ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 20, פרוטוקול מספר 924, 2018-12-25 09:00

אלי אלאלוף: בוקר טוב.

אלי אלאלוף: אנחנו היום ה-25.12.2018, י"ז בטבת תשע"ט, השעה 9:07, אנחנו מאוד שמחים לקיים ישיבה בהשתתפות סגן שר הבריאות, הרב ליצמן, יקיר הוועדה.

אלי אלאלוף: עכשיו נתחיל להגיד גם דברים בגלל הבחירות הקרובות.

אלי אלאלוף: הוועדה תעבור למתכונת אחרת לאחר הבחירות, אני בטוח.

אלי אלאלוף: ואני גם שמח להגיד שהיום זה מיוחד, שתדע שאם אני בפוליטיקה זה בגלל החבר שלי.

אלי אלאלוף: תדאגו שיהיו לכם תמיד חברים כאלה שמשנים לכם את החיים.

אלי אלאלוף: מאיר כהן יום אחד החליט שאני צריך לעזור לו כשר הרווחה ואז הוא הטיל עליי משימה שנקראת דוח המלחמה בעוני, שנה וחצי עבדנו על זה.

אלי אלאלוף: זה בוס מדהים, הוא נותן לחיות, הוא נתן חופש, הוא לא בא עם שום החלטה פוליטית מראש שאומרת אל תעשה את זה ואל תכתוב ככה.

אלי אלאלוף: הוא קיבל והתחיל לפעול בהתאם.

אלי אלאלוף: תדעו שדוח העוני, באמת מאיר, תלך עם זה, דוח העוני הזה - - -

מאיר כהן: היות שאנחנו מתכננים לבוא אליך הביתה ולהגיד לך שאתה לא עוזב, אז אל תגיד לי, חכה, אל תסגור דלתות.

אלי אלאלוף: אז באמת דוח העוני, הכת"ף של הכנסת, בדוח הראשון שהוא עשה, זו יחידה חדשה, ציין שבשלוש השנים הראשונות הושקעו בתקציב השוטף של המדינה בתחומי בריאות ורווחה וקצבאות 34 מיליארד שקל.

אלי אלאלוף: כשהגשנו את הדוח למאיר כשר לא האמנו שנהיה מסוגלים להשיג סכום כזה, אמרנו אם נצליח חמישה, שישה מיליארד בשנה אנחנו נהיה גאונים.

אלי אלאלוף: אז תדעו שזה השר.

אלי אלאלוף: זה רק אומר שיש פה אפשרויות במדינה לעשות דברים נפלאים בזכות הוועדה ואני מיד מתחבר לוועדה.

אלי אלאלוף: מאיר בא ביוזמתו, למרות – לא למרות, שנינו דרומיים, אבל הוא לקח את היוזמה והטיל עליי להתמודד עם הנושא של בריאות בדרום, כי זה באמת אתגר, זה אתגר שצריך להתמודד איתו לאורך זמן.

אלי אלאלוף: אז הוא לקח את היוזמה הזאת והוביל את הבדיקות שהוא יציג לכם.

אלי אלאלוף: בנוסף, יעל גרמן ואני ירדנו לאילת וחזרנו מאוד מאוד מזועזעים מהמצב באילת, למרות הדברים שנעשים בתחום הזה של הבריאות.

אלי אלאלוף: כשראיתי אנשים בני 70, בגיל שלי, הייתה הרגשה שאין להם עתיד בעיר הזאת מכיוון שאין שירותי בריאות ברמה הנדרשת.

אלי אלאלוף: רואים את זה, ראינו את זה בעיניים שלנו.

אלי אלאלוף: אז העזנו להכין הצעת חוק מיוחדת לבריאות באילת, ותודה לשר, סגן השר עכשיו, שאפשר לנו לעשות את העבודה ואנחנו נציג קטע קטן, אבל נשאיר את זה לעתיד לעשות מזה חוק.

אלי אלאלוף: באמת חשבנו שאילת, בגלל הריחוק ממרכז הארץ חייבים לגשת למערכת בריאות - - -

יעקב ליצמן: נסעת לאילת, איך השארת אותי כאן?

אלי אלאלוף: תשמע, אנחנו רצינו להכין לך את השטח.

אלי אלאלוף: אתה צודק, עכשיו ניסע.

יעקב ליצמן: אני אשאל אותך שאלה על אילת, אם כבר העלית את זה.

יעקב ליצמן: רק שאלה.

יעקב ליצמן: הייתה לי מחשבה פעם לסגור את בית החולים שם, כי אין שם צנתורים, צנתור לב, לא יכול להיות שבית חולים במרחק כזה, שמישהו חלילה וחס מקבל התקף הוא צריך לטוס.

יעקב ליצמן: עשינו איזה דבר עם הליקופטר, בסדר, אבל זה לא דרך - - -

איתן ברושי: היה ויכוח איפה ההליקופטר יעמוד.

יעקב ליצמן: כן, גם זה.

יעקב ליצמן: בכל אופן זו לא דרך.

יעקב ליצמן: אמרתי את ההערה הזאת בכדי שתדע שאני מכיר את המצב.

אלי אלאלוף: אני בטוח.

אלי אלאלוף: אין מקום שאתה לא מכיר, אבל ברור שאין לך את כל המשאבים.

אלי אלאלוף: חשבנו לשים את הדגש - - -

יעקב ליצמן: אני מבקש כסף, אני מקבל קיצוץ.

אלי אלאלוף: אבל אנחנו חשבנו שזה טוב לשים את הדגש על האזור הזה, כל הדרום בכלל זקוק להמשך פיתוח בתחום הרפואי, שסורוקה יסביר, מאיר יסביר את זה טוב יותר.

אלי אלאלוף: ראינו שיש פיתוח, אבל זה לא מספיק, יש גם בית חולים עתידי, שלפי התהליכים שלנו זה עשר שנים, בית חולים חדש, אבל בהחלט אני רוצה להגיד, לאילת יש הרבה מאוד חוסרים והטיסות זה לא דבר קל, במיוחד אם יסגרו את שדה דב ואז זה עוד מסבך יותר.

אלי אלאלוף: אז תודה לכם שבאתם.

אלי אלאלוף: אני אתן לסגן השר, אתה רוצה לפתוח במשהו או שישר ניתן למאיר?

יעקב ליצמן: לא, מאיר יתחיל, אחר כך גרוטו ואחרי זה אני.

מאיר כהן: שלום, חברים, בוקר טוב.

אלי אלאלוף: שלום לפרופ' גרוטו, פה זה לא חיסונים.

יעקב ליצמן: המשנה למנכ"ל.

אלי אלאלוף: המשנה למנכ"ל ואיש משרד הבריאות מובהק.

מאיר כהן: שוב בוקר טוב לכולם, אדוני סגן השר, אליהו, קודש, מנהל סורוקה, כל החבר'ה הטובים שהגיעו לכאן.

מאיר כהן: אני רוצה לפתוח ולהגיד שאתם רואים שהכנסת שוממה הבוקר ואני מודה לאלי ולסגן השר, כי זה לא ברור מאליו, אני יודע שביטלו היום ויש תחושה של סוף קורס, אבל הנושא הזה הוא כל כך חשוב שאתם התייצבתם.

מאיר כהן: סגן השר התעורר בשלוש לפנות בוקר, אני מגלה, והגיע לפה.

מאיר כהן: תודה רבה לכם.

מאיר כהן: ובכלל, אפשר להתווכח על אלף ואחד דברים, אבל כשמתחברים אנשים שהנשמה שלהם במקום טוב, אז אפשר לעבוד.

מאיר כהן: אלי, אני מאוד מקווה שישכילו במפלגה שלך להגיד לך לא.

מאיר כהן: הוועדה הזאת חוקקה מעל ל-100 חוקים חברתיים מהטובים ביותר שנחקקו במדינת ישראל.

מאיר כהן: מעל ל-100.

מאיר כהן: היות שאני חבר בוועדה ורואה את התפקוד של אלי, אני לא חושב שמישהו עשה את זה לפני, מאז קום הכנסת לא היה יושב ראש ועדה שעשה את מה שאתה עשית, לא מבחינת המספרים, מבחינת האיכות של העבודה והרצינות.

מאיר כהן: ואדוני השר.

מאיר כהן: קודש, אני רוצה לספר לך, כשאתה לא היית מנהל אני התקשרתי יומיים לפני לשר הבריאות ואמרתי לו שאני נוסע לסיור בסורוקה: ואני מאוד מבקש, סליחה שאני אומר לך את זה בלחץ של זמן, שתצטרף אליי.

מאיר כהן: היות שהייתי שר, זה הפתיע אותי, הוא אומר לי: באיזה שעה להיות שם?

מאיר כהן: אמרתי לו בעשר, הוא הגיע לשם בעשר.

מאיר כהן: עזב את הכול ובא לסורוקה.

מאיר כהן: תודה רבה לך, באמת, זה לא ברור מאליו, הנשמה שלך נמצאת במקום מצוין.

מאיר כהן: וצר לי שכשאנחנו מדברים על תקציבים אז אתה חוטף בקיצוץ של 90 מיליון שקל.

מאיר כהן: חברים, היות שאלי מינה אותי ליושב ראש הוועדה, העבודה של הוועדה יצאה מתוך הנחה שמלווה אותי כל החיים, לא לבוא למקומות ולספר כמה הם מסכנים ולייצר שיח של מסכנים, אלא לבוא, לאתר את הצרכים, לאתר את האתגרים, לדבר עם הצוותים, לחזק את הצוותים ולהפוך את האתגרים האלה לתכנית עבודה.

מאיר כהן: אני מספר בכל מקום שבנגב יש אנשים מצוינים שמחזיקים מוסדות רפואה.

מאיר כהן: בית חולים סורוקה הוא אחד מבתי החולים הטובים ביותר שיש.

מאיר כהן: האתגרים שם הם אתגרים יוצאי דופן.

מאיר כהן: לכן ביחד עם מנהל בית החולים, ביחד עם הצוות, אנחנו לוקחים את הפערים האלה והופכים אותם לאתגרים.

מאיר כהן: אי אפשר להצליח אם אנחנו לא בונים תכניות עבודה סדורות.

מאיר כהן: לכן אני גם מציע לכל החבר'ה שמטפלים, ויש כל מיני גופים, כשאתה עומד בתקשורת ואומר שכל מה שיש הוא הרוס זה ימשיך להיות הרוס, כשאתה עומד בתקשורת ואומר שיש התעוררות יוצאת דופן, יש שיח עם משרד הבריאות, יש שיח עם בית החולים, יש שיח עם מרפאות, עם רופאי משפחה, ואתה רותם את כולם מתוך התכוונות באמת טובה לשנות דברים, מצליחים לשנות דברים.

מאיר כהן: כשנבחרתי לראשות עיריית דימונה, אטלן זוכר את זה, הוא היה תלמיד שלי, הדבר הראשון שאמרתי, מעכשיו מכניסים, לא בכו לי, לא אכלו לי, לא שתו לי, האחריות היא שלנו.

מאיר כהן: ולכן מי שיושב כאן, החבר'ה הטובים שבאו, מבית החולים, ממכבי, מ – איך אתם נקראים?

יוהן אטלן: 'מועצת הנגב'.

מאיר כהן: 'מועצת הנגב', אנשים נפלאים ובוודאי אלי והשר.

מאיר כהן: אנחנו יוצאים מתוך הנחה שאנחנו אחראים לעצמנו, אנחנו אחראים למה שקורה בנגב.

מאיר כהן: יש פערים, יש פערים גדולים מאוד, כמעט בכל התחומים, אבל אני מאמין שעם שילוב ידיים של ממשלת ישראל ושל כנסת ישראל ושל אוכלוסייה מצוינת שיש בנגב אנחנו יכולים לצמצם את הפערים האלה בצורה מהירה הרבה יותר ממה שאנחנו חושבים.

אלי אלאלוף: תרשה לי רק הערה.

אלי אלאלוף: איתן ברושי הגיש שתי הצעות סדר בנושא הבריאות בנגב ובגליל ופה אתה תוכל להתייחס לחלק של הנגב.

אלי אלאלוף: אם נעשה משהו על הגליל, אז שם תוכל.

אלי אלאלוף: תודה לך, כי באמת אתה תמיד דואג לנושא הזה.

מאיר כהן: להלן העובדות, אדוני, ואנחנו נפתח לדיון אחרי שסגן השר יאמר את - - -

אלי אלאלוף: זה יהיה באתר של הוועדה.

מאיר כהן: להלן העובדות.

מאיר כהן: תוחלת החיים בדרום קצרה בחמש שנים מהממוצע הארצי, הנתונים טובים ללפני שנתיים.

מאיר כהן: מספר מיטות האשפוז - - -

יעקב ליצמן: זה הצטמצם.

מאיר כהן: כן, לכן אני מציין לפני שנתיים ואנחנו נשמע את הדיווח של משרד הבריאות, הוא חשוב לנו.

מאיר כהן: מספר מיטות האשפוז במרכז הוא פי שניים מאשר בדרום, פערים גדולים הולכים ומעמיקים בתחום הרפואה היועצת.

מאיר כהן: אני רוצה לשים דגש, אנחנו נדבר על זה, הרפואה היועצת בדרום נמצאת במצב קשה מאוד, קשה מאוד, הגם שפותחים באחווה והצלחנו לפתוח, ותודה לשוש ולצוות מאחווה, הצלחנו לפתוח כבר באוקטובר מסלול לקלינאות תקשורת והם קיבלו עכשיו אישור לסיעוד.

מאיר כהן: צר לי על כך שלא הצלחנו לשכנע את אוניברסיטת בן גוריון שהיא המרכז, כן לפתוח קלינאות תקשורת.

מאיר כהן: עם הצוות החדש שהולך ונרקם שם אנחנו לא מוותרים ונגיע לשם, כי חשוב מאוד שבבאר שבע ילמדו קלינאות תקשורת ומקצועות סיעוד.

מאיר כהן: וכשבאתי לשר ולסגן השר ואמרתי לו, הוא אומר שהאחות הראשית תאשר את מה שצריך ואנחנו גם נדאג לתקנים להתמחויות.

מאיר כהן: אז יש רצון טוב וצר לי מאוד שהאוניברסיטה, זה אחד הדברים שצריך לעשות שם, שהאוניברסיטה מסרבת בנחישות לפתוח קלינאות תקשורת.

אלי אלאלוף: יש פה נציג האוניברסיטה?

יוהן אטלן: מאיר, אנחנו יודעים שהאוניברסיטה ויתרה על ה - - -

מאיר כהן: לא, תיכף.

מאיר כהן: קיים פער ניכר בין מספר המיטות לשיקום בין המרכז לדרום.

מאיר כהן: ילד בדרום, לצערי הגדול, ימתין כ-13 חודשים לקלינאי תקשורת.

מאיר כהן: בשבוע שעבר הייתה לנו שיחה קשה בדימונה ונדהמתי מהנתונים האלה.

מאיר כהן: מצב הבריאות של האוכלוסייה הבדואית בנגב הוא בין הגרועים במדינת ישראל, רק 16% מתלמידי הדרום זוכים לחינוך לבריאות.

מאיר כהן: אדוני, הזמנו גם את אנשי משרד החינוך, אני לא רואה אותם כאן, כנראה שזה פחות חשוב.

מאיר כהן: נקודות שהוועדה מבקשת לקבל.

מאיר כהן: בתחום הפרא רפואי, לטווח הארוך, אלה המשימות שסימנו, חבר'ה, תסתכלו עלינו, אני משער שאם השלושה שיושבים כאן יישארו כאן, ואני אעשה הכול, אז אנחנו נעמוד ביעדים האלה.

מאיר כהן: לטווח הארוך, הרחבת עתודת הסטודנטים במוסדות האקדמיים בדרום, אחרי אחווה, זירוז פתיחת מגמות הלימוד במכללת ספיר ופתיחת מגמות באוניברסיטת בן גוריון.

מאיר כהן: בספיר אנחנו בחצי הדרך, יש היענות טובה מאוד בספיר.

מאיר כהן: בטווח המיידי, העלאת הגמול למטפלים במסגרת הקופות ל-170 שקלים, גובה השתתפות למבוטח בשירות הפרטי.

מאיר כהן: בי"ת, תמרוץ של מטפלים שיעבירו את עבודתם מהמרכז לדרום.

מאיר כהן: אנחנו בונים את הסל הזה, אנחנו בשיח עם הקופות.

מאיר כהן: שאלת התעריפים היא שאלה קריטית.

מאיר כהן: אני מאוד מקווה שנצליח לפצח אצל מנהלי הקופות את התעריפים ולהתקדם קדימה.

מאיר כהן: בית חולים סורוקה.

מאיר כהן: מאחר שמדובר במצב בו בית החולים היחיד בנגב הינו של הכללית ולא ממשלתי סורוקה איננו נהנה מתקצוב ממשלתי באותה מידה כמו בתי החולים הציבוריים הממשלתיים ובכך נפגעת רמת הרפואה לכלל תושבי הדרום.

מאיר כהן: הוועדה דורשת, אדוני יושב הראש, לשנות את היחס התקציבי לבית החולים ולהביא בחשבון כי מדובר בבית החולים היחידי בדרום.

מאיר כהן: לטובת העניין קבענו פגישות, לצערי הן לא יתקיימו כי התפרקה הכנסת, מתפרקת מחר.

מאיר כהן: פגישות עם שר האוצר, פגישות עם סגן השר, ביקשתי להיפגש גם עם ראש הממשלה, כי אני חושב שכולם צריכים להתייחס לבית חולים סורוקה באמת כבית חולים שהאתגרים שלו הם יוצאי דופן.

מאיר כהן: אני לא יודע מי מכם מכיר את בית החולים, אבל זכרו שהוא מטפל בכל אוכלוסיית הבדואים בנגב, שציינו כבר שמצב הבריאות שם הוא קשה מאוד.

מאיר כהן: לכן אני אומר לכל מיני בתי חולים שצצו במרכז הארץ, ואני לא אגיד את שמותם, שבאו אליי ואמרו לי אתה, סורוקה, אמרתי: אם אתם תתמודדו עם נתינת בריאות, הענקת בריאות וטיפול רפואי ל-220,000 בדואים שחלקם גרים, לצערי הגדול, בפזורה הבדואית בכפרים לא מוכרים ומגיעים בהמוניהם לבית החולים, אם אתם תדעו להתמודד עם עשירית מהאוכלוסייה הזאת זכותכם לדבר.

מאיר כהן: בינתיים כל העדיפות צריכה להיות לבית החולים סורוקה בנגב, ולא בגלל שאני גר בדימונה.

מאיר כהן: די בסיור אחד בבית החולים בכדי לראות איזה קושי ואיזה אתגרים.

מאיר כהן: הסכם הרופאים 2020.

מאיר כהן: אדוני, הוועדה מבקשת להמשיך את תעדוף הפריפריה בהסכם זה וכמובן הוועדה מבקשת לקבל בקצרה מאדוני סטטוס לגבי בית החולים השני שכל תושבי הנגב מדברים עליו, איפה אנחנו עומדים, איפה משרד הבריאות.

מאיר כהן: פרופ' גרוטו, אני מקווה שתתייחס לזה.

מאיר כהן: מוקדים לרפואה דחופה בדרום.

מאיר כהן: הנתונים מראים כי מספר המוקדים לרפואה דחופה בדרום הוא הנמוך בישראל, ואם יש מוקדים הם – חוץ מדימונה, אין הנחתום מעיד על עיסתו, שיש שם מוקד שאני בניתי מפילנתרופיה, עם דיוויד מיראז' והמוקד, עובד, יש בו שש מיטות מיון ושתי מיטות טראומה, יש שם רופאים, זה עובד 24/7, קופת החולים הכללית נכנסה לשם.

מאיר כהן: ממשיכי הדרך פתחו עכשיו, יש שם מרכז של נפרומור שנותן שירות ל-72 חולי דיאליזה מהפזורה הבדואית ומדימונה, עכשיו פתחו שם חדר רנטגן, יש שם גבסים, יש שם מפענחים.

מאיר כהן: באמת זה עובד יפה מאוד.

מאיר כהן: אני לא יודע אם אתה מכיר את הנתון, מנהל בית החולים בסורוקה, אבל כ-14,000 איש מגיעים בלילות, דימונאים, וזה מוריד את העומס מחדר המיון שלך.

מאיר כהן: יכול להיות שאתם מרוויחים פחות כסף, אבל זה מוריד את העומס וכן ירבו.

מאיר כהן: אז, אדוני סגן השר, אנחנו מאוד מבקשים גם כאן לערוך מיפוי ולהתחיל להקים ביחד עם ראשי הרשויות מוקדי חירום.

מאיר כהן: אני חייב להגיד, גם בזה, בכדי שחלילה לא ייראה פה שום דבר פוליטי, אלא של מפגש של אנשים שליבם ופיהם שווים, כשאני טיפלתי בחדר המיון בקרית שמונה נתקלתי בשר בריאות שבא לראש העיר ואמר לו: קח כסף.

מאיר כהן: על 300,000 שקלים שבצדק גם אני תמכתי, כשבאים ומקימים מרכז לרפואת חירום בשעות הלילה, רצוי שגם ראש העיר ייתן דמי רצינות, על 300,000 שקלים זה נתקע שנה, נכון?

מאיר כהן: משהו כזה.

מאיר כהן: פשוט, ראש העיר אמר שהוא לא רוצה לשלם: אתם רוצים תעשו, אתם לא רוצים אל תעשו.

מאיר כהן: לא, אני מכניס לכאן - - -

אלי אלאלוף: הוא לא יכול לאשר את זה יותר עכשיו.

מאיר כהן: הוא לא יכול להגיד כי הוא לא נמצא שם.

מאיר כהן: אגב, למרות שאנחנו כראשי ערים יכולים תמיד להגיד שראש עיר לא אחראי לבריאות, מסתבר שלפחות במקומות פריפריאליים, כשאין רופא באמצע הלילה נוקשים לך על הדלת כראש עיר ומבקשים אקמול.

מאיר כהן: בשתיים ובשלוש לפנות בוקר.

מאיר כהן: אתה אחראי על הכול.

מאיר כהן: לכן הבהרתי את זה לראשי הערים וטוב יעשו אם הם ישלבו ידיים גם עם פילנתרופיה וגם עם משרד הבריאות.

מאיר כהן: חינוך לבריאות.

מאיר כהן: אמרנו, רק 16% מתלמידי הדרום זוכים לחינוך לבריאות לעומת 92% בתל אביב.

מאיר כהן: אנחנו פנינו למשרד החינוך, אנחנו בשיח עם משרד החינוך, הדברים הולכים לאט, אבל אני אומר לכם שבסופו של דבר כל בית ספר יצטרך להיכנס לתוך התכנית הזאת של חינוך לבריאות.

מאיר כהן: השמנת ילדים, אני יכול לספר על תכנית שעשינו ביחד עם קופת חולים מכבי כשהייתי ראש עיר, תכנית של שלוש שנים ששינתה את חיים של ילדים בתוך בתי הספר והילדים ידעו להביא את ההורים שלהם.

מאיר כהן: צר לי מאוד שבנגב - - -

אלי אלאלוף: הילדים השתלטו על המקררים שלהם.

מאיר כהן: הילדים הם מובילי שינוי בתוך הבתים.

מאיר כהן: כשילד בכיתה ב' ו-ג' ו-ו' מקבל שיח שקשור לבריאותו, בדברים האלמנטריים, החל מלאתר ילדים ולטפל בהם בצנעה בתוך בית הספר, הם ילדים שיודעים להביא את ההורים שלהם.

מאיר כהן: ברפואה יועצת זמני ההמתנה, אנחנו גם נשמע את האנשים המופלאים שעוסקים בזה.

מאיר כהן: לאחר שבחנו את הנושא אני מבקש - - - רק אם משרד הבריאות יפעל לקביעה בחוק שזמני ההמתנה לרפואה יועצת בדרום, בדומה לזמנים במרכז.

מאיר כהן: בשבוע שעבר הקואליציה הפילה הצעת חוק שאני הגשתי, נכון שהיא מאוד דרמטית, אבל חשבתי שאין ראוי מכך.

מאיר כהן: סגן השר ביקש ממני להפוך את זה להצעה לסדר והתחייב ש – הוא אמר לי שהוא הצביע, וגם אלי, בגלל קואליציה ואופוזיציה, אבל שניהם התחייבו לקחת את הצעת החוק ולהתחיל להתייחס אליה.

מאיר כהן: הצעת החוק בעצם פונה לקופות, שאם אזרח מקבל בדיקות לעשות אנחנו הקצבנו תוך כמה זמן הוא צריך לעשות בדיקה דחופה, תוך כמה זמן הוא צריך לעשות בדיקה כזו או אחרת.

מאיר כהן: הצעת החוק לא מושלמת, אבל היא צריכה לנער את הקופות, היא אומרת שבמידה שאתם לא עומדים בהתחייבות הזאת יילך אותו אדם לסקטור הפרטי, יעשה את הבדיקה הזאת, יעשה את הטיפול הזה ויקבל את מלוא הכסף.

מאיר כהן: בקלינאות תקשורת עושים את זה, יש הגבלה שלושה חודשים, אבל לצערי - - -

יונתן ארבל: אבל זה לא טוב, אנשים בורחים לפרטי.

מאיר כהן: חברים, הצעת החוק - - -

יונתן ארבל: אנשים, אותו דבר כמו ב - - -

אלי אלאלוף: הערת ביניים כן, ליותר אתה חייב להירשם.

מאיר כהן: בדיוק, אבל אני רוצה שתבינו, לא תהיה לנו ברירה אלא לזעזע את המערכת.

מאיר כהן: אני דווקא חושב שהצעת החוק הזו תגרום לכך שקופות חולים ייכנסו לתהליך של התייעלות.

מאיר כהן: ברור, ויגיד את זה מנהל בית החולים, בבית חולים סורוקה יכלו לצמצם הרבה מאוד מהתורים אם מנהל בית החולים היה מקבל תקנים להפעיל את מה שיש לו 24/7.

מאיר כהן: אני חושב שמנהל בית החולים יגיד את זה.

מאיר כהן: זה חלק מהעניין.

מאיר כהן: להתייעל, לבדוק וכמובן לקבל תקציבים מהממשלה.

מאיר כהן: מחסור ברופאים ואחיות, מעבר לתמרוץ ומתן חוזים אישיים שיעבדו בדרום מבקשת הוועדה לבחון באמצעות צוות מיוחד לוועדה, משרד הבריאות ומשרד החינוך, גיבוש תכנית להשארת בוגרי מגמת רפואה באוניברסיטת בן גוריון לעבודה בנגב ועידוד של צעירים תושבי הנגב ללימודי רפואה.

מאיר כהן: חשבנו שבאמת יש את זה, כי כל פעם חשבנו ש – כשניהלתי בית ספר ורציתי שיהיו לי מורים למתמטיקה לקחתי את הבוגרים, שלחתי אותם, עזרתי להם שלוש שנים והם חזרו לבית הספר.

מאיר כהן: הייתי בטוח שיש את זה ברפואה, לצערי אין את זה ברפואה.

מאיר כהן: אין היום שום גוף מתכלל שבא לסטודנטים או לצעירים מוכשרים בנגב ואומר להם שתלכו ללמוד א', ב', ג', אנחנו נממן את הלימודים שלכם.

מאיר כהן: אין גוף כזה, כל הזמן נסמכים על משרד האוצר ומשרד הבריאות, אבל אין תנועה שבאה ודורשת את זה, ראשי ערים, עמותות, הרשות לפיתוח הנגב, מנהלי בתי החולים.

מאיר כהן: אנחנו בדרך להקמת תנועה כזאת שהיא א-פוליטית, שחד וחלק אומרת שאנחנו צריכים לקחת אחריות וחלק מלקיחת האחריות זה לאתר את הסטודנטים המצוינים האלה דרך בתי הספר, לבנות להם סל לימודים, לבנות להם סל שגורם להם לחזור למקום, בפירוט של עשר שנים קדימה.

מאיר כהן: אנחנו חייבים לעשות את זה, אנחנו בתחילת הדברים.

מאיר כהן: רק לסבר לכם את האוזן, בכדי לפגוש את האנשים ולבנות את התכנית לקח לנו בערך חצי שנה, אבל לכל מקום שאנחנו מגיעים הלב פתוח, צריך רק לבוא עם תכניות ברורות.

מאיר כהן: והעיר אילת, אדוני.

מאיר כהן: אני מבקש ממך, אדוני היושב ראש, היות שאתה התעסקת עם זה ישירות, בבקשה.

אלי אלאלוף: תרשה לי רק הערה לגבי הדברים שהצגת ורמזת, אולי תרשו לי להיות קצת יותר לא נעים, הוא כהן, הוא חייב להיות מנומס, היום התחרות בין הקופות הפכה להיות פשוט אכזרית, בלתי נסבלת.

אלי אלאלוף: ציינת את זה כשדיברת על האפשרויות של שירותים של סורוקה.

אלי אלאלוף: אני הייתי צריך קטרקט, צ'יק צ'ק, ובלי פרוטקציה.

אלי אלאלוף: תדעו, אני לא מבקש שום פרוטקציה לעצמי, שום דבר.

אלי אלאלוף: יש תורים, יש אפשרויות לקלוט יותר, אבל מצד אחד הקופות לא מפנות, הן מעדיפות לעשות את זה אצלן, לא להשתמש בשירותים אדירים שיש בסורוקה, באמת הם הגיעו לרמות מדהימות, והן מעדיפות, בגלל הרווח הכביכול קטן, אנחנו רואים אפילו היום באסותא אשדוד, יש חדרים נפלאים סגורים באותה רמה שיש בסורוקה ולא מפנים אותם, מעדיפים אצלם.

אלי אלאלוף: לכן הבעיה המרכזית, אדוני סגן השר, ואני מאחל שתהיה גם בעתיד שר בנושא הזה של הבריאות, היום יש תחרות אכזרית בין הקופות ודחפתם את התחרות הזאת לרמות, ודחפו הקופות לרמות בלתי נסבלות.

אלי אלאלוף: לפעמים זה כבר, התחרות נעשית אוטומטית כי אנשים אומרים: בשביל מה אני אלך לאסותא או לכללית באילת?

אלי אלאלוף: אני שייך לקופה אחרת, אז אני לא אלך, כי אף אחד לא מקבל אותי.

אלי אלאלוף: וזה לא נכון.

אלי אלאלוף: זאת אומרת התחרות הזאת הפכה להיות פוגעת בשירותי הבריאות במדינה.

אלי אלאלוף: אני חושב שזה נושא שכדאי שתשים עליו את הדגש.

אלי אלאלוף: באילת יש בית חולים, יש לי זכות קטנה להגיד שהוא גדול יותר ממה שהוא היה לפני עשר שנים, אבל הוא לא מספיק, וציינת.

אלי אלאלוף: לא היה חדר מיון, יש חדר מיון יחסית טוב, אבל אין שום מחלקה, לא לגריאטריה, לא לשיקום, על כל דבר צריך, בוודאי ללב ודברים מסוג זה שיש צורך בהתערבות דחופה.

אלי אלאלוף: הוא גירעוני, לא מתוכנן לו שום גידול עתידי כדי לתת לו את האופציות שיאפשרו לו לתת תשובות גדולות יותר.

אלי אלאלוף: הוא לא משמש כמרפאות חוץ לקופות האחרת.

אלי אלאלוף: פשוט יש פה הרגשה שזה בית חולים שיש לו מצד אחד פוטנציאל מטורף, עכשיו שעבר החוק של תיירות מרפא, מי לא מסתכל על אילת עם המושג של תיירות, עם תשתית תיירותית אדירה שיכולה לשרת את הבריאות ולהרוויח כסף, וזו לא בושה להגיד כאן, כשמדברים על בריאות, שזה רווחי, ואנחנו מרגישים שבאילת, הרגשנו שאנשים עוזבים את העיר בגלל הפחד.

אלי אלאלוף: פעם בדימונה חלק מהחברים שלנו עזבו מפני שהם אמרו שאם יקרה להם חס וחלילה משהו דחוף אחד לא יספיק לטפל בהם.

אלי אלאלוף: את זה צריך לעצור, כי אילת היא עיר אסטרטגית ובכל ראייה של המדינה היא חייבת להיות עיר חזקה, אנחנו חייבים לעשות אותה חזקה.

אלי אלאלוף: הבריאות כמו החינוך אלה הדברים שמושכים ומשאירים אוכלוסייה במקום.

איתן ברושי: אלי, אני יכול הערה לפני שהם עונים?

אלי אלאלוף: כן, אני רק אגמור.

אלי אלאלוף: אנחנו גמרנו את התכנית של אילת, אנחנו נשאיר אותה לעתיד למי שירצה להמשיך אותה, אני מקווה.

אלי אלאלוף: לא עשינו קריאה ראשונה, זה קצת יותר בעייתי להבטיח רציפות, אבל בהחלט אנחנו השקענו הרבה מאוד בנושא הזה, יחד עם הצוות הנפלא שלי ואנשי אילת ואנשי קופת חולים.

אלי אלאלוף: לפני שבוע, פחות אפילו, מנכ"ל הכללית, יחד עם הצוות שלו, הגיעו כדי שנקדם את הנושא הזה וקיבלנו תמיכה מקצועית וגם מוסרית מאוד חשובה לתכנית שהצגנו על אילת ואני מקווה שיום אחד היא תצא לפועל כי זה רק טוב לכולם.

איתן ברושי: אדוני היושב ראש, חבריי וסגן השר.

איתן ברושי: אני רוצה להגיד כמה הערות ובאמת הנושא הזה, אני חושב שהוא חשוב, אני חושב שזה נושא מרכזי בחוסן החברה והאוכלוסייה.

אלי אלאלוף: מאיר, אתה רוצה לדבר על כללית?

אלי אלאלוף: אתה סיימת?

מאיר כהן: אני סיימתי, אני מעדיף לשמוע את החברים.

איתן ברושי: אני אגיד שתי הערות.

איתן ברושי: אני חושב שהדוח הזה הוא חשוב ואפשר כמעט להעתיק אותו גם לאזור הצפוני, אבל אני רוצה להגיד הערה עקרונית, שאני חושב שהיא חשובה בתחום הבריאות, שהאחריות של הממשלה היא מלאה על הבריאות.

איתן ברושי: יש הרבה נושאים שאתה יכול להגיד שמתחלקים באחריות, ובצבת הקיצור אני לא אמנה את זה.

איתן ברושי: עם כל הכבוד לשלטון המקומי, אמרת פה מקודם, מאיר, או אלי, אז יש משקל לראש עיר כזה או אחר, ראש מועצה, אבל הבריאות היא ברמה לאומית, היא חוצה גבולות מוניציפליים, היא אחריות מלאה של הממשלה על כל זרועותיה והיא יעד לאומי משום שבלי בריאות אין פיזור אוכלוסייה, בלי בריאות אין ישיבה לאורך הגבולות ובאזורים הקשים, וכל אחד פה מכיר את האמירות האלה.

איתן ברושי: יש מעט תחומים והבריאות אולי הוא המרכזי, ולכן אני ראיתי לנכון להיות מעורב, גם בתפקידיי בעבר, הבריאות היא באחריות מלאה של הממשלה.

איתן ברושי: אי אפשר להתחלק באחריות לבריאות.

איתן ברושי: אני זוכר את הוויכוח שהיה פה בדיון מאוד קשה עם סורוקה ואז סגן השר אמר: מה אתם רוצים ממני?

איתן ברושי: לכו לאלי דפס, הוא כבר עבר עוד שני מקומות מאז.

איתן ברושי: החלוקה הזאת, ואני בא מקופת חולים, אתמול האוצר כתב קופת חולים בהעברות התקציביות, אמרתי להם: תכתבו שירותי בריאות, אחרת לא נאשר לכם, אבל החלוקה הזאת לא מעניינת את הציבור.

איתן ברושי: יש פה טענה על מחלוקת ומתיחות בין הקופות, זה מתחיל במחלוקת עם הממשלה על סדר העדיפויות.

איתן ברושי: אם אתם חושבים שלבן אדם זה משנה איפה מאשפזים אותו או אם זה קופת חולים כזאת או כזאת?

איתן ברושי: הוא צריך בריאות, בלי בריאות הוא לא יהיה בשום מקום.

איתן ברושי: לכן אם אני יכול להמליץ משהו, אני הייתי משחרר את הציבור מהשאלה הזאת של איזה קופת חולים, העיקר שתהיה בריאות.

איתן ברושי: אני הגשתי באמת פה הצעה, אולי זה כבר לא יהיה - - -

מאיר כהן: מה שאלי התכוון, סליחה, אני אומר שאם - - -

איתן ברושי: אני מכיר את זה.

מאיר כהן: אם ישכילו הקופות לעבוד בשיתופי פעולה דווקא בפריפריה יכולים לתת מענה גדול מאוד.

איתן ברושי: ברור, אבל בכלל שיתוף פעולה זה קשה בישראל.

איתן ברושי: זה מתחיל בממשלה שהתפרקה וזה עובר לכל מקום אחר.

איתן ברושי: אפילו בתוך המפלגות הדתיות יש קושי בשיתוף פעולה.

איתן ברושי: אז שיתוף פעולה זה קשה.

מאיר כהן: אפשר לחשוב שאצל החילוניים - - -

איתן ברושי: רגע, אני אומר שזה קשה, אבל בוא נחזור לעניין, כל איחוד, אני בעד חיבורים, אני לא מאמין בחלוקות.

איתן ברושי: יש לי אמירה שאומרת שבעידן הכפר הגלובלי אין שום חשיבות לגבול המוניציפלי.

איתן ברושי: רק בראש שלנו, הייתי ראש רשות, מחלקים את הארנונה.

איתן ברושי: אני רוצה להגיד שהפערים הם מאוד גדולים בין המרכז לפריפריה וכשהייתה ישיבה עם שר האוצר והיה דיון על תקציב 2019, אני אז אמרתי לו, לא יודע אם אלי היה בישיבה, שהוא חייב לצאת עם תכנית לאומית להצלת הבריאות בישראל.

איתן ברושי: היו פה עכשיו שתי ישיבות, אחת בכספים, מאוד סוערת, שלא העברנו כסף בימים האחרונים כי הממשלה לא עומדת בהתחייבות לאזן בתקציב של בתי החולים הממשלתיים ואחרים.

איתן ברושי: כלומר הפערים לא מתחילים בוויכוח בין הקופות, אלא בנקודת המוצא של התקציבים שעוברים לכל המערכת.

איתן ברושי: ואז אני קראתי, מה שהזכיר פה יושב ראש הוועדה, שגם אני מצטרף לברכות, שצריך תכנית לאומית להצלת הבריאות בישראל, לקצר את התורים ולסגור את הפערים בין הצפון, מרכז והדרום.

איתן ברושי: אמר שר האוצר, בגילוי לב, הוא אמר לי: ברושי, זה עוד לא קרה לי אף פעם, שאני מקבל את דעתך בלי להתייעץ עם הפקידוּת לנוכח השידור המוקלט.

איתן ברושי: זה לא בדיוק קרה עד עכשיו.

אלי אלאלוף: חבר הכנסת עבד אל חכים חאג' יחיא ברוך הבא.

איתן ברושי: אבל אין ספק, גם בקרב חבריי, ברור שנושא הבריאות יעלה גם בבחירות.

אלי אלאלוף: בוא נאפשר לסגן השר, ברשותך.

איתן ברושי: כן, אני רק רוצה להודות לסגן השר, שהוא תמיד נענה לכל פנייה בכל תחום והצוות שלו.

איתן ברושי: אני חושב שזו גם נקודה חשובה, גם ברמה של הפרט וגם ברמה של מערכות ואמצעי משפט שיחולו רק על אילת, אילת זה לא עוד חלק מהנגב, המרחק בין אילת לבית חולים בבאר שבע הוא 240 קילומטר, לכן מדברים על הליקופטר, לא על ארקיע, לצערי.

איתן ברושי: אילת זאת אופרה עצמאית שכוללת גם הרבה מאוד תיירות, הרבה מאוד כוחות צה"ל וגם כוחות זרים וגם היא הכתובת והמחוז ליישובי הערבה הדרומית, זה מחוז שלהם.

איתן ברושי: לכן זה אילת והערבה וזה לא עוד חלק מהנגב, במובן הגיאוגרפי בוודאי, אבל במובן הבריאותי זאת חטיבה נפרדת וככה צריך להתייחס אליה.

איתן ברושי: תודה.

אלי אלאלוף: תודה לך.

אלי אלאלוף: בבקשה, אדוני סגן השר.

יעקב ליצמן: תודה.

יעקב ליצמן: ברשותך, אדוני היושב ראש, חבר הכנסת מאיר כהן, ברשות

יעקב ליצמן: כם אני אתחיל ואני אתן לאיתמר להגיד חלק מהדברים, אבל אני רוצה רק את הדגשים ששמנו.

יעקב ליצמן: קודם כל בית חולים נוסף יקום.

יעקב ליצמן: אנחנו מתקדמים בבאר שבע, פיתחו שטח, מתקדמים בזה.

יעקב ליצמן: תהיה מלחמת עולם בין משרד הבריאות, אם אני אהיה שם, לבין משרד האוצר.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה לא משנה מי יהיה שם.

יעקב ליצמן: לא, תשמע מה אני הולך להגיד, אתה מתכוון שחייבת להיות מלחמת עולם בין שר הבריאות לבין שר האוצר, אבל לא התכוונתי לזה, השאלה איזה סוג בית חולים.

יעקב ליצמן: אני עומד על זה שהוא יהיה ממשלתי.

יעקב ליצמן: אני לא בטוח ואני בטוח שלא, שהאוצר לא רוצה.

יעקב ליצמן: אז זה יהיה דיון כשיגיע זמנו, בינתיים אנחנו מתקדמים בתכנון - - -

אלי אלאלוף: רק שתדע שזו החלטה שגורמת לחששות בסורוקה ובכללית.

יעקב ליצמן: זה לא אומר שום דבר לגבי בית חולים סורוקה.

יעקב ליצמן: את בית חולים סורוקה צריך לחזק, את בית חולים סורוקה צריך לשפר וצריך להוסיף כל מיני דברים שם, יש הרבה דברים לעשות שם וזה לא סותר כהוא זה בית חולים חדש.

יעקב ליצמן: בית חולים חדש ייקח שמונה שנים מינימום, אולי אפילו עד עשר, ולכן זה לא רלוונטי.

יעקב ליצמן: צריך קודם כל לחזק את בית החולים הזה ולקדם את שני הדברים.

יעקב ליצמן: בטח הבדל גדול, ואני אתן לכם דוגמה.

יעקב ליצמן: כל בית חולים, בממשלה הייתה שביתת אחיות, קיבלו תוספת שכר, הממשלתי, אמרתי, יקבלו את זה.

יעקב ליצמן: להוסיף לבית החולים זה אוטומטי.

יעקב ליצמן: לציבור, לקופת החולים, לא בטוח שזה היה, אז זה נבלע כי את התוספת הוא צריך לשלם.

יעקב ליצמן: זה הרבה דברים, אני לא רוצה להיכנס לזה, אז זה קודם כל בית החולים יהיה.

יעקב ליצמן: חדרי מיון קדמיים.

יעקב ליצמן: נכון, אתה היית, יש היום גם בירוחם, יש עוד כמה, יש דברים יפים, יש גם בערד משהו יפה.

יעקב ליצמן: יש 16 מיטות דיאליזה בערד שבונים עכשיו.

יעקב ליצמן: יש דברים חדשים שזה בהחלט יוריד.

יעקב ליצמן: אגב, יש גם במגזר הערבי, יש כמה חדרי מיון קדמיים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בנגב איפה?

איתן ברושי: ברהט.

יעקב ליצמן: עשינו, רק מה?

יעקב ליצמן: אי אפשר בכל מקום.

יעקב ליצמן: עשינו כלל של כמה זמן הדרך לבית החולים, זה 20 דקות, 25 דקות, לא יותר, זאת אומרת אם זה פחות אז לא עושים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: סליחה, סגן השר, חדרי המיון הקדמי, לוקחים בחשבון שיש כפרים שהם יותר רחוקים, אבל המצב ה - - -

יעקב ליצמן: קודם כל אתה צודק, אבל - - -

עבד אל חכים חאג' יחיא: אבל המצב הסוציואקונומי שאנחנו יודעים שהוא נמוך, ואז ההשתתפות שלהם.

יעקב ליצמן: תן לי, תן לי.

יעקב ליצמן: ידעתי שאתה מגיע.

יעקב ליצמן: יש הבדל עצום, אני לא יכול בכל מקום, אין לי אפשרות.

יעקב ליצמן: אל תשכח שכרגע התקציב של חדרי מיון קדמיים מחולק שליש, שליש, שליש.

יעקב ליצמן: כן, איתמר?

יעקב ליצמן: 500,000, נדמה לי, משהו כזה, לכל אחד, זה הרשות הקדמית וגם אנחנו וגם - - -

איתמר גרוטו: והקופות.

יעקב ליצמן: כן, זה כל אחד.

יעקב ליצמן: אין לי לזרוק 30-20 מיליון שקל.

יעקב ליצמן: אבל פתחתי, עשיתי.

יעקב ליצמן: עשיתי וזה הציל את המצב, גם של בתי החולים הקרובים, זה מונע שמישהו ששבר יד ורגל, הוא לא צריך לנסוע לחדר מיון, הוא מקבל את זה בחדר מיון קדמי.

יעקב ליצמן: זה בהחלט מוסיף, אבל שאני אגיד לך – עוד מעט נגיע לכל דבר, מאיר רמז לזה, הוויכוח איתי.

יעקב ליצמן: אגב, הוויכוח התחדש לאחרונה עוד פעם, אז יש שני כללים, עשינו משבע בלילה עד שבע בבוקר, צריך חדר מיון קדמי, שבלילה יהיה מענה לכל אחד.

יעקב ליצמן: ביום יש קופות חולים ואני לא רוצה שישתמשו בזה ביום.

יעקב ליצמן: לא רוצה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: מסכים איתך.

יעקב ליצמן: אבל זה היה חלק מהוויכוח.

יעקב ליצמן: בי"ת, היו מקומות שהתחילו לרמות אותנו עם השעות וזה, אז במקום להילחם ולעשות דברים, אמרתי שזה לא חדש, בואו נוריד את הכסף ובינתיים אני מוכן שתעשה משבע עד 12 בלילה.

יעקב ליצמן: פחות שעות, אבל לפחות תן לי משהו, מענה חלקי, אני אתן לך פחות כסף.

יעקב ליצמן: כי היו מקומות שלא יכלו לעמוד בזה, לא בכסף ולא בשעות, היה חסר רופאים, יש כל מיני בעיות.

יעקב ליצמן: אבל אני לא אתפשר, לא אתן לצרף את זה לבית חולים, לעשות על זה כל מיני קומבינות, אני לא אתן לזה.

יעקב ליצמן: זה היה אחד הוויכוחים שהיה וזה אחד הוויכוחים שקיים, אני עומד על דעתי.

יעקב ליצמן: לכן אני אומר שאנחנו בודקים את זה, אנחנו נוסעים ממקום למקום, בודקים את כל המקומות האלה ואם אנחנו רואים ונראה שיש בעיה, שהם לא שומרים על הכללים של המתווה שעשינו להם, אז אנחנו נפסיק את זה.

יעקב ליצמן: אני אתן לכם דוגמה לאחרונה.

יעקב ליצמן: יש התפתחות הילד, נורא חשוב, היה דיון בוועדת כספים, היה חסר כסף, באו להתלונן.

יעקב ליצמן: אמרתי במקום, בדיון, לאוצר, על המקום: אני מוסיף לך 20 מיליון שקל ממני, להתפתחות הילד רק, כמה אתה נותן?

יעקב ליצמן: תן לי מצ'ינג.

אלי אלאלוף: תוספת בכל הארץ?

יעקב ליצמן: כן, לתקציב שישנו.

יעקב ליצמן: לא הייתה ברירה, הבטיחו, בסדר.

יעקב ליצמן: אתה חושב שקיבלתי את זה?

מאיר כהן: אני יודע שלא.

יעקב ליצמן: אני ביקשתי דיון עוד פעם על זה, לפני פיזור הכנסת.

יעקב ליצמן: אי אפשר לעבוד ככה, קיצוצים, לא מקיימים.

יעקב ליצמן: אני אומר לך עוד דבר, אני לא מאשים את השר, אני אומר לכם חד משמעית, לא מאשים את השר.

יעקב ליצמן: אנשי האגף, אין אף אחד מאגף התקציבים ואם יש אני אגיד את זה כפול ומכופל, שהוא ישמע, הם לא עומדים בדברים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בהבטחות.

אלי אלאלוף: יש פה נציג האוצר?

אלי אלאלוף: אתה יכול להתקרב?

מאיר כהן: שלחתי לכם מכתב, איפה ה-20 מיליון, לא קיבלתי תשובה.

יעקב ליצמן: כן, אני מכיר אותו גם.

אלי אלאלוף: את שמך, בבקשה, לפרוטוקול.

רועי רייכר: רועי רייכר.

אלי אלאלוף: אתה בסדר בדרך כלל, מה אתה עושה לנו בושות?

אלי אלאלוף: מה קורה באמת עם ההודעה של סגן השר, בנושא של ה - - -

רועי רייכר: באיזה עניין?

אלי אלאלוף: התפתחות הילד.

רועי רייכר: בעניין התפתחות הילד, אני לא מכיר איזה שהוא - - -

אלי אלאלוף: יש לי הצעה בשבילך, אנחנו פה עוד כחצי שעה, אולי תבדוק את זה ותחזור אלינו?

רועי רייכר: בשמחה רבה.

יעקב ליצמן: אני מציע לך, אם אתה רוצה להיות הגון, תיכנס לוועדת הכספים, תבקש את הדיון על התפתחות הילד מלפני שבועיים או שלוש, לא זוכר, ותקרא מה שכתוב שם, גם ממני וגם ממשרד האוצר, ותחזור, תהיה שקוף.

יעקב ליצמן: בוא נראה, בסדר?

אלי אלאלוף: ותחזור עם בשורה טובה, בבקשה.

אלי אלאלוף: תודה לך.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לא רק מה שנאמר, אלא מה שייאמר.

יעקב ליצמן: עכשיו בוא נלך לקופת חולים כללית, נתחיל עם סורוקה.

יעקב ליצמן: יש בעיה עם משרד הבריאות, בעיה שאני לא - - -

אלי אלאלוף: בתי החולים של הכללית.

יעקב ליצמן: כן.

יעקב ליצמן: אני לא רואה את זה אפילו כבעיה, יש דברים שמשרד הבריאות לא מתערב.

יעקב ליצמן: בכללית, בבתי החולים שלהם.

יעקב ליצמן: למשל שאני אתן להם פיתוח, אני לא מתערב למי מיועד.

אלי אלאלוף: הפיתוח שבוצע על ידי המשרד, הוא לא מכוון מראש?

יעקב ליצמן: הוא מקבל תקציב פיתוח, איקס כסף לקופת חולים כללית.

מאיר כהן: אתה מדבר על הכסף למיון בסורוקה?

יעקב ליצמן: אני מדבר כללית - - - לא פעם בינינו, פעם המנכ"לים הקודמים, לא היום, אודי הוא מנכ"ל נהדר, אבל אני אומר שהיו לי ויכוחים הרבה פעמים, אל תשקיע כל כך בבילינסון, תשקיע בסורוקה, תשקיע בקפלן.

יעקב ליצמן: אתה יודע שבקפלן, באחד הימים הייתי, נדהמתי, שש מיטות בפנימית בחדר אחד.

יעקב ליצמן: צרחתי, אמרתי להם שאני אסגור את בית החולים אם לא יעשו מזה כמה חדרים.

יעקב ליצמן: יש דברים שצריך לשנות והם משנים.

יעקב ליצמן: בכלל קפלן, אני מניח שהם מתכוונים עכשיו לשפץ, לשדרג את זה יותר.

יעקב ליצמן: אז יש דברים שאני לא מתערב, אני לא יכול להכניס למיון, לתת יותר כסף למיון, אני סומך על אודי, אודי עושה עבודה טובה.

יעקב ליצמן: הכפרים במגזר הבדואי.

יעקב ליצמן: במגזר הבדואי חסר כמה דברים.

יעקב ליצמן: כמה דברים עשינו וכמה דברים לא משתפרים.

יעקב ליצמן: אל"ף, חסר שם חינוך, שלא יתחתנו בני דודים, זה עושה לנו המון בעיות.

יעקב ליצמן: לצערי, אני לא יכול להגיד לכם שיש לי בשורה, שאנחנו משתלטים על זה.

יעקב ליצמן: תן לי רגע להגיד את הכול.

יעקב ליצמן: מצד שני, עשינו דברים שאני חושב שהמשרד יכול להיות גאה בזה.

יעקב ליצמן: למשל חיסונים, הייתה תקופה לא טובה שם, היום זה באחוזים מאוד גבוהים.

יעקב ליצמן: כמה זה?

יעקב ליצמן: 90 ומשהו אחוזי - - -

מאיר כהן: במגזר הבדואי.

איתמר גרוטו: בבתי הספר 95%.

יעקב ליצמן: זה גבוה מאוד.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה אפילו מעל הממוצע הארצי.

יעקב ליצמן: זה טוב, פעם זה היה נמוך מאוד, זה היה קטסטרופה.

יעקב ליצמן: אז עשינו את זה.

יעקב ליצמן: אגב, אנחנו עושים חיסונים לשפעת בבתי ספר, עד כיתה ד' כבר, עושים את זה בתוך בתי הספר.

יעקב ליצמן: אז יש דברים שעשינו שם.

יעקב ליצמן: יש לחצבת.

יעקב ליצמן: הייתה בעיה.

יעקב ליצמן: קודם כל חצבת עבר מן העולם, אצלנו, אני מקווה, זה הכול היה יבוא, מסוג היבוא שאנחנו לא אוהבים, יבוא מחוץ לארץ.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה הברחות, לא יבוא מסודר.

יעקב ליצמן: כן.

יעקב ליצמן: אגב, שאלתי במשרד לפני כמה ימים, למה לא עשינו כמו שעשינו בשפעת החזירים, בשדה התעופה.

יעקב ליצמן: אפשר לעשות היום, לראות יש לו חום, אין לו חום, יש היום דברים, עשינו את זה פעם.

יעקב ליצמן: חבל שלא עשינו את זה הפעם, אבל צריך ללמוד מכל דבר.

יעקב ליצמן: לא חשבנו שחצבת תתפתח.

יעקב ליצמן: אנחנו מחוסנים, מי שקיבל חצבת כאן בעיקר זה היה אנשים שלא חוסנו, בגלל השקפה או כל מיני דברים אחרים, בדרך כלל, או שמישהו קיבל חיסון אחד, לא את החיסון השני.

יעקב ליצמן: כאן בארץ זה די מסודר, אנחנו בין הגבוהים בעולם בחיסון.

יעקב ליצמן: אלה הדברים הגדולים.

יעקב ליצמן: אילת, אני אומר שוב פעם.

יעקב ליצמן: אני מוכן, אם אתם רוצים, לעשות סדר באילת.

יעקב ליצמן: סדר זה - - -

אלי אלאלוף: אנחנו עובדים עם הצוות שלך, מוריס וקומפני, כל החבר'ה מאוחדים.

יעקב ליצמן: מוריס מצוין, אני זכיתי בברכה עם מוריס, אני אומר לך את האמת, אבל יש דברים שאני יותר קיצוני ממנו.

אלי אלאלוף: בכל מקרה נציג.

יעקב ליצמן: בגמרא כתוב, כל עיר שאין בה רופא, אסור לגור בה.

יעקב ליצמן: אם אין צנתורים, אסור לגור בה.

יעקב ליצמן: חבר'ה, שיהיה ברור, צריך להציל נפשות, לא יכול להיות שיעבירו – המינימום שעשינו, דרך הטיסות זה בסדר, לא הייתה לנו ברירה, כי רופאים לא רוצים לבוא לשם, אבל בהחלט צריך לחפש פתרון.

יעקב ליצמן: אגב, אני לא מאשים בזה את קופת החולים, בית חולים יוספטל, כי אני חושב שהמצב הוא שרופאים לא רוצים לבוא, עובדה שלא רוצים לבוא.

יעקב ליצמן: אולי אם היו נותנים להם שבוע חופש באילת, אולי - - -

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: איתמר, בבקשה, עשר דקות.

מאיר כהן: אדוני, אחרי זה, ב-20 דקות, הגיעו אנשים מהדרום והגיע מנהל בית החולים והגיעו חבר'ה שעוזרים כל השנה ועובדים אפילו יותר מאיתנו ואני רוצה, אדוני, שאנחנו נאפשר להם לדבר, לכן נקצר בדברים שלנו.

אלי אלאלוף: אוקיי.

אלי אלאלוף: אנחנו פה עד עשר וחצי.

איתמר גרוטו: אני אקפוץ על חלק מהדברים שהכנו ו - - -

אלי אלאלוף: שוב, אני מזכיר ששתי המצגות הן באתר של הוועדה.

איתמר גרוטו: אז באופן כללי אני רוצה לומר שבכלל במשרד הבריאות יש עיקרון של - - -

יעקב ליצמן: אנחנו חילקנו את זה לחברי הכנסת?

אלי אלאלוף: כן, חילקתם.

איתמר גרוטו: בכל אופן מה שאנחנו עושים, אנחנו קוראים לזה שוויון בבריאות בכל מה שהמשרד משקיע ומחלק.

אלי אלאלוף: שלום, חבר הכנסת מסעוד גנאים.

איתמר גרוטו: בכל מה שהמשרד משקיע ומחלק, אם זה מיטות, אם זה מכשירים לבדיקות, אם זה מבחני תמיכה שאנחנו נותנים בקופות החולים, בכול יש תמיד תעדוף לפריפריה, זאת אומרת אדם בפריפריה מקבל בין פי אחד וחצי לפי שניים לעומת מקום אחר ותיכף אני אראה את זה גם בנתונים.

איתמר גרוטו: אז אנחנו מדברים על נושא של פערים בתוחלת החיים, אנחנו רואים שזה משהו שנמשך 20 שנה, בממוצע הארצי יש בין שנה לשנה וחצי, אנחנו רואים גם בצפון וגם בדרום.

איתמר גרוטו: פה רואים בצבע אדום את הדרום, בערך שנה וחצי פער בתוחלת החיים בין מרכז לפריפריה.

איתמר גרוטו: אפשר לראות פה לפי מחוזות, זה מחולק, עוד פעם, מחוז דרום נמצא כאן, תוחלת החיים הממוצעת, זה האדום, זה 80 שנה, לעומת 82 שנה באזור המרכז.

איתמר גרוטו: זה אחד הפערים שאנחנו רוצים לטפל.

איתמר גרוטו: גם בתמותת תינוקות אנחנו רואים את ההבדל.

איתמר גרוטו: אפשר לראות את המצב בדרום, גם ביהודים, אבל במיוחד בערבים, שזה האוכלוסייה הבדואית.

איתמר גרוטו: הזכיר את זה סגן השר, זה היה בעבר 17, הצלחנו להוריד ל-11, אבל שם די נתקענו וצריך לראות מה אנחנו יכולים לעשות הלאה כדי להוריד תמותת תינוקות.

אלי אלאלוף: אתם חייבים לשלב את איכות הסביבה עם העבודה שלכם, כי חלק מהבדואים שגרים באזור רמת בקע סובלים מאיכות סביבה איומה.

אלי אלאלוף: אתם יודעים בכיוון מסוים, לכן יש גם לידות לא רצויות.

אלי אלאלוף: הדברים אלה דורשים היערכות לא רק של משרד הבריאות, אלא של איכות הסביבה ומשרד הפנים מפני שהזיהום שם פוגע מאוד קשה בלידות החדשות.

מאיר כהן: פרופ' גרוטו, את הנתונים האלה אנחנו מכירים כולם, כל אחד שיושב כאן.

מאיר כהן: אנא תתמקד במה - - -

איתמר גרוטו: אוקיי.

איתמר גרוטו: אחד הדברים שנעשו, בשנת 2010 נחתם הסכם הרופאים שנותן תעדוף לפריפריה בצורה בולטת, השכר יותר גבוה, ואפשר לראות שמאז, אם מספר הרופאים ל-1,000 נפש היה 2.2 בדרום ב-2008 היום זה 3.1.

איתמר גרוטו: עדיין פחות ממה שקורה במקומות אחרים ומתל אביב, אבל בהחלט אנחנו רואים שיש דברים שאפשר לשפר באמצעות מנגנונים של תמריצים, למשל בשכר.

אלי אלאלוף: אבל לצערנו ראינו שהתמריצים ירדו בשנה האחרונה.

איתמר גרוטו: ב-18' ו-19' יש עדיין תמריצים ואנחנו עכשיו רוצים שימשיכו את זה גם ל-20'.

מאיר כהן: יש תמריצים, אבל מי שהתחיל בספטמבר, יש שם - - -

עבד אל חכים חאג' יחיא: מתחילת השנה עד אוגוסט.

מאיר כהן: בדיוק, עד אוגוסט, אנחנו נתייחס לזה.

מאיר כהן: בבקשה.

איתמר גרוטו: גם בתחום של מקצועות פרא רפואיים, יש בהחלט עלייה במספר המועסקים, אבל אנחנו יודעים שיש קושי בגלל הנושא של הפרטי, ודיברנו על התפתחות הילד, אני לא רוצה להרחיב בנושא הזה, אבל באמת אחד הדברים שאנחנו צריכים לדבר עליו זה אחד התנאים של האוצר לתת את הכסף, זה לבטל את החוזר שיש בו החזר, ולכן אנחנו באמת במחלוקת איך להתקדם בנקודה הזאת, זו שאלה לדיון נפרד, אני לא רוצה לעכב פה את ה - - -

מאיר כהן: האם יש שיח של משרד הבריאות לגבי התעריפים?

איתמר גרוטו: כן, יש בהחלט.

איתמר גרוטו: האוצר מתנגד לקבוע מחיר מינימום, אנחנו במשא ומתן איתו על הדברים הללו.

מאיר כהן: יופי, בסדר גמור.

איתמר גרוטו: מענקי רופאים.

איתמר גרוטו: אני ארוץ על זה, רק בתור כותרת, אז אמרנו שיש את הנושא של המענקים.

איתמר גרוטו: תגבור הכשרת אחיות, נפתחו הרבה מאוד תכניות גם בצפון וגם בדרום, כולל תכנית ייעודית בחברה הבדואית בדרום כדי להביא אחיות.

איתמר גרוטו: תחום התפתחות הילד, הזכרנו.

איתמר גרוטו: בשנת 2018 לפחות 40 מיליון יש לנו, אנחנו עכשיו במשא ומתן עם האוצר על תוספת מעבר לסכום הזה, כשהמטרה שלנו באמת ל - - -

יעקב ליצמן: ה-40, זה הסעיף האחרון שיש בעיה.

איתמר גרוטו: כן, המטרה היא לתמוך כבר ב - - -

אלי אלאלוף: יש לך תשובה בשבילנו?

רועי רייכר: אני עכשיו עובר על פרוטוקולים.

אלי אלאלוף: עובדים על המחשב, מחממים אותו?

יעקב ליצמן: בדקת את הפרוטוקול?

רועי רייכר: אני עכשיו מסתכל.

איתמר גרוטו: המטרה שלנו בתוספת זה גם לתמוך ביחידות, לא רק דרך מבחני תמיכה לקופות החולים, גם ישירות ביחידות, שהרבה פעמים מופעלות גם על ידי הרשויות המקומיות.

מאיר כהן: למה באמת אין החלטה לתמוך ישירות ביחידות?

מאיר כהן: תעשו את זה.

איתמר גרוטו: לא, זה מותנה ב – זה התוספת ש - - -

מאיר כהן: אם הכסף הזה יגיע, אתם יודעים לשלוח אותו ישירות?

איתמר גרוטו: אנחנו נמצא את הדרך לעשות את זה, או באמצעות מבחני תמיכה.

מאיר כהן: מבחני תמיכה?

מאיר כהן: שיגיע אליהם ישירות.

יעקב ליצמן: כל עירייה, שתעשה מה שהיא רוצה.

יעקב ליצמן: אתה מדבר על התפתחות הילד?

מאיר כהן: רק התפתחות הילד.

יעקב ליצמן: רק התפתחות הילד, אבל בלי התוספת הזו היא לא יכולה להתקיים.

איתמר גרוטו: תכנית לקיצור תורים, תכנית לצמצום זמני המתנה.

איתמר גרוטו: כמו שכמו ניתן, מקדם של 10% ואמרתי שניתן תוספת במקרה הזה, במקרה של 10% למשקל בבתי החולים בפריפריה.

איתמר גרוטו: זו תכנית של קיצור תורים בכל האזורים.

איתמר גרוטו: ב-2017, עוד לא סיכמנו את 2018, בתי חולים בדרום קיבלו 16 מיליון שקל במסגרת התכנית לקיצור תורים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בפריפריה פה אתה מתכוון רק לדרום או גם לצפון?

איתמר גרוטו: בדרום 16, בצפון 25.

איתמר גרוטו: בגלל הזמן אני לא רוצה להתעכב, אלא בעיקר אני מתמקד על הדרום כי זה הנושא של הדיון.

איתמר גרוטו: פרויקטים של פיתוח בדרום.

איתמר גרוטו: סגן השר דיבר על הנושא של בית חולים ציבורי נוסף בבאר שבע, לפי החלטת הממשלה 2025, שזה יהיה בית חולים של 500 מיטות אשפוז בשלב ראשון.

מאיר כהן: רק שימו לב, המועצה בנגב, זה כבר נמצא בשלב של הקמת ועדת מכרזים באוצר.

מאיר כהן: כלומר בית החולים מתקדם מאוד.

יעקב ליצמן: זה רץ אפילו.

איתמר גרוטו: מיטות בסורוקה.

איתמר גרוטו: הייתה לנו בעיה עם ההקצאה הקודמת של סורוקה, אבל הבנתי מדיווחים שזה נפתר, תוספת של קרוב ל-90 מיטות מהפעם הקודמת וב-2017-18 שצריכה להיות תוספת נוספת של, אפשר לראות לפי הפירוט, סך הכול 50 מיטות, 15 ביולדות, 16 באורתופדיה, אני לא אכנס לכל הפרטים, זה ייצא גם עכשיו.

יעקב ליצמן: שמשרד האוצר צריך גם לתת את הדעת על המיטות, חלוקת המיטות, למה אנחנו לא זוכים לקבל את האישורים על חלוקת המיטות?

יעקב ליצמן: לא משייכים לנו את המיטות.

איתמר גרוטו: עם המיטות באה גם תוספת כוח אדם.

מאיר כהן: אני רוצה להבין.

מאיר כהן: ב-2018-19 אמורות להיכנס עוד 50 מיטות לסורוקה?

מאיר כהן: זה מה שאמרת?

איתמר גרוטו: כן.

איתמר גרוטו: שוב, אני אומר שיש תכנית אחרי זה להמשיך ל-2021-22.

אלי אלאלוף: אתה יודע את החלוקה של ה-50 מיטות?

אלי אלאלוף: מחלקה אחת, מספר מחלקות?

איתמר גרוטו: הנה, יש פה, 15 ביולדות, 16 באורתופדיה, שתיים בטיפול נמרץ, יש ממש פירוט.

יעקב ליצמן: תציין את זה, איתמר, היו מיטות - - -

מאיר כהן: תציין.

מאיר כהן: אני חייב להגיד, למרות שהנהלת בית החולים תגיד שאף פעם לא מספיק, ובצדק, אבל זה היה מאבק, אנחנו הלכנו לחפש את המיטות ב - - -

יעקב ליצמן: היה 95 מיטות ושחררו 80 ומשהו מיטות?

איתמר גרוטו: נכון, 89 מיטות מתוך ה-95.

איתמר גרוטו: זה היה מהסבב הקודם שלא - - -

מאיר כהן: כן, אני זוכר.

מאיר כהן: מצוין.

איתמר גרוטו: אז זה עכשיו הוסדר, כל זה בנוסף.

איתמר גרוטו: מבחינת סורוקה אנחנו גם השקענו ומשקיעים בנושא של שיקום, ב'עלי נגב' וגם בברזילי.

איתמר גרוטו: פתחנו שתי מחלקות ב'עלי נגב', נושא של השיקום, ו-30 מיטות בבריאות הנפש.

מאיר כהן: בסורוקה יש 20 מיטות, נכון, אדוני מנהל בית החולים?

שלומי קודש: בשיקום, כן.

מאיר כהן: וזקוקים בדחיפות לעוד.

שלומי קודש: אנחנו מניחים אבן פינה בחודשים הקרובים לבניין השיקום, סיימנו לגייס את התרומות עבורו, שם תהיה מחלקה לטובת הנושא של שיקום.

אלי אלאלוף: תציג את עצמך לפרוטוקול.

שלומי קודש: ד"ר שלומי קודש, מנהל סורוקה.

שלומי קודש: בחודשים הקרובים אני שמח לומר שאנחנו מניחים אבן פינה לבניין שיקום שגייסנו הרבה מאוד כסף בתרומות עבורו.

שלומי קודש: יהיו שם 36 מיטות נוספות למבוגרים ועוד 12 לילדים.

אלי אלאלוף: בתכנון, הוא יהיה מוכן מתי?

שלומי קודש: תלוי בקצב הבנייה שלנו, אבל שנתיים-שלוש.

מאיר כהן: בשורה מצוינת.

איתמר גרוטו: יש לנו את הנושא של גם בניין השיקום החדש בבית חולים ברזילי, שגם הוא שייך לדרום בסך הכול, וכמו שאמרתי, ציינתי את התוספת של המיטות ב'עלי נגב', גם בנושא של השיקום.

איתמר גרוטו: בפריפריהתמיד הייתה בעייתיות - - -

יעקב ליצמן: אני מציע, איתמר, בוא נשמע אותם, לשמוע, אם יש לנו שאלות מהם.

מאיר כהן: בדיוק.

מאיר כהן: השקף הזה עושה לי טוב.

איתמר גרוטו: איזה?

מאיר כהן: של מיטות השיקום, שתדעו לכם.

מאיר כהן: אני חי בנגב ועד לפני ארבע שנים אי אפשר היה לעשות שיקום בנגב.

מאיר כהן: אני זוכר שבאו אליי אזרחים מדימונה, אטלן, אמרו שיקום והיינו צריכים להביא אותם למרכז הארץ.

יעקב ליצמן: גם כשהחוק אומר היום סיעוד, זה גם עושה לך טוב?

מאיר כהן: כן.

מאיר כהן: בטח, מה?

מאיר כהן: בהחלט.

איתמר גרוטו: טוב, אז אני אשאיר את השקף הזה.

אלי אלאלוף: טוב, את מי?

אלי אלאלוף: אתה מכיר את האנשים.

מאיר כהן: כמובן מנהל בית החולים והמועצה והחבר'ה ש - - - בבקשה, מנהל בית החולים.

שלומי קודש: טוב, קודם כל אני מודה מאוד על הדיון החשוב בתקופה מעניינת, קידום של בריאות בנגב, בוודאי בנפשנו, כל מי שגר בנגב ועובד בנגב.

שלומי קודש: סורוקה הוא במקום מיוחד בדיון הזה כי אנחנו מרכז-על, אנחנו מרכז שהחשיבות האסטרטגית שלו, גם בשגרה וגם בחירום, מוכרת ואנחנו לא בית חולים פריפריה, אנחנו בית חולים בפריפריה, עם האתגרים שזה מייצר, כמו שמאיר אמר.

שלומי קודש: ואני רוצה להתחיל לא מהכסף, אלא מכוח האדם.

שלומי קודש: המספרים שאיתמר הציג ושבאמת מוכרים לכולנו, מראים על חוסר בכוח אדם, לא רק ברופאים.

שלומי קודש: באחיות, במקצועות הבריאות, טכנאי רנטגן, נושא שעלה לכותרות בשבוע שעבר ואנחנו מתמודדים איתו עכשיו ואלה כולם נושאים שבהם אנחנו בתחרות על כוח אדם.

שלומי קודש: כוח האדם שכבר קיים במדינה, צריך לבחור אם הוא רוצה לעבוד במדינת גדרה חדרה או צפונה או דרומה והאתגר שלנו לשכנע אותם לבוא לעבוד אצלנו.

שלומי קודש: יש לנו יתרון שאנחנו מרכז-על, אנחנו מעניינים, אנחנו טובים, יש מגוון גדול של מקצועות.

שלומי קודש: יש לנו חיסרון, לפחות אצל הרופאים, שאמצעי הפרנסה החלופיים שלהם בנגב הם מופחתים מאשר במדינת גדרה חדרה ואנחנו צריכים לראות איך מתמודדים עם זה.

שלומי קודש: ציין איתמר נכון, המענקים מאוד עזרו ויצאו איזה שהיא תוספת.

שלומי קודש: הסכום הזה הלך ופחת לאורך השנים.

שלומי קודש: אמנם הוא קיים כל שנה, אבל המענקים, כשהם קיימים, עזרו לנו להביא רופאים מצוינים, לגייס גם ממרכז הארץ וגם לפתח אצלנו.

שלומי קודש: אני רוצה לטעון, וזה נאמר בדברי תת הוועדה, בסיכום, הפתרון לנגב הוא מהנגב, הוא לא ביבוא אנשים מבחוץ במענקים וכן הלאה.

שלומי קודש: שוב, אני לא מקל ראש בזה ואני רוצה לתת שני נתונים נוספים לדבר הזה.

שלומי קודש: כשמסתכלים על מספר הסטודנטים שלומדים רפואה, ואין לי נתונים לגבי בתי ספר אחרים, אבל אני משוכנע שמה שאני אומר נכון גם לגביהם, מתוך 5,194 סטודנטים לרפואה שלומדים בארץ 800 מהם לומדים בבאר שבע.

שלומי קודש: אלה נתונים מלפני שנתיים של הלמ"ס.

שלומי קודש: מה-800 10% לערך, להערכתנו, הם דרומיים.

שלומי קודש: זאת אומרת גם את מעט עמדות הלימוד שיש לי להציע בדרום אני מכשיר בהם סטודנטים לרפואה שחלקם הגדול חוזר למקומו.

שלומי קודש: במקביל, סטודנטים מהדרום שלא הצליחו להתקבל בגלל נתוני הקבלה המאתגרים, לומדים בכל הארץ.

שלומי קודש: לצערי, אני אומר את זה בתור תושב הדרום מגיל חמש, אני אומר את זה בכאב מסוים, תושב הדרום שהלך ללמוד במרכז יש לו סיכוי מסוים להישאר במרכז, בשעה שתושב המרכז שבא לעבור דרומה, הסיכוי שלו להישאר בדרום קצת קטן יותר וגם הוא חוזר למרכז.

שלומי קודש: אנחנו מאוד מברכים על התחבורה הטובה יותר, אבל אותה רכבת שמביאה אנשים דרומה גם לוקחת אנשים צפונה.

יעקב ליצמן: זו הרכבת שנתקעת כל פעם.

שלומי קודש: דווקא לדרום היא טובה מאוד.

שלומי קודש: כשלא מחשמלים את הקו לירושלים יש לנו שירות נפלא.

אלי אלאלוף: נציגת המל"ג פה, אני אשמח מאוד שתתייחסו להערה של מנהל סורוקה.

יעקב ליצמן: מי מייצגת את המל"ג?

מרב שביב: אני.

מרב שביב: מרב שביב.

יעקב ליצמן: גם תסבירי למה ביטלתם את אריאל?

אלי אלאלוף: בואו נישאר בדרום.

שלומי קודש: הנתון הראשון שרציתי לומר הוא 830 מתוך 5,200, אלה הסטודנטים שלומדים בדרום ומהם 10% דרומיים.

שלומי קודש: ואז הלכתי להסתכל מהם נתוני הפסיכומטרי, שזה המדד העיקרי לגבי קבלה או לא, אמרתי שבטח נמצא פערים מאוד גדולים.

שלומי קודש: אז למדתי מהלמ"ס ש-29% מהנרשמים ללימודי רפואה מתקבלים ואלה שמתקבלים, הממוצע שלהם הוא 735 ואלה שנדחים, הם 711.

שלומי קודש: אני מוכן לקבל דרומיים עם 711 בשמחה לעבוד בסורוקה, בהינתן שהם גומרים את הלימודים ומוכשרים.

אלי אלאלוף: שלום, חבר הכנסת מוטי יוגב.

מרדכי יוגב: שמח לחזור לוועדה בראשותך.

שלומי קודש: וזה נתון חשוב.

שלומי קודש: אני משוכנע שזה נכון גם בסיעוד וגם במקצועות אחרים.

שלומי קודש: אם ניתן לחבר'ה מהדרום ללמוד בדרום הסיכוי שלהם להישאר אצלנו הוא - - -

אלי אלאלוף: יש מדיניות במל"ג להערה המאוד חשובה של מנהל בית החולים?

אלי אלאלוף: איך אפשר למשוך יותר דרומיים לדרום כדי שיישארו בדרום?

אלי אלאלוף: כי יש להם יותר סיכויים להישאר בדרום.

אלי אלאלוף: שם ותפקיד לפרוטוקול.

מרב שביב: אני מרב שביב, סמנכ"ל לתכנון ומדיניות, מועצה להשכלה גבוהה.

מרב שביב: אם תרצה, אני יכולה גם להתייחס לכלל הנושא של ההכשרה האקדמית בדרום.

אלי אלאלוף: אז בסוף.

אלי אלאלוף: אם את רוצה התייחסות כוללת, אז ניתן למנהל בית החולים לסיים ואז נגיע אלייך.

מרב שביב: אוקיי.

שלומי קודש: אז זו הייתה הנקודה של כוח אדם.

שלומי קודש: נקודה שנייה שאני רוצה לדבר עליה היא שבהינתן כוח האדם החסר שמוכר לנו פיתוח השירותים בנגב הוא הרבה פחות בניינים והרבה פחות תשתיות והרבה יותר כוח אדם.

שלומי קודש: זה צריך להיות הדגש שלנו.

שלומי קודש: התשתיות שלנו עומדות פנויות, בהינתן תקציב מתאים אני יודע להציע להפעיל את המשאבים שלי.

שלומי קודש: 24/7 זה קצת יותר מאתגר, כי להזמין אנשים לבדיקות בשלוש לפנות בוקר אומר שהבן אדם שהפעיל את המכשירים לא זמין למחרת, אבל לפחות עד חצות אני אוכל להפעיל את בית החולים.

מאיר כהן: הנקודה הזאת מאוד חשובה.

מאיר כהן: אתה אומר שבהינתן תקנים אתה תוכל לפחות להוסיף עוד 25% זמן עבודה במחלקות בתוך התשתית הקיימת.

שלומי קודש: לא במחלקות, אלא בשירותי חדרי הניתוח ושירותים נלווים.

מאיר כהן: כן, אני מדבר לא במחלקות.

שלומי קודש: התשובה היא כן.

שלומי קודש: זה תלוי תקציב, מכיוון שלשלם לצוות - - -

מאיר כהן: שזה מדהים, שזה משנה - - -

יעקב ליצמן: לא, התשובה היא חלקית כי אתה תלוי גם במיטות.

יעקב ליצמן: מיטות ותקנים זה שני - - -

מאיר כהן: כל מכשירי ה-MRI שיש לך והמכשירים לפענוח, האם הם עובדים כל יום בפול קפסיטי?

יעקב ליצמן: לא.

יעקב ליצמן: אני אומר לא, כי הוא לא עושה - - -

שלומי קודש: התשובה היא לא.

יעקב ליצמן: אני מעלה את זה בבתי חולים, לעשות משמרת נוספת.

יעקב ליצמן: אי אפשר להגיע רק עד שלוש-ארבע אחרי הצהריים, צריך לעבוד עד 11-10 בלילה.

יעקב ליצמן: יש מקומות, אם אני לא טועה, בהדסה, אולי עוד מקומות, זה 24 שעות, 24/7, לא אכפת לי, לצערי זו אחת הבעיות שיש לי עם סורוקה, שהמשמרת השנייה לא עובדת ב-MRI.

מאיר כהן: במידה שהם יעבדו במשמרת שנייה ומשמרת שלישית זה פותר, בלי שום פילוסופיות מיותרות - - -

יעקב ליצמן: שנייה מספיק לי.

מאיר כהן: זה פותר את שאלת התורים, חברים.

שלומי קודש: האתגר הוא תקציבי.

שלומי קודש: אני צריך את התקציב לשלם לצוות שצריך להישאר.

שלומי קודש: האתגר הוא נטו כסף.

יעקב ליצמן: אמת, מסכים איתך.

מאיר כהן: אתם שומעים, החבר'ה מהמועצה?

מאיר כהן: יש הכול, צריך כסף להפעיל את זה.

שלומי קודש: אני מאוד מעוניין שחדרי הניתוח שלי יעבדו, כי יש לי את מיטות האשפוז במחלקות הכירורגיה להגביר את הפעילות.

יעקב ליצמן: אתה יודע מה?

יעקב ליצמן: אני אתן לכם אבסורד - - -

אלי אלאלוף: בעצם זה לא בעיית כוח אדם ולא תשתית, זה רק בעיה תקציבית.

יעקב ליצמן: אני אתן לכם אבסורד, מה שיקרה בבית חולים סורוקה.

יעקב ליצמן: יש קופות חולים אחרות, בלי להגיד את השמות, אני מגלה את זה - - -

אלי אלאלוף: אבל תנחשו, יש רק שלוש.

יעקב ליצמן: אתה מגרה אותי קצת.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כן, והאות הראשונה היא?

יעקב ליצמן: אם בן אדם מהקופה שלו צריך MRI, הוא לא ישלח אותו לסורוקה, על אף שהוא גר בבאר שבע.

יעקב ליצמן: או שהוא ישלח אותו למקום איקס, או שהוא ישלח אותו לקרוון, קרווילה, לא יודע מה - - -

עבד אל חכים חאג' יחיא: כן, התחנה הניידת הזו.

יעקב ליצמן: כן.

יעקב ליצמן: נו, זה נורמלי?

אלי אלאלוף: אבל זה התפקיד שלך, אדוני סגן השר, זו התחרות האכזרית שיש היום בין - - -

יעקב ליצמן: אני שלחתי מכתב, אדוני, בכדי שתהיה רגוע, אם זה התפקיד שלי, שלחתי מכתב לכולם, לחברת מור, לכולם, שאני לא מרשה יותר ניידים.

יעקב ליצמן: לא רוצה.

יעקב ליצמן: יש היום בכל בית חולים, יש.

יעקב ליצמן: אם ניידים שאני צריך לבצע MRI שם, יש לי דברים ספציפיים - - -

אלי אלאלוף: והם מכבדים את זה?

יעקב ליצמן: לא.

אלי אלאלוף: אני בעצמי עשיתי צילום מול סורוקה ברכב, כמו שאתה אומר, ורק בשלוש וחצי בבוקר.

אלי אלאלוף: שתבינו שאני לא משתמש בפרוטקציה.

בלה עזריה: אבל למה ההתנגדות ל-MRI נייד?

בלה עזריה: הוא מקצר תורים, יש המתנה של שלושה חודשים.

יעקב ליצמן: לא צריך לקצר, שיעבדו עוד משמרת.

בלה עזריה: אבל הוא לא עובד עוד משמרת.

יעקב ליצמן: יאלצו אותו לעבוד.

יעקב ליצמן: אני לא רוצה את כל הניידים.

אלי אלאלוף: אוקיי, תסיים, בבקשה.

מאיר כהן: אנחנו רוצים לתת לציבור.

שלומי קודש: הנקודה היחידה הנוספת, בתי החולים, מכיוון שהתחייבו בשמי בשקופית אני אתייחס לנקודה של התקצוב - - -

אלי אלאלוף: לא, אבל אין לי זמן, אני חייב לצמצם.

שלומי קודש: אז אני אגיד משפט אחרון.

שלומי קודש: התקצוב של בתי החולים הממשלתיים שנסמכים על שולחנו של משרד הבריאות מאפשר יותר גמישות מאשר בתי החולים הציבוריים שאינם ממשלתיים.

שלומי קודש: הפער המוכר הוא כשלושה מיליארד שקלים.

שלומי קודש: סגן השר פועל, והייתי בדיון כאן לפני כמה חודשים שבו היה רעיון לקצר את הפער הזה במיליארד שקלים, שאנחנו מאוד מקווים שיש לזה תוחלת.

יעקב ליצמן: עד שהגעתי לא היה תקציב לציבורי, היה רק לממשלתיים.

יעקב ליצמן: אני חידשתי את זה, קיבלתי 200, 200 ומשהו מיליון שקל, אבל אני צריך מיליארד שקל לזה.

שלומי קודש: הפער הזה משפיע בדרום הרבה יותר.

שלומי קודש: במקומות אחרים יש בתי חולים ממשלתיים ובתי חולים ציבוריים שאינם ממשלתיים, אז לפחות הפער בתקציב מתקזז אחד עם השני.

שלומי קודש: בדרום זה לא קיים, למעט ברזילי במערב, וזה פער שמוסיף בתקצוב הכולל של המערכת, פער מאוד גדול לרעת תושבי הדרום.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: דעתך, בקיצור רב, כי אנחנו חייבים באמת לכבד את המתנדבים.

יונתן ארבל: ד"ר יונתן ארבל, סגן רופא מחוזי, מכבי שירותי בריאות בדרום.

יונתן ארבל: אני רוצה לציין שלמכבי, כמו הקופות האחרות, אבל במכבי במיוחד האתגר הוא גדול, אנחנו פרוסים על 50% משטח מדינת ישראל, עם כ-200 ערים.

אלי אלאלוף: בוא תעזוב אותנו ממי זה מכבי, אנחנו יודעים.

יונתן ארבל: אוקיי.

יונתן ארבל: אני רוצה לברך את הוועדה והנושאים הם חשובים ביותר, מבחינת פערים לא הוזכר פה נושא של פסיכיאטריה.

יונתן ארבל: יש חוסרים מאוד גדולים בתחום של פסיכיאטריה.

יעקב ליצמן: צריך דיון מיוחד רק על זה.

יונתן ארבל: הפסיכיאטרית המחוזית שלנו עושה לא רק עבודת ניהול, אלא עובדת גם בדימונה וערד בגלל שאי אפשר להשיג אנשים.

יונתן ארבל: אגב, גם אשתי פסיכיאטרית בבית חולים סורוקה, אני יכול להגיד שגם שם יש לעמיתי, ד"ר קודש, בעיה בפסיכיאטריה.

אלי אלאלוף: לצערנו, לנושא הפסיכיאטריה אנחנו תכננו דיון בעוד שבועיים, אבל עכשיו הכול משתנה.

יונתן ארבל: לעניין התפתחות הילד, ואני אגיד רק בקצרה, אכן יש חוק שמחייב החזרים למי שלא מצליח להגיע.

יונתן ארבל: מה שזה גרם זה בריחה של קלינאי תקשורת ושל ריפוי בעיסוק מהמגזר הציבורי למגזר הפרטי.

יונתן ארבל: תור ההמתנה בדרום לפרטי הוא בדיוק כמו התור לציבורי, אותו דבר, אנשים נוסעים רחוק על מנת לקבל את אותם השירותים - - -

מאיר כהן: זה לא מדויק, אני בדקתי את זה.

מאיר כהן: אני חייב להגיד שבוודאי שקלינאי תקשורת יעזבו לסקטור הפרטי כי הכסף שהם מקבלים הוא – הם לומדים, הם מבינים מהר מאוד שהשוק הפרטי הוא שוק שהרבה יותר מתגמל ומול 60 שקלים לשעה ברוטו, כשהן מקבלות 180 ו-200 שקלים, אז חבר'ה, מה לעשות?

מאיר כהן: אתם צריכים לשנות את התעריף.

אלי אלאלוף: זה ברור, זה בגלל ההמתנה.

אלי אלאלוף: הבריחה היא בגלל ההמתנה.

אלי אלאלוף: הורה מודאג עם ילד ישלם הכול כדי לתת לילד מה שמגיע לו.

מאיר כהן: נכון.

מאיר כהן: יש כאן מומחים לזה.

אלי אלאלוף: כן, בבקשה.

יוהן אטלן: יוהן אטלן, מנכ"ל 'מועצת הנגב'.

יוהן אטלן: קודם כל תודה למאיר כהן וחבר הכנסת אלי אלאלוף על הוועדה הזאת, אנחנו מקווים מאוד שהוועדה הזאת תמשיך גם בקדנציה הבאה, כי זאת ועדה מאוד מאוד חשובה.

יעקב ליצמן: קודם כל אתה צריך לראות שהם ייבחרו.

יוהן אטלן: אנחנו דואגים שכמה שיותר חברי כנסת מהנגב ייבחרו, אנחנו חושבים שזו הדרך היחידה לקדם דברים כאלה בנגב.

יוהן אטלן: אנחנו הוכחנו את זה - - -

עבד אל חכים חאג' יחיא: צריך לשכנע את אלי שיהיה מועמד לקדנציה הבאה.

יוהן אטלן: רק דבר קטן.

יוהן אטלן: המושג דרום והמושג נגב הם לא מושגים חופפים.

יוהן אטלן: הרבה פעמים כשאנחנו מציגים נתונים על הדרום אנחנו רואים שם את אשקלון ואנחנו רואים שם את אשדוד, וכשאנחנו מסתכלים על כוח אדם ועל מיטות אנחנו לא לוקחים בחשבון שסורוקה זה בית החולים היחיד שנותן שירות רק לנגב.

יוהן אטלן: אשקלון ואשדוד, מרכז החיים שלהם הוא לא באר שבע והוא לא הנגב ולכן אנחנו צריכים לשים לב לדבר הזה כי הנתונים הם עוד יותר גרועים.

יעקב ליצמן: מתי היית באשקלון בפעם האחרונה?

יוהן אטלן: באשקלון?

יוהן אטלן: אני לא נוטה להגיע, אני גר בדימונה.

יעקב ליצמן: לא, אני מניח שיש לך סטיגמה על אשקלון כי אתה לא ראית את בית החולים.

יוהן אטלן: לא, חס ושלום, אני אומר - - -

יעקב ליצמן: תן לי.

יעקב ליצמן: לא היית באשקלון הרבה זמן, תיסע לאשקלון, תסתכל על בית החולים, זה הבדל שמים וארץ ממה שהכרת לפני שלוש שנים.

יוהן אטלן: אדוני סגן השר, חשוב לי להגיד שאשקלון הוא בית חולים, אין לנו שום מילה רעה להגיד על ברזילי, פשוט לדימונה אשקלון לא רלוונטית.

יוהן אטלן: כמו גם למצפה רמון, כמו גם לירוחם, כמו גם לרהט וכמו גם להרבה מאוד יישובים שנמצאים באזור באר שבע, ולכן סורוקה הוא בית החולים היחיד, ולכן סוגיית בית החולים השני וסורוקה הן סוגיות חשובות.

יוהן אטלן: אז רק כמה שאלות לגבי סורוקה.

יוהן אטלן: אנחנו מבינים שמתוך החלטת הממשלה 2025 שבה היו אמורים לחזק את סורוקה ב-118 מיטות אשפוז, 20 שיקום, 98 כלליות, אתם אומרים שמתוך ההחלטה הזאת 89 מיטות כלליות יושמו ו-20 מיטות שיקום, ובנוסף אליהן עוד 50 מיטות?

מאיר כהן: כן.

יוהן אטלן: אוקיי, זה חדשות מצוינות וטובות ואנחנו נעביר את המסר הזה הלאה.

יוהן אטלן: לגבי בית החולים החדש, אנחנו מבינים שהתכנסה ועדת היגוי והתחילה את העבודה שלה.

יוהן אטלן: היא לא סיימה את העבודה שלה, יצא לא מזמן RFI שפונה לציבור שיגידו איזה סוג של תפעול בית החולים הזה יקבל.

יוהן אטלן: אנחנו רוצים לדעת כמה זמן אתם מתכוונים להמשיך עם התהליך הזה של ה-RFI והאם יש איזה שהוא דד ליין?

יעקב ליצמן: יש סדר היום.

יעקב ליצמן: איך זה עובד?

יעקב ליצמן: זה עובד מסודר כי אנחנו דוחפים וצריכים גם בדרום וגם בצפון, בקרית אתא, בקרית אתא אנחנו רחוקים עדיין, אבל בדרום, בבאר שבע, אנחנו קרובים מאוד מאוד ומתקדמים - - -

אלי אלאלוף: אז אני ארשה לעצמי לחזק את הדיבור של החבר.

אלי אלאלוף: הנושא הזה של בית החולים בבאר שבע, הוא במקרה קו אווירי 1,000 מטר מהבית שלי, אז אני חייב להגיד, אף אחד ברחוב, גם אני ברחוב, אני אוהב את המושג הזה, לא יודע על ההתפתחות ועל התכנון.

יעקב ליצמן: הוא לא צריך לדעת.

אלי אלאלוף: לא, למה?

אלי אלאלוף: כדאי שיידעו, כדאי שנדע.

אלי אלאלוף: לדעתי יש מספר - - -

יעקב ליצמן: אלי, יש דרך גם מתי, יש דרך - - -

אלי אלאלוף: אנחנו רצינו, אבל יש לנו תירוץ, יש בחירות.

אלי אלאלוף: אבל שנבין, דבר כזה, בית החולים, כדאי ללוות אותו כי זה לא בניין פשוט, זה בניין עם השלכות חברתיות מאוד גדולות לאור סוג האוכלוסייה שנמצאת בדרום.

יעקב ליצמן: ראש העיר הקציב את השטח, ראש העיר - - -

אלי אלאלוף: זה מאוד חשוב לעשות את זה - - -

מאיר כהן: בבקשה, אטלן, רק תקצר.

יוהן אטלן: אין בעיה, אנחנו רק רוצים לוח זמנים לדבר הזה, כי חשוב שזה יקום כמה שיותר מהר.

יוהן אטלן: זה כבר היה אמור להתקדם יותר מהר מזה.

יוהן אטלן: אנחנו רוצים לוודא שהקיצוץ התקציבי שהושת על המשרד לא יפגע בדרום, בגלל הנתונים ובגלל הפערים אנחנו רוצים - - -

מאיר כהן: הקיצוץ פוגע בדרום, אבל בסדר, יש דין ודברים שהכסף יחזור וכנראה שהוא יחזור.

יעקב ליצמן: בוא אני אגיד לך יותר בוטה ממה שמאיר כהן אומר את זה, בכל זאת הוא מהדרום.

יעקב ליצמן: הקיצוץ הזה, אנחנו נקצץ בדיוק איפה שמשרד האוצר לא רוצה שנקצץ.

יעקב ליצמן: זה עונה לך על כל השאלות.

מאיר כהן: תודה, אטלן.

מאיר כהן: אנחנו חייבים לשמוע, אדוני היושב ראש ואדוני השר, על המצוקה של הפרא רפואיים, היא תציג את עצמה.

מאיר כהן: היא לימדה אותי הרבה מאז שאני - - -

אלי אלאלוף: גם אותי.

אלי אלאלוף: אני רואה שיש לי רק בעיה.

אלי אלאלוף: יש שלושה דוברים בארבע דקות.

אלי אלאלוף: תגידו לי איך עושים את זה.

עדי רודריגז ברנע: אני יכולה לדבר די מהר, אם תעמדו בקצב אני אשתדל לנצל את היכולת הזאת שלי.

עדי רודריגז ברנע: שמי עדי רודריגז ברנע, אני אמא לשני ילדים עם אוטיזם, אני גרה בדרום, ביישוב ליד באר שבע, מאוד מתחברת למה שאמר יוהן על הנושא של באר שבע והסביבה ומה שקורה באשדוד ואשקלון, זה גם רלוונטי למה שאני אגיד.

עדי רודריגז ברנע: אני רוצה להודות בראשית דבריי, ממש בקצרה, לחבר הכנסת מאיר כהן, בכלל כל הוועדה הזאת, לחבר הכנסת מוטי יוגב, על כל מה שהם עושים בתחום הזה.

עדי רודריגז ברנע: אני רוצה לזרוק כמה מספרים, רק בשביל לסבר את האוזן.

עדי רודריגז ברנע: 120 אנשי מקצוע פרא רפואיים, זה המספר של אנשי המקצוע הפרא רפואיים בדרום נכון ליוני שמציעה קופת חולים כללית בהסדר שרוב תושבי הדרום מבוטחים שלה, לעומת 727 בצפון.

אלי אלאלוף: פרא רפואיים באיזה תחום?

עדי רודריגז ברנע: פרא רפואי בתחום של ריפוי בעיסוק, קלינאות תקשורת, ספורט טיפולי, רכיבה טיפולית, כל הפרא רפואיים.

עדי רודריגז ברנע: אם מסתכלים רק על קלינאות תקשורת יש רק תשעה ויש חמישה מרפאים בעיסוק, חמישה ספקים בהסדר.

עדי רודריגז ברנע: אם נסתכל טיפה צפונה, שם המספרים אחרים, גם פריפריה, 727 לעומת 120, במרכז 1,302.

עדי רודריגז ברנע: אני לא רוצה לבוא לפה כדי לקטר, כבר זעקנו במשך שנתיים, אנחנו ההורים, ועוד עמותות אחרות על המצב הקשה ועל הפערים המטורפים האלה.

עדי רודריגז ברנע: אני הייתי שמחה לשמוע קצת יותר שיח על תשובות ועל פתרונות ויש לי פה פנייה לשני גורמים.

עדי רודריגז ברנע: גורם אחד זה משרד הבריאות, שלפי תפיסתי כתושבת הנגב אמור לדאוג לי ולילדה שלי כדי שאני לא ארגיש שאני אזרחית סוג ב' בגלל שאני גרה בדרום.

עדי רודריגז ברנע: אני הרגשתי את האפליה, בוא נגיד שהבת שלי הרגישה את האפליה עוד מהרחם, אני הייתי צריכה לנסוע לאשקלון בשביל בדיקה של סקירת מערכות, אני בכלל לא גרה קרוב לאשקלון.

עדי רודריגז ברנע: אחר כך כשהיא גדלה ולימים אובחנה עם אוטיזם נאלצנו להרחיק עד לרעננה כל שבוע, כשהיא הייתה רק בת שלוש, כדי לקבל טיפול.

עדי רודריגז ברנע: פשוט אין מענה, אין מענה בדרום.

עדי רודריגז ברנע: הילדים האלה, יש להם חלון הזדמנויות נורא נורא קצר וצר והם נפגעים מאוד מהמצב הזה.

עדי רודריגז ברנע: אז קודם כל משרד הבריאות היה אמור להיות שם, לקרוא את המפה ולראות שאין הכשרה בדרום, אין הכשרה לאנשי מקצוע במקצועות הפרא רפואיים.

עדי רודריגז ברנע: רק לאחרונה המל"ג אישרו פתיחת חוג של ריפוי בעיסוק במכללת ספיר ונפתחה גם תכנית של הפרעות תקשורת במכללת אחווה.

עדי רודריגז ברנע: שוב, מכללת אחווה זה נחמד, אבל זה לא דרום.

עדי רודריגז ברנע: הם יושבים במרכז, הם גם לא מגיעים בכלל, הבוגרים שם גם לא יגיעו לדרום.

אלי אלאלוף: יש לי בעיית זמן.

עדי רודריגז ברנע: אני אשתדל מאוד לקצר.

מאיר כהן: מתוך ה-50 שנרשמו עשרות, כמעט 30, הם תושבי הדרום וזה טוב.

מאיר כהן: ואני בעצמי הלכתי לשכנע בדימונה, בירוחם, בבאר שבע ופגשתי בוגרים שלי מבית הספר ושלחתי אותם ללמוד והם התקבלו ואני שמח על כך.

עדי רודריגז ברנע: אגב, התכנית שם, אין שם אפילו קלינאי תקשורת אחד בכל הסגל האקדמי של אחווה.

עדי רודריגז ברנע: אני חושבת שזה אומר הכול.

עדי רודריגז ברנע: חוג כזה שאין לו קלינאי תקשורת - - -

אלי אלאלוף: מה את רוצה, להרוס?

עדי רודריגז ברנע: לא להרוס, חלילה.

אלי אלאלוף: יש פה את המל"ג, הם יגידו לך שהם בדקו את הכול.

עדי רודריגז ברנע: אני מבקשת תשובות, קודם כל מהמל"ג, שיותר לחוץ לו ללחוץ על בן גוריון, אני עובדת אגב באוניברסיטה - - -

אלי אלאלוף: ומה את עושה אם אוניברסיטת בן גוריון לא רוצה?

עדי רודריגז ברנע: זהו, קודם כל - - -

אלי אלאלוף: אה, אז בבקשה.

אלי אלאלוף: אז אל תהרסי את הקיים.

עדי רודריגז ברנע: אני לא הורסת, אני רוצה לתת דוגמה.

עדי רודריגז ברנע: כשמדינת ישראל החליטה שסייבר זה בעדיפות לאומית כרגע, לימודי סייבר, אז המל"ג הנחית על אוניברסיטת בן גוריון ואני ראיתי במו עיניי את ההקפצה ואת כל הרחש בחש ואת כל הפעילות כדי לאפשר - - -

מאיר כהן: עדי, אנחנו בדרך לשם, אנחנו בדרך לחייב את בן גוריון.

מאיר כהן: בהמשך למה שאלי אמר, המל"ג אישר את הסילבוס של מכללת אחווה, יש שם חבר'ה מהטובים ביותר.

מרדכי יוגב: אלי, הייתי מהראשונים שיזמו איתך.

מרדכי יוגב: דקה ברשותך.

אלי אלאלוף: הזמן הוא זמן, אני מתנצל.

מרדכי יוגב: אלי, תרשה לי דקה, באתי לכאן במיוחד.

אלי אלאלוף: חבר'ה, מעכשיו זה חוקים ש - --

מרדכי יוגב: עזבתי כספים ותקציבים, חצי דקה, תרשה לי.

אלי אלאלוף: נתחיל בחאג' יחיא ואחר כך.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ממש בשני משפטים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הנושא של המיון הקדמי ביישובים הבדואים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני לא אדבר על המצב הקשה של הפזורה והיישובים הלא מוכרים, אבל הנושא של המצ'ינג פשוט לא יאפשר.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אם אני בא לכסייפה, ערוער, תל שבע, חורה, כל היישובים האלה, המצב הסוציואקונומי שלהם הוא 2 ואפילו פחות והם לא יוכלו והם מספיק רחוקים מבאר שבע.

אלי אלאלוף: הבעיה ידועה.

אלי אלאלוף: כן, בבקשה, מוטקה.

מרדכי יוגב: אדוני היושב ראש, אדוני סגן השר והסמנכ"ל וחברי מאיר כהן, שבאמת הוא איש הדרום.

מרדכי יוגב: אני עסקתי בצפון בפערי הבריאות, אבל יזמו החברים שנמצאים פה ולבי איתם לגמרי ואני מקווה שגם בעזרתך נצליח גם בכנסת הבאה, ובעזרת כולם, להמשיך.

מרדכי יוגב: ואני חושב שגם בבין הזמנים, זו חובתנו, אנחנו יחד במשימה.

מרדכי יוגב: בשורה אחת, שורה תחתונה, כולנו מבינים וגם רואים, ופרופ' גרוטו, שעשה את הדוח שממנו גם למדנו, שיש פערים ותושבי הדרום או הצפון שמשלמים אותו דבר מסבסדים בעצם שירותים של המרכז והם חסרים.

מרדכי יוגב: לכן, אני רוצה להגיע לתכלס, אני חושב שנצטרך להבקיע, בעזרתך ובעזרת אחרים, הייתי בעניין הזה עם יושב ראש ועדת החינוך מרגי ועם המל"ג פה, אוניברסיטת בן גוריון צריכה להבין שזו שליחות לאומית בנגב, להכניס את ההכשרות הפרא רפואיות.

מרדכי יוגב: אלה שבאחווה, ואני שמח שחברי משכנע את אנשי הדרום, הם כבר קרובים למרכז והם כבר מוצאים את עצמם קרובים יותר לתל אביב, כפי שדיברו פה על אשדוד ואשקלון, הציר שלהם הוא כבר קרוב לתל אביב, הם כבר פחות יורדים חזרה לדרום.

מרדכי יוגב: ואילו אם הם לומדים בדרום, ליבם בדרום, בסטז' הם בדרום ואחר כך הם גם נשארים יותר בדרום ומשרתים את תושבי הדרום ואת בתי החולים של הדרום ואת כל המקצועות האחרים.

מרדכי יוגב: זאת אומרת זה לא מתחיל בסורוקה, זה מתחיל עוד בהכשרה, כך ראינו, מצאנו, שאלנו, תשאלנו, כולל אנשים שתשאלתי אישית.

מרדכי יוגב: דבר נוסף, ברשותך, עניין התקציב.

מרדכי יוגב: אז יש את סגן השר הבריאות שראה את עצמו כשר הפריפריה, ואני איתו לגמרי, אבל אני חושב שצריך לשים שם יותר ואנחנו צריכים להבקיע את האוצר.

מרדכי יוגב: אינני יודע אם יש פה נציגים של הבריאות באוצר - - -

יעקב ליצמן: יש, יש.

מרדכי יוגב: יש, אז הם צריכים לדעת את זה והם צריכים לבקר שם.

מרדכי יוגב: שירה גרינברג הייתה איתי בצפון וחיה את הדברים וכתוצאה מזה נתנה יותר.

מרדכי יוגב: אני חושב שצריך להביא אותם גם לדרום ולחוש ולדבר עם האנשים הללו.

מרדכי יוגב: הדברים הללו מלב אל לב והם משפיעים על רפרנטים באוצר.

מרדכי יוגב: ובעידוד רופאים ובעידוד פרא רפואיים, צריך לנסות, יצרנו מחשבה של לצאת מהקיבעון של רק חצי מיליון למתמחה, ואם יש מתמחה קליבר שמוכן לעלות לצפון ולרדת לדרום, בוודאי רופאים עולים.

מרדכי יוגב: אני משתדל אישית להמשיך לפעול גם בנושא הזה, גם בוועדת העלייה והקליטה, רופאים עולים, לנסות להפנות אותם לנגב ולצפון.

מרדכי יוגב: כך גם במקצועות הפרא רפואיים.

מרדכי יוגב: ואני אשמח יחד איתך, אלי, אנחנו לא נדלג עליך, להמשיך ולעזור בנושא הזה.

מרדכי יוגב: מבחינתי ומבחינת מאיר, גם כשרים וכסגני שרים או כחברים בוועדה, הנושא מאוד נגע לליבנו ואנחנו נרצה להמשיך ולעסוק בו.

אלי אלאלוף: אוקיי, אני מודה.

אלי אלאלוף: אני ממש מתנצל, חשבנו שדיון של שעה וחצי יספיק, זה ברור שזה לא מספיק, אבל אני רוצה להודות באמת לך, אדוני סגן השר, על הידע שלך ועל הבקיאות בצורך לשפר את המצב בדרום, גם אם הוא טוב יותר מאשר לפני מספר שנים.

אלי אלאלוף: מאיר, בראבו לך, כאיש הדרום הנושא הזה מאוד קרוב אליך, אחרי החינוך.

אלי אלאלוף: אני מתנצל שלא קיבלנו מהמל"ג את הדיווח שלו, אני אשמח לקבל אותו בכתב אם תוכלו להעביר לנו בכתב ונפיץ את זה באמצעות הוועדה לכולם.

אלי אלאלוף: לנציגי התושבים, שזה בעיניי הנציגים האותנטיים האמיתיים, גם אם יש טיפה מרירות, האתגר עוד לפנינו וגם כמתנדב אני מוכן להמשיך בעתיד להיות איתכם ומאיר יודע את הכתובת, היא לא מוסתרת, עדיין לא, ובהצלחה לכולם ותודה לכם.

מאיר כהן: תודה לך.