

ליאור כץ: עיריית חולון בעקבות מכתב פניה וכל הישיבות שהיו בנושא הזה הורידה שלוש מתוך כלל האנטנות.

ליאור כץ: עדיין יש אנטנות בלתי חוקיות על התורן.

ליאור כץ: העירייה לא יכולה לעשות מסחרה עם החוק ולהחליט שהיא מתקנת רק חלק מהדברים.

ליאור כץ: לפני כמה ימים כולנו שמענו בתקשורת שעיריית חולון נתנה קנס לאיזושהי אישה קשישה שכל החטא שלה היה שהיא האכילה יונים, ואני שמעתי את ראש עיריית חולון מתראיין ואומר, חוק זה חוק, יש חוק במדינה שאסור, אז אני אומר, עירייה שמקפידה על החוק, בבקשה - - -

יעקב מרגי: תודה אדוני המלומד.

יעקב מרגי: ברשות חברי הכנסת, בבקשה.

יעל גרמן: קודם כל תודה רבה לך אדוני היושב-ראש.

יעל גרמן: תמיד אני חייבת להודות על כך שבאמת ליבך ואוזנך קרויות למצוקות של תושבים ואכן עשית את זה.

יעל גרמן: אני משערת לעצמי שהמרחק מפה עד למסך הוא כעשרה מטרים.

יעקב מרגי: יותר אפילו.

יעל גרמן: אפילו יותר.

יעל גרמן: אם כך, קח שני מטרים פחות, נגיד זה 12, ושער בנפשך שכאן עומדת אנטנה שמקרינה עליך כל זמן שאתה יושב כאן, ואתה יושב כאן לפחות - - -

יעקב מרגי: אם לא הייתי משער בנפשי, לא היה דיון היום.

יעל גרמן: בדיוק, אבל אני בכל זאת רוצה שגם אתה וגם כל הנוכחים שלא נוגעים בדבר יבינו על מה אנחנו מדברים, על אנטנה שפשוט מקרינה על ילדים רכים ופחות רכים כל הזמן שהם שוהים שם.

יעל גרמן: הם שוהים שם מינימום שש שעות, לפעמים שמונה ולפעמים גם עשר שעות ובכל העת הזו יש אנטנה שמקרינה.

יעל גרמן: עדיין אין לנו את כל המחקרים שאומרים מה הם הנזקים, אבל אין ספק שאנחנו מדברים על זהירות מונעת, והזהירות המונעת באה ואומרת, לא יוצבו אנטנות במקומות רגישים, לא ליד מוסדות חינוך, לא ליד מוסדות קשישים, לא ליד מוסדות של ילדים עם צרכים מיוחדים.

יעל גרמן: לדאבוני הרב, עורך דין ליאור כץ ציין את החוק, בשנת 2006, שאני גאה לומר שהייתי אחת מאלה שקידמתי אותו והבאתי לחקיקתו, ועד היום אין אותן תקנות.

יעל גרמן: זה לא המקרה היחיד שאין לנו תקנות פה בכנסת, אבל במקרה הזה מסרבים להביא תקנות שיבואו ויאמרו מה הוא המרחק המותר.

יעל גרמן: בזמנו אנחנו דיברנו על מרחק של 100 מטר, שזה יהיה מרחק שהוא סביר לשים, אז יושבים פה הורים מודאגים ובצדק.

יעל גרמן: הדיון בוועדת תכנון ובניה, באמת כבודו במקומו מונח והיה דיון.

יעל גרמן: אני לדאבוני לא יכולתי להגיע לשם אבל באמת היא שכנעה.

יעל גרמן: כאן יש עניין שמישהו חייב להשפיע על עיריית חולון, ואני חושבת שאדוני כיושב-ראש יכול לדבר אל ליבו.

יעל גרמן: עזוב את החוקים.

יעל גרמן: הם יעבדו במסגרת החוק ויעבדו גם במסגרת הוועדה, אבל כוועדת חינוך צריך להבהיר לעיריית חולון שזה מצב בלתי סביר שחייבים להפסיק אותו לאלתר, וזה בידיה של עיריית חולון.

יעל גרמן: הרי אתם יודעים, אני הייתי ראש עירייה.

יעל גרמן: כאשר עמדתי על כך, הורדתי אנטנות.

יעל גרמן: הורדתי אנטנות ממגן דוד כשהיו במרחק של 75 מטר מבית ספר ברנר מפני שהן היו קרובות, ואני מדברת על 75 מטר, והורדנו את האנטנות האלה.

יעל גרמן: זה בידיה של עיריית חולון.

יעל גרמן: אין שום סיבה שהאנטנות האלה ימשיכו להקרין, וכל יום זה נזק מצטבר לילדים, ואני מקווה וסומכת עליך שאתה תיקח את זה לתשומת ליבך ותשפיע על עיריית חולון להוריד את האנטנות במיידית.

יעקב מרגי: אברהם, בבקשה, יושב-ראש ועדת העלייה והקליטה.

אברהם נגוסה: תודה אדוני היושב-ראש.

אברהם נגוסה: אני גם מברך על קיום הדיון הזה.

אברהם נגוסה: הנושא הזה נושא חשוב מאוד להגן על בריאות התלמידים והמורים.

אברהם נגוסה: 59% שהם נמצאים בסכנה או בזמנים של קרינה זה פשוט, היית אומר, קטסטרופה, ואי-אפשר להשלים עם המצב הזה.

אברהם נגוסה: הדבר השני, יש הפרה חוקית.

אברהם נגוסה: כמו שדובר, ב-2006 יש חוק של המרחק, אז מפרים את זה.

אברהם נגוסה: ב-2002 - תמ"א/36/א גם אוסרת את הדבר הזה וב-2013 מנכ"ל משרד החינוך גם אוסר על הקמתן.

אברהם נגוסה: ב-2005 - מנכ"לי חברות הסלולריות, גם הם נגד הצבת האנטנות האלו במרחק כזה.

אברהם נגוסה: יש פה הפרה בוטה של כל המהלכים החוקיים וזה בניגוד לכל ההמלצות האלו ומסכן את הבריאות של הילדים והמורים, לכן אני חושב, לא צריך להסס, מחר, עוד חודש.

אברהם נגוסה: צריך להוריד את האנטנות האלה.

אברהם נגוסה: כל החלטה שתקבל, אדוני היושב-ראש וחברי הוועדה, אני אתכם.

יעקב מרגי: אני מכבד שאמרת, אפילו ההורים לא אמרו זאת וזה מעורר אצלי שאלה.

יעקב מרגי: אם לא כל ההורים של חולון ישבתו, כל מערכת החינוך, לא תביאו תוצאה.

יעקב מרגי: יש לי ידיעה שמסתמכת על ניסיון העבר.

יעקב מרגי: חבר הכנסת אברהם נגוסה בצמד המילים "תלמידים ומורים", איפה המורים פה?

קריאה: כאן.

קריאה: נציג הסתדרות המורים, אדוני.

יעקב מרגי: לצערי הרב אני לא שומע את קולם של המורים.

יעקב מרגי: חברות הסלולר, עם כל הכבוד וגם לעירייה, אני רואה את התמונה.

יעקב מרגי: אני רואה את זה ליד בתים ישנים, תמ"א/38, פינוי בינוי.

יעקב מרגי: תאמינו לי, באותו רגע - - -

מאיר כהן: זה בית ספר ששלומי מנהל?

תהילה גייגר אוסטרוביץ': כן.

יעקב מרגי: לי אין ספק שאם בשכונה הזו עכשיו היה פינוי בינוי או תמ"א /38, לא היה עומד לחברות הסלולר שום סעד והעירייה הייתה מפנה ועוקרת.

יעקב מרגי: אני גם לא רוצה לומר מי נהנה מהשכירות של הבסיס של האנטנה.

יעקב מרגי: עזבו, אני לא שם.

יעקב מרגי: רבותיי, כמו שאני יודע שבכל השכונות החדשות, ח-300, כל מה שקורה בחולון, אין תורן ויש פתרון טכני, אז אני אומר גם לעירייה, גם לחברות הסלולר, עד סוף הדיון, האנטנה, סליחה על הביטוי, המצ'וקמקת הזו, עם קצת רצון טוב הייתה זזה משם ומוצאים אלטרנטיבה.

יעקב מרגי: אל תאמרו לי שבכל הרדיוס שם אין איזו נקודה אסטרטגית שיכולה לתת, לכן אני אומר לכם, רבותיי, הדיון הזה היום הוא לא על רמות הקרינה.

יעקב מרגי: אני לא ועדת הפנים והגנת הסביבה.

יעקב מרגי: ועדת הפנים והגנת הסביבה אמרה את דבריה.

יעקב מרגי: יש פה בית ספר, יש פה אנטנה ממש בקרבה.

יעקב מרגי: גם אם תשימו לי את חוות הדעת של המומחים הכי גדולים, הייתי עדיין חושש.

יעקב מרגי: תאמינו לי, אני מהראוטר שלי בבית חושש, לכן אני אומר לכם, תתעשתו עד סוף הדיון לקראת מה התגובה שלכם לגבי העמוד והאנטנה הזו.

מאיר כהן: כעקרון דבר אחד צריך להבין, זה לא צריך להיות במקום של טובים ורעים.

יעקב מרגי: נכון.

יעקב מרגי: קצת מחשבה טובה ורצון טוב.

מאיר כהן: עירייה צריכה לקחת, ללכת ולפרק את זה.

יעקב מרגי: משרד החינוך, אמירה שלכם בנושא הזה.

רותם זהבי: משרד החינוך פועל בהתאם להנחיות החוק.

רותם זהבי: מי שאחראי עליהם במדינת ישראל זה המשרד להגנת הסביבה.

רותם זהבי: יש אגף קרינה שלם שעוסק בנושא הזה.

רותם זהבי: אנחנו פועלים בהתאם למדיניות שלו.

יעקב מרגי: יש לך תגובה ספציפית של המשרד להגנת הסביבה למקרה של אורט חולון?

רותם זהבי: לאורך כל החודשים שטיפלנו בעניין הזה המשרד להגנת הסביבה אמר שאין בעיית בטיחות קרינה.

יעקב מרגי: מגובה בחוות דעת בכתב?

רותם זהבי: ברור.

יעקב מרגי: אני יכול לקבל את זה?

רותם זהבי: כן.

יעקב מרגי: אני רוצה לראות התכתבות שלכם בנושא ותשובה של משרד להגנת הסביבה.

רותם זהבי: חד משמעי, יש חומר בלי סוף בנושא הזה.

רותם זהבי: יש מדידה.

רותם זהבי: כמובן שזה לא היה מקובל לא על המורים ולא על ההורים.

רותם זהבי: לאחרונה, לפני שבועיים נדמה לי, סטיליאן הוציא מכתב לעיריית חולון, ליוסי, שבו הוא מבקש שיפנו - - -

יעקב מרגי: מי זה סיטליאן?

רותם זהבי: סטיליאן זה מנהל אגף קרינה במשרד להגנת הסביבה.

רותם זהבי: הוציא מסמך שבו הוא ממליץ להעביר את העמוד למקום אחר ושהוא יסייע לו במציאות מקומות חלופיים בהיבט הביורוקרטי מהר ככל האפשר, כי הוא הבין שיש פה דברים שהם מעבר וכו'.

רותם זהבי: אנחנו מאמצים את העמדה הזאת.

רותם זהבי: אנחנו פועלים בהתאם למשרד להגנת הסביבה.

יעקב מרגי: למה אתם לא פועלים לכך שהתקנות יתוקנו על פי החוק שחוקק ב-2006?

יעקב מרגי: כמשרד אני חושב שזה אינטרס שלכם.

רותם זהבי: אני לא חושב שזה תפקיד - - -

יעקב מרגי: אתה צודק.

יעקב מרגי: את התקנות שלכם אתם לא מצליחים לתקן בזמן ראוי, כל שכן תקנות של משרד אחר.

יעקב מרגי: מה זה אתה "לא חושב"?

יעקב מרגי: יש תקנות שמדברות על מרחקים של אנטנות סלולריות מבתי ספר.

יעקב מרגי: זה יושב בפרוזדורים שלכם.

יעקב מרגי: לומר לך כמה זמן לוקח לי להביא תקנות ילדים חולים שזה קשור למשרד החינוך?

יעקב מרגי: אני יודע שמשרד המשפטים זו בעיה.

יעקב מרגי: אני יודע שהביורוקרטיה לפרסם לציבור.

יעקב מרגי: עברנו את זה.

יעקב מרגי: עכשיו זה בפרוזדורים שם.

יעקב מרגי: לפחות אל תגיב תגובה כזו.

יעקב מרגי: זה אינטרס שלכם תחילה.

יעקב מרגי: אם אתם לא תגנו על שלומם של הילדים ולא תדאגו לשלומם של הילדים, מי ידאג?

יעקב מרגי: קודם כל צריך להיות בוער לך.

יעקב מרגי: כמשרד החינוך צריך להיות בוער לך ואני רוצה לדעת אכן שמשרד החינוך מוציא פניה בזמן הקרוב למשרד להגנת הסביבה ולמשרד המשפטים לתקן את התקנות על פי החוק, אלא אם כן תגידו שחזרנו בנו ולא צריך, נתקן את החוק, אבל תנו לי תשובה.

יעקב מרגי: אני מבקש לקבל תשובה בנושא הזה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: עירית חולון, בבקשה.

יוסי סילמן: בוקר טוב לכולם, שמי יוסי סילמן, מנכ"ל עיריית חולון מזה כשנתיים.

יוסי סילמן: א, אני אפתח ואומר שמדובר על בית ספר יקר לליבנו, בין המובילים בעיר ובארץ בכלל.

יוסי סילמן: אורט חולון בהחלט בית ספר שמעמיד דורות מכובדים.

יוסי סילמן: האנטנה קיימת כ-30 שנה.

יוסי סילמן: אני אפתח ואומר שמוטי ששון, ראש העיר, מאוד קשוב לבעיות של התושבים, של התלמידים.

יוסי סילמן: הוא פנה מספר פעמים לחברות הסלולר וסוכם שאנחנו מעבירים את האנטנה.

יוסי סילמן: כבר ביום חמישי הקרוב אמורים להגיע אלי כל נציגי חברות הסלולר כדי למצוא אלטרנטיבות בשטח, ולכן מבחינתי העסק הזה יתבצע מהר ככל האפשר.

יוסי סילמן: אני לא נכנס פה לרגולציה ולרמת הקרינה, כן או לא.

יוסי סילמן: זה מיותר, לא רלוונטי כרגע.

יוסי סילמן: אני מייצג את מוטי כראש העיר והוא לקח את זה כמשימה ולכן זה מה שהולך להיות, וכל השאר מבחינתי כרגע זה לא רלוונטי.

יעל גרמן: נשמע טוב.

יעקב מרגי: מאז שהנושא הזה עלה, עיריית חולון פעלה?

יוסי סילמן: הודענו את זה לכולם כבר לפני שבועיים.

יעקב מרגי: כן, לי לא היה ספק.

גלי עמיר: הודעתם בעקבות המכתב של סטיליאן.

יוסי סילמן: אני לא רב פה על הקרדיט.

יוסי סילמן: אתם יודעים, כל אחד רב על הקרדיט, בזכות מי זה.

יעקב מרגי: אתה אומר שביום חמישי הקרוב?

יוסי סילמן: נפגשים אצלי נציגי חברות הסלולר.

יוסי סילמן: כרגע אנחנו מחפשים מקום אלטרנטיבי ושיטות, כי בכל זאת גם צריך לתת שירות לתושבים בחולון.

יוסי סילמן: אי-אפשר להוריד את השלטר יום אחד ועסקים שלא מסוגלים בגלל מערכת כזאת או אחרת.

יוסי סילמן: אני אופטימי היות והמשימה הזאת מקובלת כבר על חברות הסלולר וזה בתאום מלא.

יוסי סילמן: אנחנו שם ונעשה את זה מהר ככל האפשר.

יוסי סילמן: אני יכול רק להגיד שמוטי ששון כראש העיר, כבר ב-dayone כשזה עלה, ניסינו.

יוסי סילמן: קיבלנו, אגב, חוות דעת משפטיות שאי-אפשר מטעם החוק להוריד את המוט.

יוסי סילמן: אני לא נכנס לפה, אני חושב שזה דיון מיותר.

יעקב מרגי: אני מסכים איתך.

יעקב מרגי: לא כל מה שרשות מקומית רוצה לעשות, היא יכולה.

יעקב מרגי: יש עורכי דין לא רק בצד הזה, גם בצד הזה.

יוסי סילמן: לכן אני אומר שיש פה גוד וויל טוב, יש פה את הדירקטיבה של מוטי שמוביל אותה ואני מקווה שהסאגה הזאת תהיה אחרינו בזמן הקרוב.

יעקב מרגי: אני מאוד מודה לך.

יעקב מרגי: אני חושב שגם התהליך אמנם נמשך, אבל זה שהיה רצון והוסרו מספר פאנלים לפחות שפונים לבית הספר, אז בוא נראה מה איגוד חברות הסלולר אומר.

ליאור ורונה: שלום לכולם, בואו נתחיל בשורה התחתונה.

ליאור ורונה: החברות הסלולריות מגיעות ביום חמישי לישיבה עם עיריית חולון בהזמנת עיריית חולון בפנייה של ראש עיריית חולון, וחבל שחברת הכנסת גרמן - - -

יעקב מרגי: הפרוטוקול נמצא בשביל כולם.

ליאור ורונה: אז יופי, אז אני מדבר בשביל הפרוטוקול לדבריה של חברת הכנסת גרמן, שאני יכול להתחייב בפניה שכמות הפניות של עיריית חולון, פשוט נעשה פה חוסר צדק כי אין פה את ראש העיר כדי להגיב, לחברות הסלולריות היו יותר גדולות מהפנייה של חברת הכנסת גרמן.

ליאור ורונה: כשהיא הייתה ראש עיר והייתה ראש עיר מצוינת, הזמן שלקח לה להוריד את האנטנה הזאת המדוברת היה הרבה יותר ארוך ממה שיקח כנראה לראש עיריית חולון עכשיו - - -

מאיר כהן: סליחה, מה בדיוק אתה עושה עכשיו?

מאיר כהן: אתה בא חשבון עם חברת כנסת?

ליאור ורונה: לא, חס וחלילה.

מאיר כהן: סליחה, תדלג.

יעקב מרגי: היית צריך להודות לה שהיא מעלה את זה לסדר-היום.

ליאור ורונה: מתנצל.

ליאור ורונה: מקבל.

ליאור ורונה: אני רוצה לדבר קצת על האנטנה עצמה היות שנאמרו פה כמה דברים לפרוטוקול, כי בשורה התחתונה החברות באות בידיים נקיות במטרה להזיז את האנטנה אחרי פניה של ראש עיריית חולון וגם הממונה על הקרינה במקביל אלינו, ואחרי דיונים עם העירייה, של הרבה זמן, אבל צריך להבין, האנטנה המדוברת, ויש לי הרבה כבוד לעורך דין כץ, אבל יש עורכי דין אחרים שאני מתייעץ איתם, שהם חושבים שהאנטנה הזאת היא מהאנטנות הקשורות ביותר במדינת ישראל מבחינת החוק, עומדות בתמ"א, עומדות בכל.

ליאור ורונה: אני לא אכנס לדיון משפטי כי זה לא רלוונטי כי אנחנו במטרה להעתיק את האנטנה, לא במטרה להשאיר את האנטנה.

יעקב מרגי: זה לא הדיון, אתה צודק.

ליאור ורונה: לכן אני מאוד בטוח בבטיחות שלה ושלא נבין שנעשה פה משהו לא חוקי על פי עמדת היועצים המשפטיים.

ליאור ורונה: האנטנה המדוברת שיש לה את כל התקנים ואת כל התקנים הבריאותיים של המשרד להגנת הסביבה נבדקה לאורך כל התהליך של ההתדיינות הזאת על ידי כל מיני גורמים, וכל הזמן נאמר שהאנטנה עומדת בתקנים הבריאותיים של המשרד להגנת הסביבה.

מאיר כהן: היא רק לא עומדת בתקן אחד, מרחק.

ליאור ורונה: גם במרחק.

קריאה: אין תקן.

מאיר כהן: תדייק.

ליאור ורונה: האנטנה מבחינה חוקית על פי כל מה שקיים היום בחוק.

קריאה: אבל אין.

קריאה: שום דבר לא קיים בחוק.

ליאור ורונה: עמדת משרד הבריאות שנמסרה לחבר הכנסת קיש ולא נאמרה לצערי בדיון אבל נמסרה לו עמדת נציג משרד הבריאות שהיה בדיון, שהורדת הפאנלים אפילו, הפאנלים שהורדנו לאור בקשת עיריית חולון, שהסכמנו להוריד, במה שגרם בעצם לחזרה לבית הספר, שההורים רצו ובסוף זה הוסכם.

ליאור ורונה: עמדת משרד הבריאות הייתה מאוד ברורה, שהורדת הפאנלים תגרום ליותר קרינה.

יעקב מרגי: אמרנו שזה לא הדיון.

ליאור ורונה: אדוני, צריך להבין כי עדיין זה חשוב שנבין.

ליאור ורונה: הטלפון הסלולרי, כדי לפעול במינימום קרינה, ואנשים, כולם מחזיקים טלפונים סלולריים, צריכים אנטנות קרובות.

ליאור ורונה: האנטנה הזאת שנמצאת שם משרתת אלפי אנשים.

גלי עמיר: דרך הילדים שלנו.

ליאור ורונה: הורדתה באופן חד צדדי, אנחנו יכולים להחליט, גם החברות יכלו להגיד בואו נוריד אותה, היה יוצא אלפי אנשים שגם היה להם יותר קרינה.

ליאור ורונה: לא היה להם קליטה, הרעש הציבורי היה הרבה יותר גדול, רק אנחנו לא רוצים לדמיין אותו.

ליאור ורונה: צריך להבין, כולם רוצים במה שנקרא תופעת הנימבי, כלומר מחר אנחנו נמצא מקום אחר לאנטנה כי אנחנו נוריד אותה רק כשתהיה אלטרנטיבה ואנחנו נפעל ברצינות למצוא אלטרנטיבה.

ליאור ורונה: אנחנו נצטרך לשים אותו איפשהו.

ליאור ורונה: איפה נשים אותו?

ליאור ורונה: נשים אותו קרוב לאיזשהו מבנה או קרוב לבית מגורים בהסכמה של העירייה ושל כולם.

ליאור ורונה: שם כמובן גם יכעסו.

ליאור ורונה: אדוני, דיברת על החטא הקדמון.

ליאור ורונה: אני מאוד מתחבר לדברים שלך.

ליאור ורונה: גם בנושא תשתית הסלולר היו צריכים להתייחס אליה כתשתית לאומית.

ליאור ורונה: המדינה הייתה צריכה להגיד לעירייה ולחברות איפה מותר ואיפה לא, לא להשאיר את זה להתדיינות ביניהם.

יעקב מרגי: נכון.

ליאור ורונה: כמו תשתית החשמל.

ליאור ורונה: היום אדוני יודע וכולכם יודעים, הסלולר היא תשתית שמצילה חיים, בנתיבות, בקו העימות, בכל מקום.

שמחה פרץ: היא גם הורגת.

שמחה פרץ: היא הרגה את הבן שלי.

ליאור ורונה: גבירתי, אני לא יכול להיכנס לזה.

יעקב מרגי: אל תיכנס.

ליאור ורונה: לכן צריך לבוא ולטפל בזה בצורה רצינית ולא להשאיר את כל התיק הזה על עיריית חולון שנהגו, אני יכול להגיד לכם, מבחינת הפעילות מולנו, בצורה מאוד אינטנסיבית, אבל בשורה התחתונה המטרה של החברות הסלולריות היא למצוא אלטרנטיבה אמיתית לאתר הזה.

ליאור ורונה: זה למצוא ולהעתיק את האתר הזה.

ליאור ורונה: הרגישות וההבנה גם לפעילות של ההורים, כי בסופו של דבר אנחנו פה לא חיים בוואקום.

ליאור ורונה: יש פה הורים.

ליאור ורונה: אני לא יכול לשכנע את יעל שמשמאלי או את תהילה שמימיני שהיא לא תפחד, ואני אסביר לה עכשיו שעות שזה בסדר ויש לי הוכחות שהכול תקין.

ליאור ורונה: אני יכול להגיד אלף דברים, זה לא ישנה, ואני בטח לא אבוא לאם שאיבדה את היקר לה מכל.

ליאור ורונה: לא רוצה להיות חס וחלילה.

ליאור ורונה: אני מבין לחלוטין.

ליאור ורונה: אנחנו במטרה לסגור את העניין והנושא בעצם כבר הוחלט.

יעל זהבי: השאלה זה מתי.

יעקב מרגי: יש פה תלמידים מאורט חולון, נכון?

קריאה: כן.

יעקב מרגי: לפני כן, מאיר, הזכרתי את המורים, בר-מינן שיישאר בלי תגובה.

יעקב מרגי: בבקשה.

מאיר אסרף: זו תגובה שהיא חשובה.

יעקב מרגי: אם המורים היו, הנה, אני לא חוזר בי.

יעקב מרגי: יש להם כוח.

יעקב מרגי: אם המורים בחולון היו משביתים את הלימודים דרך המזכ"לית והארגון ויושב-ראש הארגון.

יעקב מרגי: לי אין ספק שאם המזכ"לית הייתה לוקחת את זה לידיים בטרם השביתה, כולם היו לימין שור.

מאיר אסרף: אנחנו בדרך כלל מקבלים מחברי הוועדה הזאת פניות להימנע משביתה ולא לקיים אותה.

מאיר אסרף: אני מברך על היוזמה, אדוני.

יעקב מרגי: אני לא קורא להשבית, אני רק אומר, אין לי ספק שהיא רק הייתה מרימה קול, כולם היו לימין שור.

יוסי סילמן: האמת שגם אם היינו משביתים את הכול, היו פותחים חנויות בשבת.

יעקב מרגי: לא קשור, זה לא לעניין.

יוסי סילמן: בסדר, אני לא מבין מה אתה אומר.

יעקב מרגי: אני אגיד לך מה אני אומר.

יעקב מרגי: אתה יודע מה אני אומר?

יעקב מרגי: אם שאלת וזה מתאים לך, אז אני אענה לך.

יעקב מרגי: מאחר שהבאת מן שבאינו מינו ולא קשור בכלל, אז אני אומר לך חד משמעית: לא יתכן, אם זה מסוכן לילדים, מסוכן למורים.

יוסי סילמן: זה לא מסוכן.

יעקב מרגי: היא הנותנת.

יעקב מרגי: אם המורים חושבים שזה לא מסוכן, שיבואו יאמרו את זה.

ליאור ורונה: אבל משרד הבריאות אומר שזה לא מסוכן.

יעקב מרגי: אל תפריע לי, אדוני.

יעקב מרגי: דיברת.

מאיר אסרף: אנחנו מצטרפים לדאגת הוועדה לנושא של הבריאות של מי שנמצא בבית הספר.

מאיר אסרף: הסתדרות המורים, אין לנו את הכלים לדעת אם זה מזיק או לא מזיק, אבל עקרון הזהירות המונעת מחייב שאם יש חשש או ספק, יבררו את זה כפי שמנכ"ל העירייה - - -

יעקב מרגי: מה הייתה עמדת המורים במשבר הזה שהיה?

מאיר אסרף: העמדה של המורים היא להסיר את האנטנה.

מאיר אסרף: אנחנו מבקשים, אם זה לא דחוף ולא בוער ויש עוד דברים אחרים שיש לנהל בעיר, אני מבקש ממנכ"ל העירייה הנכבד, מר סילמן, שגם היה מנכ"ל משרד הרווחה, לבקש מהחברות הסלולריות לא להזרים חשמל, בעצם לנתק את האנטנה - - -

יעקב מרגי: ואז מכשירי החייאה ואז בנקים?

יוסי סילמן: אי-אפשר לנתק עכשיו חצי מהעיר.

מאיר אסרף: אדוני היושב-ראש, אם צריך ליצור שרפה כדי שמישהו ידאג לכיבוי השריפה, אנחנו יודעים לייצר את השרפה, אבל אנחנו מצפים מהרשות המקומית ומהחברות הסלולריות להסיר את האנטנה.

יעקב מרגי: תודה, מאיר.

יעקב מרגי: בבקשה, סימי פרץ.

סימי פרץ: סימי פרץ ובעלי דני פרץ, אנחנו ההורים של איתי פרץ ז"ל.

סימי פרץ: אני רוצה לומר כמה דברים.

סימי פרץ: הבן שלי, ואני אמרתי את זה מיליון פעם, היה בריא לחלוטין.

סימי פרץ: הבן שלי ישב בכיתה, ילד מלא שמחת חיים.

סימי פרץ: התחילו לו כל מיני פצעונים בגב שחשבנו שהוא אלרגי, כאבי ראש, סחרחורות, הקאות.

סימי פרץ: יש לי בדיקות רפואיות, ואז הוא יום אחד התחיל בזה שמסתובב לו הראש.

סימי פרץ: חשבנו שהילד אלרגי.

סימי פרץ: הוא אומר לי, אימא, הגבינה הצהובה עושה לי לא טוב.

סימי פרץ: בא הביתה, אוכל, מקיא.

סימי פרץ: עשה פיזיותרפיה כי היו לו כאבי שרירים, כל הסימפטומים שאחר כך בדיעבד כשאתה נכנס ואתה לומד ואתה רואה גם דברים מחו"ל, אתה יודע שזה קרינה בלתי מייננת.

סימי פרץ: כבודו, אני רוצה להראות לך שני דברים.

סימי פרץ: קודם כל, זה איתי הבן שלי.

סימי פרץ: אני למדתי באורט.

סימי פרץ: נכון, כל ועדה אומרים שעכשיו האנטנה 30 שנה.

סימי פרץ: לא, אני סיימתי את אורט.

סימי פרץ: עוד שלושה ילדים שלי סיימו את אורט.

סימי פרץ: לא קרה כלום.

סימי פרץ: כל דור שעלה, מערכת הקרינה יותר גדולה.

יעקב מרגי: אני חשבתי שאמרתי דברי שטות כששאלתי על התורן והפאנל.

סימי פרץ: לא.

סימי פרץ: עכשיו אני רוצה להראות לך, כבודו, משהו.

סימי פרץ: בבית שנמצא, היה גר חבר של הבן שלי שם, שעבר משם דירה, ברח.

סימי פרץ: הוא אומר לי, סימי, את לא יודעת מה הולך בבית הזה.

סימי פרץ: אני יודעת.

סימי פרץ: עכשיו אני אראה לך.

סימי פרץ: יש שם חמ"ל.

סימי פרץ: יש לי את זה מצולם.

סימי פרץ: אני רוצה להראות לך מה הולך שם, איזה סכנת חיים.

סימי פרץ: זה לא רק זה.

סימי פרץ: תראה, הבן שלי, אין לי עוד ילדים בבית ספר.

יעקב מרגי: זה בשטח פרטי או בשטח ציבורי?

סימי פרץ: שטח פרטי.

יעקב מרגי: שאלתי מי מקבל שכירות.

סימי פרץ: נכון, וגם מקבלים ארנונה שם.

יעקב מרגי: אני לא רוצה לחשוד בעיריית חולון שהמשבצת הזו - - -

סימי פרץ: כבודו, אני פה משליחות.

סימי פרץ: אתה יודע מה השליחות?

סימי פרץ: לפני ארבע וחצי שנים נפטר אב בית מסרטן.

סימי פרץ: איתי נפטר לפני שנה וארבעה חודשים.

סימי פרץ: עכשיו משהו כדי להסב את ועדת החינוך.

סימי פרץ: אני רוצה לשאול אותך שאלה, כבודו.

סימי פרץ: אם הבן שלי לא היה מגיע לבית הספר חודשיים, היו שולחים לי קצינת ביקור סדיר.

יעקב מרגי: לא בטוח.

יעקב מרגי: אני אומר לך כמה דיונים קיימתי פה על הקב"סים?

סימי פרץ: אדון סילמן אומר שעיריית חולון דואגת לתושבים.

סימי פרץ: אף אחד לא דפק אצלי עד היום בדלת לשאול, משפחת פרץ היקרה, עברת שנה עם הבן שלכם, תלאות.

סימי פרץ: אתם שנה וארבעה חודשים באבל.

סימי פרץ: מישהו דפק אצלי בדלת לשאול, אתם זקוקים למשהו?

סימי פרץ: אני היום פה בשליחות לזכרו של הבן שלי ולהציל עוד.

סימי פרץ: חודש אחרי הבן שלי נפטרה מורה.

סימי פרץ: עכשיו יש שם מזכירה חולה בסרטן.

סימי פרץ: מורה שעבדה 22 שנים, שיצאה לפנסיה, חולה בסרטן.

יעקב מרגי: את יודעת מה הם יענו לך?

יעקב מרגי: הם יענו לך, זה תואם את הסטטיסטיקות.

סימי פרץ: רגע, עזוב אותי הסטטיסטיקות.

סימי פרץ: בבניין שלי, שאני גרה בזווית בית הספר, שישה נפטרו ועכשיו עוד שכנה חולה בסרטן.

סימי פרץ: עכשיו אני רוצה רגע להראות לך, אני רק מחפשת את התמונה, ומפאת כבודו של הבן שלי אני לא רוצה להראות לך למה הילד שלי שנלחם שנה, לאן הוא הגיע.

סימי פרץ: אני חייבת להראות לך קודם את החמ"ל הזה שנמצא שם.

סימי פרץ: זה הגדר שמבחוץ.

סימי פרץ: זה האנטנה מבחוץ.

סימי פרץ: תסתכל מה הולך, זה בחדר של הבן אדם למטה, בבית.

סימי פרץ: כל קומת הקרקע זה חמ"ל.

סימי פרץ: חס וחלילה יהיה שם קצר, יהיה פיצוץ, למי זה ישליך, על בית הספר?

סימי פרץ: אני שואלת, אני לא יודעת.

יעקב מרגי: הוא קיבל אישור שימוש חורג?

סימי פרץ: תראה מה הולך שם.

דני פרץ: שמי דני פרץ, אני אבא של איתי.

דני פרץ: אני לצערי בכל מה שנאמר פה מאוד סקפטי.

דני פרץ: יושבים פה אנשים שאין לי אלא להצר על כך שמ-1999 ועדת מבקר המדינה ב/50/8 מדברת על אנטנה.

דני פרץ: 2005, מתקיים דיון בראשותו של יושב-ראש ועדת הפנים, יורי שטרן ז"ל, שאומר מה שאומר בוועדה וטוען בוועדה, ואפשר לקרוא: "לא יכול להיות שיהיו כאלה שירוויחו ויפסידו בגלל תקופה כזו או אחרת של תמ"א".

דני פרץ: האמירה של התמ"א לפני, תמ"א אחרי, לא רוצה לדבר.

דני פרץ: מי שרוצה לקרוא וחבל שאין פה יועצים משפטיים, ילך לקרוא את 6.1 בתמ"א, כותב שתוכנית זאת גוברת על כל תוכנית - - -

יעקב מרגי: דני, אני לא רוצה להחליף את ועדת - - -

דני פרץ: בסדר, אז אני לא לשם, אבל אדוני, היינו סקפטיים, חשבנו שבאמת זה יקרה.

דני פרץ: דיברת על המורים, אז המורים הגיעו לסף שצריך לשבות וראה זה פלא, מי מגיע לבית משפט מול המורים להוציא צו?

דני פרץ: עיריית חולון.

דני פרץ: הפלא ופלא.

יעקב מרגי: היא המעסיק.

דני פרץ: עיריית חולון רוצה להוריד את האנטנה, עיריית חולון רוצה לסדר דברים, אבל עיריית חולון מגיעה לבית משפט כדי להוציא צו מניעה שלא ישבתו בגללה האנטנה, וכאן יושבים ומדברים איתנו.

דני פרץ: יושב פה בן אדם שאומר לנו, אין בעיה בריאותית.

דני פרץ: מי שהיה בצבא מכיר בזה שיש אמירה שנקראת גו"ז פלילי, גילוי וזיהוי פלילי.

דני פרץ: האם הילדים החולים שלנו זה לא בעיה בריאותית?

דני פרץ: זה מה שהוא חושב, שאין בעיה בריאותית?

יעקב מרגי: תודה.

סימי פרץ: סליחה כבודו, רק מפאת כבודו של בני.

סימי פרץ: אני לא רוצה שיגיעו עוד ילדים למצב הזה.

סימי פרץ: זה עשרה ימים לפני שהוא נפטר.

סימי פרץ: שבוע לפני שהוא נפטר.

יעקב מרגי: בבקשה, תציג את עצמך.

שלומי כהן: בוקר טוב לכולם, שמי שלומי כהן, אני תלמיד כיתה ח' בבית ספר אורט חולון.

שלומי כהן: אני רוצה לפתוח בזה שצר לי שזאת הפעם השנייה שאנחנו נמצאים בכנסת באותו נושא שקשור לביטחון שלי ושל חבריי ולבריאות שלנו.

שלומי כהן: אני כאן כדי לייצג את רצונם ודרישתם של תלמידי בית הספר, כי חשוב לזכור, בתוך המשא-ומתן אנחנו נמצאים ואנחנו מרגישים כבני ערובה, 1,570 תלמידים אשר חשופים לקרינה יום-יומית, מתמשכת ורציפה.

שלומי כהן: רצינו להאמין שלגורמים הנכונים חשובה הבריאות שלנו, שאותם הגורמים עובדים על מציאת הפתרון לבעיה ושהגורמים הללו חושבים על החינוך שלנו ועל הבריאות שלנו, אך לאור ההתנהלות של הגורמים המעורבים, קשה לנו להאמין בכך.

שלומי כהן: אני רוצה שתסתכלו שם על התמונה.

שלומי כהן: אתם רואים את האנטנה.

שלומי כהן: ליד האנטנה נמצאים ילדים שאוכלים ושותים בכל הקפיטריה הבית-ספרית.

שלומי כהן: תחשבו על זה.

שלומי כהן: חמישה מטרים ממרחק של האנטנה ילדים אוכלים ושותים בקפיטריה הבית-ספרית.

שלומי כהן: למישהו זה נשמע הגיוני שאני צריך לאכול ולשתות כשאנטנה תורן מפלצתית יושבת ומטגנת לי את המוח?

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: אמרת דברים חזקים, אל תצטער שלא אמרת את הכול.

עמית ברכה: שלום לכולם, קוראים לי עמית ברכה, אני לומדת בכיתה י"א/6 באורט חולון.

עמית ברכה: בשיעור אזרחות תמיד אמרו לנו שאזרחות זה קודם כול ולפני הכול להתייחס שווה בשווה לכולם ושלתושבים יש זכות לחיות בביטחון ובשלום.

עמית ברכה: למען האמת, אתמול בדיוק למדנו את זה בכיתה שלי אשר נמצאת 12 מטרים בלבד מהאנטנה.

עמית ברכה: זה הזוי, אני יודעת.

עמית ברכה: קודם כול, לאדם יש את הזכות לחיים, לחירות ולביטחון אישי.

עמית ברכה: כל אדם זכאי להגנה על חייו, על גופו ועל כבודו, אז למה לא מכבדים אותנו?

עמית ברכה: למה גורמים לנו להרגיש לא בטוחים בבית ספר שהוא אמור להיות כמו הבית השני שלנו?

עמית ברכה: למה אני צריכה לפחד?

עמית ברכה: אני בימי רביעי לומדת משנת אפס עד שעה 17:00.

עמית ברכה: אני לא יכולה לאכול בקופיקס, אני לא יכולה ללכת במסדרונות.

עמית ברכה: אני מפחדת.

עמית ברכה: 1,500 תלמידים פוחדים.

יעקב מרגי: למי את פונה?

יעקב מרגי: מי את חושבת שלא דאג לך על פי העקרונות שלמדת במקצוע האזרחות?

עמית ברכה: אני לא מרגישה שדואגים לי.

יעקב מרגי: אז אני אעזור לך, אשלים לך.

יעקב מרגי: משרד החינוך היה אמור לדאוג לך והרשות המקומית שהיא רשות החינוך המקומית, צריכה לדאוג לך, אבל אני שמח.

יעקב מרגי: שמעתי את האמירה הזו.

יעקב מרגי: אנחנו גם בסוף הדיון נבקש לקבל תשובות מהסיכום של המפגש הזה וכנ"ל לוחות זמנים.

עמית ברכה: את הבגרות באזרחות שלי אני עושה השנה, אבל אני מרגישה שאני כבר הצלחתי אותה.

עמית ברכה: אני למדתי מה זה מאבק דמוקרטי.

יעקב מרגי: אני הייתי פוטר אתכם מזה.

יעקב מרגי: בהערכה חלופית לוקח - - -

עמית ברכה: מה היא דבקות במטרה, מה הוא שלטון העם ואיך קבוצת הורים יכולים להשפיע באמת על החיים שלנו כמדינה.

עמית ברכה: מה שבטוח זה שאת השיעור להסרת האנטנה אני כבר לא אשכח.

יעקב מרגי: אל תדאגי, היא תוסר, אין לי ספק.

יעקב מרגי: אני גם שמעתי את דברי המנכ"ל, שמעתי את גם את ראש העיר בשיחת טלפון שהייתה לי איתו, שהוא באמת מעוניין להסיר את האנטנה והוא ימצא את הדרך איך לעשות את זה עם חברות הסלולר.

יעקב מרגי: מאיר כהן, בבקשה.

מאיר כהן: בוקר טוב, א, התלמידים, אתם מאוד מרשימים.

מאיר כהן: כל הכבוד.

יעקב מרגי: עיר הילדים, חולון.

מאיר כהן: תראו, אני זרקתי לתוך השיח שזה לא צריך להיות שיח של טובים ורעים.

מאיר כהן: אני משער שראש עיריית חולון, מההיכרות האישית שלי, לא אחד כזה שיודע שאנשים חולים, ותאמיני, אני מכיר את זה מקרוב, והוא יושב ולא עושה דבר.

יעקב מרגי: לפעמים יש מניעות ועיכובים.

מאיר כהן: דווקא בגלל שהייתי ראש עיר ואני מכיר את זה, גבירתי, אני באמת מכיר גם את מחלת הסרטן לצערי הגדול, אני אומר ליוסי ואמרתי לראש העיר, זה מסוג הדברים שאין בהם שום פתרון אלא להתכנס כעירייה ולקבל החלטה כמה שיותר מהר להעתיק את האנטנה הזאת.

מאיר כהן: אני אומר לך, נציג החברות, אני מציע שבאמת יהיה תאריך נקוב.

מאיר כהן: להערכתי אפשר תוך שלושה חודשים להעתיק את האנטנה הזאת.

מאיר כהן: למה אני אומר שלושה חודשים?

מאיר כהן: ובטח יהיו כאן הורים שיגידו, לא, אנחנו רוצים מחר.

מאיר כהן: יש אישורים ויש אלף ואחד דברים.

יעקב מרגי: כשראיתי את החמ"ל הזה, רק להקים אותו במקום אחר.

תהילה גייגר אוסטרוביץ': מקבלת גם את השלושה חודשים, העיקר שיהיה נקוב.

מאיר כהן: בדיוק.

מאיר כהן: אם אתם באמת תדרשו מהעירייה והעירייה תרשום את זה, ותבואו תוך שלושה חודשים לגבי החמ"ל הזה שהוא עניין מאוד פרטי.

מאיר כהן: לצערי הגדול כראש עיר, היו כאלה אנשים שסגרו עסקאות לא דרך העירייה, עסקה פרטית.

יעל כהן-פארן: משכירים את זה כדירה פרטית.

מאיר כהן: היות וגיליתם את זה והיות ויש סרטון כזה, ילך לשם פקח של העירייה, גם את זה אפשר לפתור, אבל הכי חשוב זה לצאת כאן עם החלטה שבעוד שלושה חודשים, אדוני בודק את זה, יש איזה דיון ואנחנו מוודאים שהאנטנה הזאת לא נמצאת שם.

מאיר כהן: זה בית ספר מצוין.

מאיר כהן: לפי דעתי בית הספר הזה הוא באמת אחד מבתי הספר הטובים.

יעקב מרגי: יעל.

יעל כהן-פארן: תודה רבה.

יעל כהן-פארן: קודם כל אני מברכת על הדיון.

יעל כהן-פארן: היה גם דיון בוועדת הפנים שגם בו כמובן השתתפתי.

יעל כהן-פארן: אני קודם כל באה לחזק את התלמידים, את ההורים.

יעל כהן-פארן: אנחנו לא ניתן למצב הזה להימשך.

יעל כהן-פארן: אני קוראת לך, יושב-ראש הוועדה, לדרוש טיפול בעניין בסדר עדיפות מיידי מראש העיר, מהחברות.

יעל כהן-פארן: אני ראיתי את המכתב שהשיבו החברות הסלולריות ליושב-ראש ועדת הפנים.

יעל כהן-פארן: זה פשוט בושה שכך הם השיבו לו.

יעל כהן-פארן: אני באמת אומרת, ההבטחות שניתנו עוד ליושב-ראש ועדת הפנים הקודם-קודם, חבר הכנסת יורי שטרן ז"ל לפני הרבה שנים, שכל האנטנות שסמוכות לבתי ספר יוסרו, לא קרה.

יעל כהן-פארן: זהו, צריך לפתור את זה, ואתה יודע מה הכי מדאיג אותי?

יעל כהן-פארן: שבית הספר הזה, אם זה לא יפתר, זו אולי תהיה דוגמא די בולטת, אולי ראשונה בישראל של בית ספר שייסגר בגלל בעיה סביבתית, כי לא נרשמים ילדים לבית הספר הזה והם שובתים.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: א, אני מודה להורים על היוזמה ועל המאבק הנחוש.

יעקב מרגי: אני מודה לתלמידים שבטעימה קצרה נתנו לנו לטעום מה זה איכות של הדור הבא שלנו.

יעקב מרגי: הנחישות, העוצמה.

יעקב מרגי: הדברים נאמרו בצורה ברורה עד כדי כך שלא היה צריך להמשיך.

יעקב מרגי: אני גם משתתף בצער משפחת פרץ.

סימי פרץ: אני פה כדי שלא יהיו עוד דברים כאלה.

יעקב מרגי: בעזרת השם.

יעקב מרגי: כשאני אומר אני, זה הוועדה.

יעקב מרגי: אני שמחתי לשמוע את הודעת עיריית חולון על הישיבה ביום חמישי.

יעקב מרגי: אני גם מגבה את זה בשיחת טלפון שהייתה לי עם ראש העיר שהביע את שאיפתו להעתיק את האנטנה הזו כמה שיותר מהר.

יעקב מרגי: אני מודה גם לחברות הסלולר שלא מתעקשות אחרי כל מיני חוות דעת מקצועיות ומשפטיות כאלה ואחרות, אלא ממקום של רצון טוב.

יעקב מרגי: התמונה מדברת בעד עצמה.

יעקב מרגי: אף אחד לא יכול לחיות בשקט ובשלווה עם תמונה כזו, עם מצב כזה.

יעקב מרגי: מה להגיד לכם?

יעקב מרגי: אני כבר יכול לתאר לכם את קווי האופי של בעל הדירה שהשכיר אותה.

יעקב מרגי: אני גדלתי בשכונה ד בבאר שבע, אני אגיד לכם.

יעקב מרגי: משרד החינוך, אני רוצה את הפניות שלכם למשרד להגנת הסביבה ולמשרד המשפטים, ואת העמדה המקצועית שלכם.

יעקב מרגי: יכול להיות שאתם סוברים שמרחק כזה הוא סביר לתיקון התקנות.

יעקב מרגי: אני רוצה העתק, להיות מכותב במכתב שמשרד החינוך דורש לתקן את התקנות.

יעקב מרגי: יוסי, מנכ"ל עיריית חולון, קודם כל זה לא מובן מאליו ששלחו את המנכ"ל.

יעקב מרגי: זה מראה גם שהעירייה יחסה חשיבות לדיון.

יעקב מרגי: לפעמים מספיק שאתה שם את הדיון על סדר-היום, הדברים נפתרים, אבל מאחר וזה נושא מורכב מאוד, אני מבין, יש פה דיון ביום חמישי.

יעקב מרגי: אני קורא לכם לעשות הכול למצוא בהקדם האפשרי את הזמן.

יעקב מרגי: אני רוצה לקבל העתק מהסיכום, מה שהיועצים המשפטים שלכם יתירו לכם לשלוח לנו, אבל מה שנוגע ללוחות זמנים, לנחישות בסוגיה הזו, לקבל את זה.

יעקב מרגי: אני לא רוצה לבוא ולומר לכם, רבותיי, 20 יום, 30 יום.

יעקב מרגי: זה לא מעשי.

יעקב מרגי: רק למצוא חלופה, להקים חלופה, לוקח.

יעקב מרגי: חבר הכנסת מאיר כהן אמר שלושה חודשים.

יעקב מרגי: שלושה חודשים זה זמן סביר.

יעקב מרגי: במידה והתהליך התחיל וגם ההורים יבינו שהתהליך התחיל ויש הקמה ונתקע פה בדרך, לא יעמדו, זה לא בית משפט, אבל אני קורא לכם, שלושה חודשים, לעשות הכול כדי שהאנטנה הזו כבר לא תהיה שם.

יעקב מרגי: תודה רבה לכולם.

יעקב מרגי: הוועדה תמשיך לעקוב אחרי זה.