ועדת הכספים, כנסת 20, פרוטוקול מספר 1184, 2018-12-11 12:00

משה גפני: בוקר טוב.

משה גפני: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכספים.

משה גפני: אני מקדם בברכה את ממלאת מקום הנגיד נדין טרכטנברג.

משה גפני: אנחנו מקדמים אותך בברכה.

משה גפני: ברוכה הבאה.

משה גפני: אני לא יודע אם נקבל את העמדה שלך, אולי כן ואולי לא אבל אנחנו מכבדים אותך.

משה גפני: מה אתה רוצה עכשיו?

משה גפני: הצעה לסדר.

איתן ברושי: אדוני היושב ראש, חברי הכנסת, משהו קצר: 1.

איתן ברושי: היתה אמורה להתקיים השבוע ישיבה של ועדת הכספים בנושא אישור התקנות של הפיצויים לעוטף עזה.

איתן ברושי: אני רואה את זה כמחדל גדול, לא שלך כמובן, אלא של האוצר והממשלה ורשות המסים כמובן, דבר שאני צפיתי אבל אני - -

משה גפני: זה חידוש גדול מה שאתה אומר עכשיו אבל רק שתדע, לפני זה: זה היה על סדר היום - -

איתן ברושי: אני יודע.

איתן ברושי: אני אפילו בדקתי למה זה ירד.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: תמונת המצב היא שאנחנו מאפשרים להם עוד כמה ימים כדי להביא את התקנות.

משה גפני: לכן אנחנו שמים את זה אבל אנחנו לא נחכה יותר.

איתן ברושי: אז אני אשלים את המשפט: היושב ראש מכיר אותי, אני לא מאלה שאוהבים להגיד "אמרתי לכם".

איתן ברושי: אני מהצד שעושה ומשתדל פחות לדבר אבל אני צפיתי את זה, ואני אומר פה לנוכח השידור הישיר: זו הונאה אחת גדולה ולא יהיה פה שום דבר משום שהשנה נגמרת, אין מקדמות, לא קיבלו טפסים.

איתן ברושי: שהמשנה לנגידה תשמע איך מתנהלת הממשלה.

קריאה: הנגידה.

קריאה: ממלאת מקום הנגידה.

איתן ברושי: אוקי, זה לא הנושא.

משה גפני: מה אתה רוצה שהיא תעשה?

משה גפני: שהיא תפיל את הממשלה?

איתן ברושי: היא היתה אולי עושה את זה.

איתן ברושי: אני רוצה לדבר ואומר שזו תקלה וזה מחדל, והאנשים האלה מטלפנים אלי, אנשים מדברים, גם גפני יודע.

איתן ברושי: אנשים מתמוטטים, קורסים, והמדינה מדברת ומשבחת את עמידתם אבל היא לא עומדת בשום התחייבות.

איתן ברושי: ובאותה נשימה – אדוני היושב ראש, כתבתי לך מכתב, אם אתה עובר על הדואר, ביקרתי ביום ראשון בגבול הלבנון ונפגשתי עם תושבים בישובים וראשי רשויות.

איתן ברושי: אני גם אהיה ביום חמישי בגזרה המערבית.

איתן ברושי: המנהרות מתחלקות על כל הגזרות.

איתן ברושי: אני רוצה להגיד לך שאני מבקש שתיזום פה דיון, שלא נחזור על התקלות של עכשיו.

איתן ברושי: יש שם נזקים, אין שם תיירות - -

משה גפני: עברתי על המכתב שלך.

איתן ברושי: - - יש פירות על העצים, עשו שטחים סגורים.

איתן ברושי: עוקרים מטעים.

איתן ברושי: בשם הביטחון אנחנו תמיד מתייצבים אבל בשלב מסוים, כשהכוחות יורדים לבסיסים, נשארים החקלאים.

איתן ברושי: החקלאים והמתיישבים הם צבא הקבע אבל במדים של חקלאי.

איתן ברושי: תודה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: יש לי מה להעיר על ההצעה הזאת לסדר אבל היות ואני מכבד את מה שאתה אומר ואני חושב שחלק מהדברים גם נכונים אז אנחנו נישאר עם ההודעה שלך.

משה גפני: אנחנו בקשר עם רשות המסים, אנחנו בקשר עם משרד האוצר.

משה גפני: להגיד לך שאני מרוצה מהתפקוד שלהם?

משה גפני: התשובה היא לא אבל דיברתי עם ערן יעקב אתמול בטלפון, והוא שולח את התקנות כדי שנוכל להפיץ אותן בין חברי הוועדה, שיעברו על התקנות האלה אצלנו כדי לראות האם זה באמת שיפור, כפי שנאמר בישיבה הקודמת, ולראות מה השיפורים ומה חסר.

משה גפני: זה שזה נדחה בשבוע, אני רוצה שתיזכר שבפעם הקודמת היה גם כן – יש שיפורים היום, בתקנות, כפי שאנחנו מבינים, כפי שזה נאמר כאן בוועדה, ואנחנו נעשה את מה שאפשר.

משה גפני: לא נשאיר את זה ככה.

איתן ברושי: תודה.

משה גפני: ועד תחילת שבוע הבא אני מקווה שאנחנו נסיים את זה.

משה גפני: אנחנו ממשיכים בהצעת חוק הבנקאות (רישוי) (תיקון – עידוד תחרות בשוק האשראי), שמוביל חבר הכנסת רועי פולקמן, וגם אנחנו הצטרפנו לזה, גם יואב קיש וגם אני.

משה גפני: אני מבקש – אני מבין שהכנתם הצעה כפי שדובר בפעם הקודמת - -

שגית אפיק: אין לנו את ההערות שעלו.

שגית אפיק: אני אגיד ממש בקצרה: אין לנו את ההערות שעלו בדיון האחרון, גם מטעם הגופים וגם מטעם בנק ישראל, וגם את עמדת משרד האוצר ועמדת המציע, שזה הנוסח עצמו שמופיע בשחור.

שגית אפיק: ב"עקוב אחר שינויים" ניסינו להציע פשרה - -

משה גפני: תגידי צבעים.

שגית אפיק: אמרתי ב"עקוב אחר שינויים" ואפור עם קו מתחת – מופיעות גם ההערות וגם איזה שהוא ניסיון לפשרה, שזה בעצם לקחת את ההסכמה שניתנה על ידי בנק ישראל ל-10 מיליארד, כשאם רוצים לעלות מעבר לסכום הזה, זה ידרוש את הסכמת הנגיד והסכמת הוועדה עד 20 מיליארד, שזה דבר שנותן גם איזה אופק, שהבנו שמדובר עליו כי ממה שאנחנו התרשמנו בדיון האחרון, ההגעה לסכום הגבוה גם של 10 מיליארד היא לא הולכת לקרות מחר בבוקר ואולי אפילו לא בשנים הקרובות מאוד.

שגית אפיק: חשבנו שאם יהיה 20 מיליארד - -

משה גפני: מה יש היום הכי גבוה?

שגית אפיק: בחוק?

שגית אפיק: חמישה מיליארד.

שגית אפיק: למעשה היה - -

רועי פולקמן: לא, בנוסח הכחול - -

שגית אפיק: כמה יש היום בשוק?

מיקי קהן: ארבעה מיליארד כולם ביחד.

קריאה: זה לא נכון.

משה גפני: רגע, אסור להגיד פה את המילה "לא נכון".

משה גפני: לא תמיד אבל כשאין רשות אז אסור להגיד.

משה גפני: צריך לבקש רשות.

משה גפני: שאני לא אצטרך להוציא אנשים כי המושגים שלי במיליארדים הם קצת בעייתיים אז אני מבין שיש מתח כשמדברים על הרבה כסף.

משה גפני: אני מבקש שבוועדה זה ייכנס למסלול של דיון מתורבת ונורמלי.

שגית אפיק: אני רוצה להגיד מה יש בחוק הקיים.

שגית אפיק: המצב הקיים, יגידו משרד האוצר ובנק ישראל.

שגית אפיק: בחוק הקיים, וזה תיקון שנעשה בוועדת הרפורמות, ולפי התיקון הזה היו שניים וחצי מיליארד עם אפשרות להעלות על ידי שר האוצר לחמישה מיליארד.

שגית אפיק: נדמה לי שביולי, שר האוצר העלה את הסכום לחמישה מיליארד.

שגית אפיק: זאת אומרת, ממש לאחרונה הסכום גדל לחמישה מיליארד.

שגית אפיק: זאת הסיטואציה.

משה גפני: כפיר, אתם יודעים להגיד לנו מה קורה ומה העמדה שלכם?

כפיר בטאט: כן.

כפיר בטאט: אז קודם כל - -

משה גפני: קודם כל עובדות, שנדע איפה אנחנו עומדים.

כפיר בטאט: מבחינת מה שקורה בשוק, היו כמה וכמה גיוסים באמצעות הכלי הזה.

כפיר בטאט: אני מדגיש – הכלי הזה הוא כלי לגיוס באופן שכיר בשוק.

כפיר בטאט: עדין כמובן יש גיוסים בהלוואות פרטיות והלוואות מהבנקים שנותנים לאותם גופים בלי קשר.

כפיר בטאט: לעניין הגיוסים שהיו אגב החוק הזה – היתה חברה אחת שגייסה כמה מאות מיליונים והיתה חברה אחת שגייסה מעל מיליארד.

כפיר בטאט: אבל מה שחשוב מאוד להדגיש זה שבעקבות חקיקה שנעשתה כאן, בכנסת, ביוזמת הממשלה, יש לנו שני שחקנים מאוד משמעותיים שנכנסים לתוך התחום הזה שנקרא "חוץ בנקאיים", שזה כמובן חברות כרטיסי האשראי, שמראש הם נכנסים עם גודל הרבה יותר משמעותי מאשר החברות האחרות שנמצאות כיום בשוק שאינן בנקים.

כפיר בטאט: ולכן, הקפיצה הזאת נדרשת, ולכן להסתכל על ההיסטוריה של מה שהיה עד עכשיו זה קצת מטעה במובן הזה.

כפיר בטאט: לכן עמדתנו היא כפי שהצגנו גם בפעם הקודמת: צריך להגדיל את התקרה לסך של 20 מיליארד כדי לאפשר להם את אותו אופק, שהם יוכלו לבנות גם את המודלים העסקיים שלהם על מנת שבאמת נאפשר להם להתחרות באותם גופים שהיום מספקים להם את מרבית ה - -

משה גפני: יש היום מישהו עם 20 מיליארד שקל?

כפיר בטאט: 20 מיליארד שקל גיוסים?

כפיר בטאט: לא, כמובן שלא כי - -

משה גפני: אז למה הם לא יכולים - - -

שגית אפיק: יש מישהו עם עשרה?

כפיר בטאט: גיוסים אין.

כפיר בטאט: שוב אם אנחנו מסתכלים על גיוסים, אין כי זה אסור בחוק.

משה גפני: לא הבנתי.

משה גפני: אתה עושה לא והוא עושה כן.

משה גפני: אז אולי תגידו מה המצב?

מיקי קהן: מתוך 270 חברות - אני מהאגף הפיננסי, חטיבת המחקר בבנק ישראל.

משה גפני: רגע, שנייה.

משה גפני: ברשותך, בוא תיתן לכפיר להשלים.

משה גפני: אני גם רוצה לדעת מבחינת העובדות כי זה משנה מאוד את ההחלטה, צריך לדעת על מה אנחנו מדברים.

משה גפני: האם אנחנו מדברים על דבר עתידי - -

רועי פולקמן: שניה גפני, רק חידוד אחד שחשוב לי להגיד אותו: אנחנו עוסקים בהסתכלות צופה פני עתיד.

רועי פולקמן: כלומר - -

משה גפני: אני הבנתי.

רועי פולקמן: רגע, שנייה.

רועי פולקמן: כל המהלך היה שבו יצרנו במאמץ רב את ההפרדה של כרטיסי האשראי מהבנקים כדי שיתחרו בבנקים.

רועי פולקמן: עכשיו, הצפי הוא שברגע שהכרטיסים המופרדים יצאו לדרך, כל עוד הם מגייסים אשראי יקר שתלוי בבנקים, הם לא יהיו תחרותיים כי האשראי שהם יתנו לציבור ולעסקים הקטנים יהיה לא תחרותי.

רועי פולקמן: הצפי, כפי שאני מבין אותו ויש פה את אנשי המקצוע מבנק ישראל וממשרד האוצר הוא שמהתחלה, כשכרטיסי האשראי המופרדים יופעלו, הם יצטרכו לעבור את ה-10 מיליארד בגיוסים.

רועי פולקמן: עכשיו אפשר להתווכח אם זה 10,11,12,14 אבל יצטרכו לעבור.

רועי פולקמן: אז קודם כל, בוודאי שההצעה של ה-10 מיליארד היא "נון סטרטר", אין כאן בכלל דיון, זה לא מטרת החוק הזה.

רועי פולקמן: השאלה אם צריך מנגנון או לא צריך מנגנון - יש בחוק הזה עוד הרבה תיקונים שצריך לעשות אותם.

רועי פולקמן: הערנו וגם נתייחס אליהם בהמשך.

רועי פולקמן: יש לי הערות על מגבלה שקיימת או לא קיימת לאיזה היקף חברות אפשר להלוות.

רועי פולקמן: יש את נושא השיעבודים לנדל"ן אבל כל המטרה של החוק הזה היא לשחרר את האופק צופה פני עתיד ולכן, המצב הקיים לא רלוונטי אלא הערכות לעתיד.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: כפיר, אני אמקד את השאלה ולא סתם:

משה גפני: אני רוצה לדעת בסוף האם אנחנו לוקחים את הנוסח הכחול ומעבירים אותו לקריאה ראשונה?

משה גפני: האם אנחנו מציעים פשרה, כמו שהציעה היועצת המשפטית, ללכת לדבר מדורג והאם אנחנו דנים בעניין הזה?

משה גפני: לכן, חשובות העובדות שאני לא כל כך מכיר אותן.

משה גפני: אתם מכירים אותן גם בבנק ישראל וגם במשרד האוצר אז אני מתחיל אתך.

משה גפני: תגיד לי, את מה שרועי אמר אני מבין.

משה גפני: זה לא חוק שבא להגיד: אנחנו עכשיו מסדרים את מה שקיים.

משה גפני: אנחנו רוצים שהקיים יתרחב, שהקיים ילך גם לנקודות נוספות, לחברות נוספות.

משה גפני: אני שואל מה המצב היום?

משה גפני: לא הצופה פני עתיד, אחרי זה תגיד הצופה פני עתיד.

כפיר בטאט: מבחינת הגופים החוץ-בנקאיים שמגייסים באמצעות החוק הזה היום - המצב הוא כזה שחברה אחת גייסה כמה מאות מיליונים וחברה אחת גייסה מעל מיליארד.

כפיר בטאט: כן, זה טיפה צופה פני עתיד אבל דברים שכבר נעשו זה הפרדת חברות כרטיסי האשראי, שהן נכנסות לתוך העולם הזה של חברות חוץ-בנקאיות שכבר לא נחשבות תאגיד בנקאי ולכן, סעיף 21 זה בדיוק הסעיף שרלוונטי אליהן, מי שאינו חייב ברישיון בנקאי.

כפיר בטאט: היום, כבר היום המאזן האשראי של חברות כרטיסי האשראי – הם פה, אולי הם יגידו במדויק, אבל הוא עולה על כמה וכמה מיליארדים.

כפיר בטאט: אם בסופו של דבר המטרה שלנו זה לנתק את הקשר שיש היום בין החברות האלה במובן הזה שאת הכספים הן לוות מהבנקים או מגופים מוסדיים עם איזו שהיא פרמיה נוספת על אי הנזילות, המטרה של החוק הזה לאפשר להם לגייס את אותם כספים כדי לתת את אותו אשראי שכבר היום נמצא – ושוב, אני לא רוצה להגיד מספר לא מדויק אבל עולה על כמה וכמה מיליארדים טובים - לגייס את הכסף הזה שמהווה החומר גלם שלהם על מנת לתת את אותו אשראי שאנחנו רוצים שבאמצעותו הם יתחרו בבנקים ולכן, כבר כיום זה נראה שהם יצטרכו את אותו סכום גבוה מעל 10 מיליארד.

משה גפני: ואתם מבקשים להצטרף לעניין הזה של ה-20 מיליארד.

משה גפני: לא ללכת נניח על 10 מיליארד ולאפשר להעלות את זה בהמשך לפי הצרכים, איסור של שר האוצר או דברים מהסוג הזה, ולא שאני מציע.

משה גפני: אני אומר, ותכף נשמע את בנק ישראל.

משה גפני: אני מבין שיש להם מהדיון בוועדה הקודמת, יש להם השגות לגבי העניין הזה.

משה גפני: אני לא מציע עוד כלום, אני רוצה לשמוע את כולם.

כפיר בטאט: שר האוצר כבר התבטא בישיבה ספציפית עם הנגידה בעניין הזה ותמך ב-20 מיליארד.

כפיר בטאט: אני חושב, וציינתי את זה גם בפני הלשכה המשפטית של הוועדה, שכל דבר שמייצר משהו שכבר כיום שר האוצר חושב משהו מסוים ומייצר איזה שהם טקטים נוספים של בירוקרטיה, בין אם זה צו או התייעצות או דברים נוספים שדוחים בכל אופן את מועד החתימה הרשמית על כך שהמספר הוא יותר גבוה, יוצר את אותו חוסר ודאות לחברות שזה בדיוק נוגד את מה שאנחנו רוצים לייצר פה.

משה גפני: טוב.

משה גפני: בבקשה, בנק ישראל, נגידת הבנק.

נדין בודו טרכטנברג: תודה.

נדין בודו טרכטנברג: קודם כל, תודה שאתם מקבלים אותי כל כך בכבוד.

משה גפני: כן, מגיע לך.

נדין בודו טרכטנברג: אני רוצה להסביר גם למה ראיתי שחשוב שאני אבוא לדיון הזה, כי ההצעה לדיון שיש כיום, שונה ולא תואמת להסכמה שהיתה אז עם הנגידה פלוג ושר האוצר.

נדין בודו טרכטנברג: אז אני רוצה להזכיר על מה היתה ההסכמה: ההסכמה היתה לאפשר - ופה היה גם קצת בלבול בדברים שאנחנו דיברנו.

נדין בודו טרכטנברג: יש סוג הגיוס ויש גודל סך הכל המאזן של החברות האלה.

נדין בודו טרכטנברג: ההסכמה היתה שנאפשר לגופים האלה מאזן עד 10 מיליארד שקל, בכפוף להקמה והפעלה של הוועדה לנציבות פיננסית מצד אחד, ולפיקוח יציבותי דה-פקטו על ידי הרשות המפקחת על הגופים האלה, שזו כמובן רשות שוק ההון.

משה גפני: טוב שהעברנו את החוק הזה בסוף.

נדין בודו טרכטנברג: נכון, קודם כל זה חשוב אבל צריך גם להקים ולהפעיל וצריך גם לתת את הזמן - -

משה גפני: זה יכול היה גם לא לעבור.

נדין בודו טרכטנברג: זה גם היה יכול לא לעבור אבל זה לקח את הזמן והגיע בדיוק בזמן.

רועי פולקמן: זה לא במקרה.

רועי פולקמן: אנחנו משתדלים להיות מתואמים.

נדין בודו טרכטנברג: נכון, אז החוק עבר.

נדין בודו טרכטנברג: אנחנו שמענו קודם את חבר הכנסת שהתלונן על זה שהממשלה אמרה משהו ובפועל עדין לא ראינו את זה, ופה יש את החוק של הוועדה ליציבות הפיננסית שקמה.

נדין בודו טרכטנברג: חשוב שהוועדה תקום ותתחיל לעבוד ואותו דבר, שהמפקח על שוק ההון, שהוא יוכל לפתח את הפיקוח היציבותי על הגופים האלה.

נדין בודו טרכטנברג: אני רוצה להזכיר כמה דברים לגבי ההצעה לדיון היום: 1.

נדין בודו טרכטנברג: כמובן שאנחנו מדברים על שינוי מאוד מהותי בחוק בנקאות (רישוי), כאשר מטרתו, ופה אני מסכימה אתך, מטרתו לאפשר לגופים אחרים, ליותר גופים להיכנס לתחום מאוד רווחי של מתן אשראי.

נדין בודו טרכטנברג: זה תחום רווחי ולכן יש הרבה גופים שרוצים להיכנס לזה אבל זה גם תחום שכרוך בהרבה סיכונים, ולפעמים הסיכונים גם סמויים.

נדין בודו טרכטנברג: ההצעה לדיון מעלה את הסיכונים בבת-אחת מכמה זוויות: 1.

נדין בודו טרכטנברג: לא מ-10 מיליארד, פתאום אנחנו כבר על 20 מיליארד של כל גוף ולכן, הגודל עצמו כמובן מכניס יותר סיכון.

נדין בודו טרכטנברג: 2.

נדין בודו טרכטנברג: סוג המימון – סוג המימון זה לאפשר להנפיק ניירות ערך מסחריים, זה סוג המימון שבדיוק מגדיל את הסיכון והייתי אומרת שזה הסיכון המרכזי שתמיד יש במערכת הבנקאית, ואני רוצה להגיד כמה מילים לגבי זה כדי שנבין מה זה הסיכון הזה של סוג המימון הזה: סוג המימון או הסיבה שמערכת בנקאית יכולה להיות שברירית היא בעצם שמצד אחד המוסדות מגייסים כסף קצר ומלוות ארוך.

נדין בודו טרכטנברג: ומה שנקרא "טיים טרנספורמיישן" הזה, זה הסיכון המרכזי, שהוא סיכון נזילות של המערכת הבנקאית.

נדין בודו טרכטנברג: ולכן, יש טלאי על טלאי של הוראות, של רגולציות, כדי לצמצם את הסיכון הזה.

נדין בודו טרכטנברג: זה, דרך אגב, הסיכון שמתממש לצערנו פעם אחר פעם במשברים הפיננסיים.

נדין בודו טרכטנברג: זה מה שהיה בארצות-הברית, זה מה שהיה באירופה.

נדין בודו טרכטנברג: הדבר הזה של ה"טיים טרנספורמיישן", זה מה שמכניס את הסיכון.

נדין בודו טרכטנברג: עכשיו לא רק שאנחנו מגדילים את הסכום שהחברות האלה יכולות לגייס אלא גם סוג המימון משנה.

נדין בודו טרכטנברג: אני רוצה להגיד שסוג הסיכון הזה הוא סיכון שדורש מהמפקח ניטור מתמיד והתערבות בהוראות מאוד ספציפיות כי זה באמת הסיכון המרכזי.

נדין בודו טרכטנברג: המפקח על שוק ההון, שהוא מפקח רציני ביותר, מפקח כיום על חברות שסוג הסיכון שם אינו קיים.

נדין בודו טרכטנברג: מה שאנחנו קוראים "מוסדי", חברות הביטוח, הפנסיה וכולי, אין להם את הסיכון הזה.

נדין בודו טרכטנברג: הם בדיוק במצב ההפוך – הם מגייסים ארוך ונותנים הלוואות קצר.

נדין בודו טרכטנברג: ולכן, זה לא סוג הסיכון שיש ניסיון ברשות.

נדין בודו טרכטנברג: הדבר השלישי שאנחנו גם - -

משה גפני: לא הבנתי, אז רשות שוק ההון לא תוכל לפקח?

נדין בודו טרכטנברג: הוא יוכל לפקח, הוא מתכונן לפקח.

נדין בודו טרכטנברג: דה-פקטו עדין הוא לא הוציא שום הוראה, עדין אין לו ניטור של החברות האלה, אין לו יכולת - -

משה גפני: עוד אין חוק כזה, יש את החוק הקיים.

נדין בודו טרכטנברג: יש חוק ויש דה-פקטו, נכון, וזה לוקח זמן.

נדין בודו טרכטנברג: אני בטוחה שהם עובדים על זה, יושבים על זה, והם בטח גם ילמדו חלק מהגופים האחרים ש - - - בצורה הזאת אבל כיום זה עדין לא קיים.

נדין בודו טרכטנברג: דה-פקטו זה לא קיים.

נדין בודו טרכטנברג: הדבר השלישי שההצעה הזאת גם מכניסה יותר סיכון זה סוג ההלוואות.

נדין בודו טרכטנברג: זה גם הגודל, זה גם סוג המימון וגם סוג ההלוואות - -

משה גפני: כן, אמרת את זה, ברור.

נדין בודו טרכטנברג: - - והדבר השלישי זה העיתוי.

נדין בודו טרכטנברג: העיתוי, ואת זה אני רוצה להדגיש: העיתוי זה לפני ההקמה וההפעלה של הוועדה ליציבות פיננסית, שבדיוק שאמורה להיות מסוגלת להסתכל על כל המערכת הפיננסית.

נדין בודו טרכטנברג: זה גם לפני הפיקוח היציבותי, שהוא יהיה ברשות שוק ההון אבל הוא עדין לא קם.

נדין בודו טרכטנברג: מבחינת העיתוי, זה מה שנקרא באנגלית: "אין דה בסט אוף טיים".

נדין בודו טרכטנברג: מה זה "דה בסט אוף טיים"?

נדין בודו טרכטנברג: כיום יש ביטוי מאוד ידוע בקרב – לא רק בבנקים המרכזיים אלא באנשי הפיננסים, שאומרים שההלוואות הגרועות יותר, נותנים אותן בזמנים הטובים ביותר.

נדין בודו טרכטנברג: ואנחנו בזמנים הטובים ביותר.

נדין בודו טרכטנברג: אנחנו בתקופה שהצמיחה איתנה, שהאבטלה ברמה נמוכה, שהריבית ברמה נמוכה ולכן, אנחנו בתקופה שזה בדיוק התקופה שבה נותנים את ההלוואות הגרועות ביותר כאשר הדברים האלה ישתנו.

משה גפני: זה לא מחקר מדעי, זה סטטיסטיקות.

נדין בודו טרכטנברג: זה סטטיסטיקה וגם הייתי אומרת שזה ניסיון של אנשים שהיו הרבה שנים בשוק.

נדין בודו טרכטנברג: ולכן, הסיבה שאנחנו מאוד לא אוהבים את ההצעה הזאת זה שקודם כל, היא לא תואמת את ההסכם שהיה בין נגידת הבנק ושר האוצר דאז ושנית, שזה נעשה - -

רועי פולקמן: חבל, יכול להיות שלא היינו צריכים להעביר את הוועדה ליציבות פיננסית לפני שבוע כי - - -

משה גפני: רגע, אתה אל תדבר על הוועדה ליציבות פיננסית כי יש לי מה לומר בעניין הזה.

רועי פולקמן: לא, כי היו הסכמות, זה עבר וזה לא עבר.

מיקי לוי: הצבעת בעד זה?

רועי פולקמן: ברור שהצבעתי בעד כי גם היתה רביזיה שאני הסרתי כדי שזה יקרה.

רועי פולקמן: שלא יהיו אי הבנות, כי אני הייתי חלק מה - - - שזה יאושר אבל זה יאושר והוועדה תקום - - -

משה גפני: רועי, בוא נתקדם.

משה גפני: אני רוצה לאפשר לעוד כמה שרוצים להתייחס לעניין הזה, ובסוף הדיון הזה תהיה הצבעה.

נדין בודו טרכטנברג: לכן, לי ולנו נראה שכמות הסיכונים שמכניסים היום, לפני ההקמה של הוועדה ליציבות פיננסית, לפני שרשות שוק ההון תתחיל לבנות את הכלים, להוציא את ההוראות, לפתח את מערכת הניטור שתאפשר לעשות פיקוח יציבותי, זה להגדיל בהרבה את הסיכונים.

משה גפני: אני לא מעיר על הדברים שלך, אני מכבד אותם אבל אני רק רוצה להעיר על הוועדה ליציבות פיננסית – היות ואנחנו כאן, בוועדה היינו מעורבים, בעניין הזה מעולם לא עלתה הטענה הזאת בדיון.

משה גפני: עכשיו את אומרת - -

רועי פולקמן: שיש טיימינג.

רועי פולקמן: שזה עובר אבל אחרי שהעברנו צריך לחכות אולי חודש, אולי שנה אולי שנתיים.

שגית אפיק: לא, היא לא מדברת על הדיונים אצלך.

שגית אפיק: היא מדברת על הדיונים ועל ההסכמות שהיו בוועדת הרפורמות.

רועי פולקמן: לא, עכשיו הטיעון החדש זה לא רק שעבר החוק, עכשיו צריך לחכות שיפתרו.

קריאות: - - -

משה גפני: אני הבנתי.

כפיר בטאט: אני רוצה להגיד מילה על זה.

משה גפני: לא, אין מילה.

משה גפני: לא.

משה גפני: קודם אני אומר מילה עם כל הכבוד.

משה גפני: מספיק היו לנו פה הצגות.

משה גפני: כאשר היה הדיון על ועדת הרפורמות עלו טענות שאנחנו בסופו של דבר קיבלנו אותן.

משה גפני: היתה מחלוקת בהתחלה לגבי הוועדה של היציבות הפיננסית.

משה גפני: היתה מחלוקת כן טוב, לא טוב, צריך כך, צריך אחרת.

משה גפני: היה פה דיון מקצועי.

משה גפני: בסופו של דבר, אנחנו השתכנענו, כל חברי הוועדה שהשתתפו בדיונים האלה, אנחנו השתכנענו שצריך את הוועדה ליציבות פיננסית.

משה גפני: לא עלה מעולם בדיונים בוועדה, ועמד על סדר היום החוק הזה, הוא אושר נדמה לי בוועדת שרים.

משה גפני: שר האוצר התבטא בזכותו.

משה גפני: לא אמר מישהו שאנחנו צריכים דחוף את הוועדה ליציבות פיננסית מכיוון שאם החוק הזה יעבור בצורה כזאת או אחרת, אנחנו צריכים להמתין לוועדה הזאת.

משה גפני: היציבות הפיננסית היא גורם משמעותי כפי שאת הסברת בטוב טעם.

משה גפני: לא אמרו לנו את זה.

משה גפני: אנחנו לא חשבנו שזה נושא.

משה גפני: היה נושא אחר לחלוטין, זר לגמרי לדברים שאת אמרת מבחינה מקצועית - האם יש מעורבות של ועדת הכספים ברגע שיש משבר כלכלי רציני, שיגרום לכך שייקחו כסף מהציבור?

נדין בודו טרכטנברג: אז אולי לא הבנתם אותי נכון.

נדין בודו טרכטנברג: ..

משה גפני: הבנתי, הבנתי.

נדין בודו טרכטנברג: לא, מה שאני רוצה להגיד הוא שהחשיבות של ההקמה של הוועדה ליציבות פיננסית לא קשורה לחוק הזה, לתיקון של החוק הזה.

נדין בודו טרכטנברג: גם ללא זה יש חשיבות רבה להקמה של הוועדה ליציבות פיננסית.

משה גפני: מה שהיא אומרת עכשיו, שהוועדה ליציבות פיננסית, צריך לתת לה להתארגן.

קריאות: לא, ממש לא.

שגית אפיק: לא, זה לא מה שהיא אומרת.

שגית אפיק: היא אומרת שהיתה הסכמה בזמן שנחקק התיקון בוועדת הרפורמות, שאם ירצו להעלות לסכומים גבוהים יותר ממה שנחקק, יצטרכו להמתין.

שגית אפיק: זאת ההסכמה שהיא אומרת שנעשתה.

שגית אפיק: אני לא יודעת, לא הייתי שם.

רועי פולקמן: אני לא הבנתי מהנגידה, האם את אומרת שרק הקמנו אותה ולוקח זמן להתארגן.

רועי פולקמן: זה מה שאני שמעתי.

שגית אפיק: נכון, כדי לפקח - - -

משה גפני: זה מה שהיא אומרת, שצריך לחכות ולראות.

נדין בודו טרכטנברג: החוק עבר, יו"ר הוועדה עוד לא הגיע, הוא יגיע בצהריים.

נדין בודו טרכטנברג: זה לגבי הוועדה ליציבות פיננסית.

נדין בודו טרכטנברג: אני חושבת שהנקודה החשובה יותר היא ההתארגנות הנדרשת בראשות שוק ההון.

נדין בודו טרכטנברג: שוב, הגופים שעד היום רשות ההון מפקחת, ומפקחת ברצינות ועם הרבה הרבה יכולת הם גופים שאינם חשופים לסוג הסיכונים שעליהם עכשיו אנחנו מדברים.

נדין בודו טרכטנברג: ולכן, הרשות לשוק ההון צריכה כן להתארגן, צריכה להוציא הוראות לגבי זה, צריכה לנתב את הנתונים.

נדין בודו טרכטנברג: בלי זה, אין לה יכולת לפקח.

רועי פולקמן: לא בטוח.

רועי פולקמן: הם העידו לפנינו בוועדה לחקירה שהם בתהליכים מתקדמים של הדבר הזה.

נדין בודו טרכטנברג: הם בתהליכים.

רועי פולקמן: אז מה?

רועי פולקמן: נחכה למתי?

רועי פולקמן: לשני חוזרים, לעשרה חוזרים?

רועי פולקמן: העידו בפנינו שהם מתארגנים לזה.

רועי פולקמן: דיברנו ארוכות על ארביטראז' רגולטורי.

משה גפני: איפה דיברתם איתם?

רועי פולקמן: בוועדת החקירה בנושא האשראי ללווים גדולים.

נדין בודו טרכטנברג: בוא נגיד שאני לא יודעת איך אתה פועל בחיים האישיים שלך.

נדין בודו טרכטנברג: אני קופצת למים לא כאשר אומרים לי יהיו מים בבריכה.

נדין בודו טרכטנברג: אני בודקת אם יש מים בבריכה, אז אני מוכנה לקפוץ.

נדין בודו טרכטנברג: אני לא קופצת - - -

רועי פולקמן: בעולם הרפורמות זה לא עובד ככה.

משה גפני: הבנו.

משה גפני: תודה רבה.

כפיר בטאט: כבוד היושב ראש, אני יכול רק להבהיר משהו אחד?

כפיר בטאט: מדברי הנגידה, ואני לא רוצה לדבר על הנתונים המקצועיים שכבר דנו לגביהם אבל משתמע כאילו ששר האוצר או משרד האוצר הפרו הסכם מול נגידת בנק ישראל אז רק חשוב לי לבוא ולציין: היתה ישיבה עם הנגידה.

כפיר בטאט: בנק ישראל הציג את עמדתו לעניין ה-10 מיליארד, לעניין הנע"מים.

כפיר בטאט: משרד האוצר הציג את עמדתו מצד שני.

כפיר בטאט: הוסכם שהולכים ככה לוועדת שרים.

כפיר בטאט: בוועדת שרים, בהסכמה עם בנק ישראל, נאמר שבנק ישראל מסכים ל-10 מיליארד, משרד האוצר סבור 20 מיליארד וכן, כפי שהנגידה אמרה, ממתינים להעברת הוועדה ליציבות פיננסית לפני שמקדמים את החוק.

כפיר בטאט: לא הוסכם דבר על העניין של ה-10 מיליארד ולא הוסכם דבר לעניין הנע"מים ולכן, אני רק רוצה להבהיר שאין פה איזו שהיא הפרת הסכם מצד משרד האוצר או שר האוצר.

משה גפני: טוב.

משה גפני: טידה בבקשה.

טידה שמיר: יש לי שני דברים לומר: 1.

טידה שמיר: הדברים שאומר כפיר כמעט מדויקים.

טידה שמיר: ההבנות שהגענו עם שר האוצר שאכן הופרו בוועדת השרים היו שמחכים לשני דברים: להקמת הוועדה ליציבות פיננסית ולקביעת כללים לפיקוח יציבותי על ידי הגופים המפוקחים.

טידה שמיר: היו שני תנאים: הוועדה ליציבות פיננסית, והקפדנו על זה כולנו בחוק, אינה לוקחת את התפקידים של הרגולטורים השונים, היא אינה קובעת את הכללים לפיקוח יציבותי שצריכים לקבוע המפקחים השונים ולכן, העמדה שהציגה המשנה לנגידה היתה מול שר האוצר ואלה היו ההסכמות.

טידה שמיר: אז העבירו רק פן אחד של ההסכמות אבל אני רוצה גם לגופם של דברים להגיד בקיצור: אין היום שום מגבלה על אף גוף לגייס 10 מיליארד שקלים או 20 מיליארד שקלים.

טידה שמיר: אין מגבלה כזו.

טידה שמיר: כל גוף שיושב פה או גוף אחר שמעוניין יכול לעשות את זה.

טידה שמיר: גם חברות כרטיסי האשראי - -

רועי פולקמן: השאלה היא איך?

משה גפני: רגע רועי.

טידה שמיר: - - שכולם מעוניינים שיתחרו בבנקים, לכן זה היה אחד מההישגים הגדולים של ועדת הרפורמות.

טידה שמיר: הם יכולים לעשות את זה היום אבל לצורך זה, הם צריכים רישיון של תאגיד בנקאי.

טידה שמיר: כבר ניסינו להבהיר בעבר: לא כל תאגיד בנקאי הוא בנק וגם אנחנו, לא רק שהקלנו את התנאים להיות בנק היום, יש גם תנאים ויהיו תנאים אחרים לתאגיד בנקאי מהסוג הזה שלא מנהל פיקדונות עו"ש.

טידה שמיר: אבל מה שעושים עכשיו זה לא פתיחת המגבלה, שזה בסדר גמור אלא משנים את עיקרון היסוד של מהו תאגיד בנקאי.

טידה שמיר: אז אם רוצים לדון על זה, זה בסדר גמור אבל צריך לקרוא לילד בשמו.

טידה שמיר: זה הדיון.

טידה שמיר: למה רוצים שמי שמגייס 20 מיליארד או מעל 10 מיליארד שקלים ונותן אותם לפעילות של אשראי שיש לה סיכונים מיוחדים ושונים מאשר רק להשקיע בניירות ערך - מדוע נכון שהוא יהיה מפוקח במקום אחד ולא במקום אחר?

טידה שמיר: לא שמעתי שהדיון מתמקד בזה.

משה גפני: תודה רבה.

 << דובר >> יואב גפני: כבוד היושב ראש, אפשר לומר משהו בשם רשות שוק ההון?

איתן ברושי: אם זה גפני, זה כבר שם טוב.

משה גפני: בבקשה, יואב גפני.

 << דובר >> יואב גפני: קודם כל, בהערת שוליים אני רוצה לומר לדברים האחרונים שאנחנו נמצאים פה שבועות ארוכים, כפי שכבוד היושב ראש יודע, ואנחנו עוסקים במה שהוא במהותו תאגיד בנקאי, שזה מוסד הגמ"חים, וזו באמת סוגיה מעניינת שאנחנו מטפלים בה, שהמהות היא מהות של מוסד בנקאי מתחילתו ועד סופו - קבלת פיקדונות ומתן אשראי.

 << דובר >> יואב גפני: לעניין הפיקוח - -

משה גפני: לא הבנתי, אתה יכול להרחיב?

 << דובר >> יואב גפני: אני ארחיב.

 << דובר >> יואב גפני: זה נושא שאתה אוהב שאני מרחיב בו, אני מבין.

משה גפני: לא חשוב.

רועי פולקמן: כאילו אין לנו פה מספיק מחלוקות אתה אומר, בואו נוסיף נושא קליל נוסף.

 << דובר >> יואב גפני: לעניין הפיקוח - -

משה גפני: אתה יכול בכל זאת רק במשפט, מה אמרת?

משה גפני: אל תרחיב, תגיד - -

רועי פולקמן: שגמ"חים זה מוסד בנקאי ואנחנו רוצים ש - -

 << דובר >> יואב גפני: שהיועצת המשפטית של בנק ישראל, גברת טידה שמיר, מעלה פה שאלה שהיא שאלה כבדת משקל ואמתית.

 << דובר >> יואב גפני: יש פה שאלה שמדובר במוסד שבמהותו, קבלת פיקדונות או במקרה דנן גיוס אג"ח למתן אשראי, זה למעשה באופן קלאסי מוסד בנקאי, ונשאלת השאלה מדוע נפרצת פה המגבלה לגבי מוסדות אחרים.

 << דובר >> יואב גפני: אני רק אומר שזה לא דיון שהוא דיון יחיד ותקדימי בהיבט הזה מכיוון שכפי שהיושב ראש יודע, אנחנו בשבועות האחרונים באופן אינטנסיבי עוסקים במוסדות שמנהלים חלקם מאות מיליוני שקלים והם גמ"חים, והם למעשה נמצאים – יש הצעת חוק שנדונה בוועדה הזאת אגב פיקוח - -

רועי פולקמן: גפני, סליחה שאני שואל: לא היה משהו כזה שנקרא ועדת שטרום, שבו עם כל הכבוד לאמירה שנאמרת כאן כאילו הרעיון הזה של פיקוח נפרד - הרעיון של החוץ-בנקאיים נדון ארוכות על ידי צוות מקצועי, הוא בא לחקיקה בכנסת - -

משה גפני: רועי, תן לו להשלים.

רועי פולקמן: - - כל המהות שאת מדברת עליו, דנו בו ימים ו - -

טידה שמיר: ממש לא.

רועי פולקמן: ממש כן.

משה גפני: רועי, די כבר.

רועי פולקמן: מה ההבדל אם זה - - -

משה גפני: רועי, זה לא בסדר.

משה גפני: יואב גפני אומר כאן - -

רועי פולקמן: ימים ושעות על שעות בדיונים האלה - -

משה גפני: רועי, אתה פשוט לא מקשיב, לא נתקדם לשום מקום.

משה גפני: אתה רוצה את החוק?

משה גפני: יואב, בבקשה.

 << דובר >> יואב גפני: טוב, מכיוון ש - -

משה גפני: אתה מעביר אותי לאט לאט לעמדה של בנק ישראל אבל תמשיך לגבי הגמ"חים.

משה גפני: למה אנחנו עוצרים שם בשלושה מיליארד שזה יהיה בנק?

משה גפני: פה אנחנו מדברים על 20 מיליארד.

משה גפני: יש שפה שלנו לגבי הגמ"חים אז - -

שגית אפיק: חשבנו שזה ההישג הכי גדול שלנו שלושה מיליארד.

משה גפני: עצה ממני: לא היית צריך להביא את הדוגמה הזאת.

 << דובר >> יואב גפני: לא, אדוני היושב ראש, זה אומר שגם ב-600 מיליון שקלים ולא במיליארד...

משה גפני: בנק ישראל לא מתווכח על זה - -

 << דובר >> יואב גפני: אוקי, אז אי הנותנת.

 << דובר >> יואב גפני: לא לגמרי ברור למה מכיוון שמדובר במוסד בנקאי אבל כך או כך - -

משה גפני: מה המוסד הבנקאי?

שגית אפיק: מהשקל הראשון?

 << דובר >> יואב גפני: יש שאלה שמוסד שמקבל פיקדונות במאות מיליוני שקלים ומהצד האחר נותן - -

משה גפני: מאיזה שקל, שואלת אותך היועצת המשפטית, זה הופך להיות מוסד בנקאי לדעתך?

משה גפני: מהשקל הראשון?

 << דובר >> יואב גפני: אני חושב שלפי חוק הבנקאות (רישוי) היום מהשקל הראשון.

משה גפני: יפה.

 << דובר >> יואב גפני: ואין שום בעיה שאנחנו עוסקים בשאלה העקרונית הזאת.

משה גפני: אני אמרתי בעיה?

משה גפני: אני רק אמרתי שלאט לאט אני עובר לעמדה של בנק ישראל.

משה גפני: חבל שהם לא רצו לקחת את הפיקוח על זה.

 << דובר >> יואב גפני: אני לא בטוח שאני יורד לסוף דעתך, כבוד היושב ראש אבל...

משה גפני: מה אתה לא יורד לסוף דעתי?

משה גפני: הרי אנחנו דנים על זה פה חודשים ארוכים, ואתם הסכמתם שזה לא מוסד בנקאי, וזה לא מוסד בנקאי.

משה גפני: הסכמתם.

משה גפני: אז מה, אתה זורק את זה עכשיו - -

מיקי לוי: אתם לא יכולים להפוך את זה בדקה ה-90.

מיקי לוי: מה זה?

משה גפני: כן, בתוך דיון שמתקיים על משהו אחר לחלוטין?

 << דובר >> יואב גפני: כבוד היושב ראש, לא באתי ושיניתי מעמדתנו - -

משה גפני: לא שינית מעמדתך, תמיד אמרת דבר והיפוכו.

 << דובר >> יואב גפני: - - לגבי מהות המוסד אבל בסופו של דבר, זאת המטריה ואי אפשר להתעלם מכך.

משה גפני: טוב.

משה גפני: אנחנו סיכמנו שהגמ"ח הוא נושא חדש שלא היה עד היום.

משה גפני: הוא לא קיים בשום נושא שאנחנו דנים עליו במוסדות פיננסיים.

משה גפני: אנחנו מחפשים כל הזמן את הדרך איך לתת לו מיצוב או מיקום שהוא יהיה שונה מכל הדברים האחרים.

משה גפני: הוא שונה, אתה אמרת את זה.

משה גפני: הפרוטוקול מלא באמירות שלך, מלא שזה לא מוסד בנקאי.

משה גפני: מה פתאום עכשיו נזכרת בזה?

 << דובר >> יואב גפני: לא, לא אמרנו שזה לא מוסד בנקאי, אמרנו שזאת עוגה שאנחנו לא יודעים לאכול אותה.

משה גפני: לא היית צריך להביא את הדוגמה הזאת.

 << דובר >> יואב גפני: לא אמרנו שזה לא מוסד בנקאי, אמרנו שזה מוסד בעל מאפיינים מיוחדים.

 << דובר >> יואב גפני: וכבוד היושב ראש, גם הגופים המדוברים, אותם גופים שנותנים אשראי ומבקשים לגייס עכשיו כספים, אני לא יודע אם יש פה טענה שמדובר במוסדות בנקאיים, שהמעבר הזה מגיוס - -

משה גפני: יש, יש טענה.

 << דובר >> יואב גפני: - - מגיוס של X כסף ל-X פלוס שלושה שקלים, הופך אותם למוסד בנקאי.

 << דובר >> יואב גפני: יש טענה שאומרת: אין בעיה, אפשר לגייס עד שיעור מסוים אבל משיעור מסוים זה כבר לא מוסד בנקאי - -

טידה שמיר: לא, יש בעיה.

 << דובר >> יואב גפני: - - זו הופכת להיות סוגיה אבל עם גמ"חים זו לא סוגיה.

 << דובר >> יואב גפני: אוקי, כך או כך – עם גמ"חים זו לא סוגיה אז - - - זה לא מוסד בנקאי, אין פה שום סוגיה.

 << אורח >> אדי אזולאי: זה לא ברור לך שסדר - - -

 << דובר >> יואב גפני: ברור, ברור.

 << דובר >> יואב גפני: הכל ברור.

 << דובר >> יואב גפני: תודה רבה שאתה מבהיר לנו.

 << דובר >> יואב גפני: לעצם עניין הפיקוח – החל מיוני 2017, נותני שירותי האשראי נכנסו לפיקוח של רשות שוק ההון.

 << דובר >> יואב גפני: אנחנו מאוד מאוד מקפידים שבכל שלבי הפיקוח – אתם מוזמנים לבוא ולראות בנתונים ובטיעונים ובטענות שאנחנו מקבלים מגורמים שונים על מי זוכה להיות נותן שירותי אשראי בישראל, ואנחנו עומדים בלחץ עצום מהבחינה הזאת, שמצד אחד אנחנו לעיתים לא מספיק מתקדמים במהירות על חשבון האיכות מכיוון שאנחנו מאוד מאוד מקפידים בה.

 << דובר >> יואב גפני: נוסף על כך, התכנית שלנו, שנוגעת לעולם הזה וחשוב לי לומר אותה פה רק כתגובה - אני לא מבקש להגיב לגופו של עניין – היא להחיל רגולציה יציבותית רחבה ועמוקה בעולם הזה.

 << דובר >> יואב גפני: צריך לומר בהערה נוספת זה שהרמות האלה של גיוס, זה לא רמות שאנחנו רואים שאנחנו מגיעים אליהם מחר בבוקר, מה שאומר למעשה שהרגולציה הזאת ממילא תתפתח עם ההתפתחות של השוק הזה.

מיקי לוי: יואב, מה רמות הגיוס שלהם עד היום?

מיקי לוי: אתה יודע להגיד?

כפיר בטאט: אמרנו.

כפיר בטאט: חבר הכנסת לוי, אני מדגיש שוב וגם צריך להבחין, כבוד היושב ראש - -

משה גפני: לא כפיר.

משה גפני: אמרה נגידת בנק ישראל, ממלאת מקום הנגידה, היא אמרה שאתם צריכים זמן כדי להיערך לעניין הזה.

משה גפני: אתם לא ערוכים היום לנושא של הרגולטור בעניין הזה.

משה גפני: ככה היא אמרה קודם, נדמה לי שאתה איחרת.

נדין בודו טרכטנברג: אולי אני טועה אבל לא ראיתי הוראות למשל.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: ראשית, קוראים לו גפני וכן, אפילו שקוראים לו גפני הוא מבין בדיוק למה התכוונת.

 << דובר >> יואב גפני: אני מבין, אני רק חושב שמכיוון שהשווקים האלה הם שווקים מתפתחים, היא יכולה היתה להעלות בדיוק אותה טענה לגבי בכלל הפעילות של נותני שירותי האשראי, לגבי פעילות של P2P, לגבי פעילות של אגודות פיקדון ואשראי.

 << דובר >> יואב גפני: לגבי כל הפעילויות שבהן עוסקת רשות שוק ההון, שעכשיו מפתחת, שקיבלה את הכובע הזה של מפקח על שירותים פיננסיים על הסגמנטים השונים שלו, ולכן יש פה התמקדות - -

משה גפני: הוצאתם חוזר אחד בעניין הזה?

 << דובר >> יואב גפני: הוצאנו כמה הוראות וכמה חוזרים לגבי נותני שירותי האשראי אבל בוודאי, אני לא אומר פה, בוועדה, שהתשתית מושלמת.

 << דובר >> יואב גפני: היא רחוקה מלהיות מושלמת.

 << דובר >> יואב גפני: אנחנו מתכוונים להניח אותה במשורה ואגב, מה שאנחנו עושים בזה אם המתודולוגיה מעניינת אתכם במשפט אחד, זה דווקא מסתכלים על מה קורה בעולם של הרגולציה הבנקאית, ומסתכלים בהתאמות המסוימות על מה רלוונטי יותר ומה רלוונטי פחות ועושים את זה אבל זה לוקח זמן - -

משה גפני: תודה.

 << דובר >> יואב גפני: - - מכיוון שיש גם שימועים עם השוק, יש לנו גם ועדה מייעצת, כבוד היושב ראש, כמו שאתה יודע וזה תהליכים שלוקחים זמן.

 << דובר >> יואב גפני: זה הכל.

משה גפני: לאט לאט אני למד מה יש לכם.

 << דובר >> יואב גפני: כן, ואני שמח על כך.

 << דובר >> יואב גפני: אני אומר שלגבי העניין הזה - -

משה גפני: תדע לך שזה הכל בהומור.

משה גפני: אני מאוד מחבב את שוק ההון.

 << דובר >> יואב גפני: אני יודע.

 << דובר >> יואב גפני: אין לי יותר מה להוסיף בנקודה הזאת.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: יונתן רגב מחברות כרטיסי האשראי, סמנכ"ל רגולציה.

משה גפני: אני מבקש, אם אפשר להיות ממוקדים כי זה לא דיון ראשון, זה דיון שני.

משה גפני: אנחנו פחות או יותר קולטים את הוויכוח.

יונתן רגב: אני אהיה מאוד קצר, אני מ"ישראכרט", אני לא מייצג את כל החברות.

יונתן רגב: שנתיים עברו מאז המחוקק העביר את החוק שמכונה "חוק שטרום", ואנחנו לא מרגישים שקיבלנו לנושא שהעלנו מהתחלה והוא נושא ההון והנזילות.

יונתן רגב: חומר הגלם שלנו הוא הכסף שהיום - -

משה גפני: איפה אתה עכשיו?

יונתן רגב: ישראכרט.

יונתן רגב: חומר הגלם שלנו הוא הכסף שהיום אנחנו מקבלים כולו מהבנקים, מבנק האם שלנו, שבהם אנחנו אמורים להתחרות ולכן, אנחנו צריכים להסתכל אחורה מאיפה לקחנו עד היום את הכסף זה לא רלוונטי.

משה גפני: כל הזמן ראיתי שאני מכיר אותך .

יונתן רגב: אתה מכיר אותי היטב, נכון.

משה גפני: הוא היה סגן הממונה על התקציבים.

יונתן רגב: אמת, נכון.

יונתן רגב: כמו שאמרתי, עד היום לקחנו מבנק האם שלנו את הכסף.

יונתן רגב: ברור שאם אנחנו אמורים להתחרות במערכת הבנקאית, אנחנו לא יכולים להיות תלויים בחמצן שלנו באותה מערכת כספק יחיד.

יונתן רגב: אנחנו חייבים שזה ייפתח גם לשוק ההון, גם - -

משה גפני: בכמה זה צריך להיפתח לפי דעתך?

יונתן רגב: אנחנו חושבים שה-20 מיליארד הוא הדבר הנכון.

משה גפני: אתה מסכים עם כפיר בטאט.

יונתן רגב: מסכים עם כפיר בטאט.

יונתן רגב: אנחנו, לצורך העניין, שבתהליך מכירה צריכים גם ודאות, לא משנה לאיזה אפיק נלך, אנחנו צריכים לדעת ולהציג איך אנחנו הולכים להתמודד עם הנושא הזה.

משה גפני: תודה רבה.

נדין בודו טרכטנברג: חברות כרטיסי האשראי שיופרדו הם תאגידים בנקאיים, ולכן - -

כפיר בטאט: לא, הם יהיו סולקים.

כפיר בטאט: זה בדיוק חלק - -

משה גפני: רגע, נעשה ככה אחרת לא נסיים את הדיון: אני אתן לך להעיר הערות על מה שיאמרו אנשים אז תמתיני רגע.

נדין בודו טרכטנברג: סליחה, נכון.

נדין בודו טרכטנברג: הפיקוח היציבותי על החברות האלה - -

משה גפני: תמתיני רגע, אני רוצה שאנשים.

משה גפני: ..

רועי פולקמן: רגע, אז מה את אומרת?

רועי פולקמן: שלהם אין בעיה של המגבלה כי הם יהיו מפוקחים אצלכם?

רועי פולקמן: אני מנסה להבין כי המגבלה כן חלה עליהם כיוון שהם לא יכולים לגייס כל דבר.

רועי פולקמן: מה שאתם אומרים הוא שהם לא יפוקחו ברשות שוק ההון אלא בבנק ישראל?

רועי פולקמן: אני מנסה להבין.

רועי פולקמן: ואז אין לכם בעיה שלהם יהיה 20?

רועי פולקמן: אתם רוצים דיפרנציאציה?

נדין בודו טרכטנברג: הדיפרנציאציה היא לא דיפרנציאציה כל כך בין גופים כמו באיזה שלב הם נמצאים ואיזה מין פיקוח יציבותי חל עליהם.

נדין בודו טרכטנברג: ואחד מהדברים החשובים, שוב – אני רוצה להזכיר שאנחנו מכניסים פה את הסיכונים גם בצד הגודל, גם בצד המימון וגם בצד - -

רועי פולקמן: ברור, ברור.

רועי פולקמן: רק לא הבנתי - חברות האשראי מפוקחות אצלכם?

נדין בודו טרכטנברג: הן מפוקחות - -

רועי פולקמן: גם אחרי הפיצול?

רועי פולקמן: ולכן רק כדי להבין, אתם אומרים: להם אין לנו בעיה 20 אבל לאחרים פחות?

רועי פולקמן: אני מנסה להבין מה אתם מציעים?

טידה שמיר: לא.

טידה שמיר: אין לנו בעיה עניינית אבל יש בעיה של החוק משום שהם לא - -

רועי פולקמן: זה לא קשור לחוק.

טידה שמיר: כרגע בחוק הם לא מוסדרים כ - - - אז לכאורה, הם לא - -

רועי פולקמן: לא, אבל אם ההערה שאומרת הנגידה היא שהפיקוח היציבותי, זה האירוע שהיא אומרת אז סתם להבין: אם מחר בבוקר להם, אני לא אומר עכשיו שזה הפתרון.

רועי פולקמן: החוק אומר שלהם מותר 20 אז אין לכם בעיה?

רועי פולקמן: אני רק מנסה להבין את העמדה שלכם.

רועי פולקמן: זאת אומרת, האירוע שלכם הוא הפיקוח היציבותי.

טידה שמיר: נכון.

טידה שמיר: אני אסביר את זה גם בהקשר - -

משה גפני: רגע טידה.

משה גפני: רועי לא.

רועי פולקמן: רק להבין.

מיקי לוי: לא הבנו.

רועי פולקמן: עכשיו הבנו מבנק ישראל שבגדול המסר המרכזי, ואני אומר את זה עכשיו בשפתי: הם לא סומכים על רשות שוק ההון שהיא לא מוכנה - -

טידה שמיר: לא, לא.

רועי פולקמן: - - ולכן, כל עוד זה מפוקח אצלנו, אין בעיה עם ה-20.

נדין בודו טרכטנברג: לא, זה לא נכון.

רועי פולקמן: חברות כרטיסי האשראי יהיו ב-20, אין בעיה, כי יש פיקוח של בנק ישראל ויהיה פיקוח יציבותי.

רועי פולקמן: כיוון שרשות ההון עוד לא יודעת לעשות פיקוח יציבותי, אנחנו לא סומכים ולכן אנחנו רוצים 10.

רועי פולקמן: זה מה ששמעתי כאן, בדיון.

נדין בודו טרכטנברג: לא, אז בוא אני אדייק - -

רועי פולקמן: אז תחנכו אותם, תנו להם חודש קורס והם יהיו יותר טובים.

 << דובר >> יואב גפני: לא צריך לחנוך.

 << דובר >> יואב גפני: אפשר לטפל בכל הנש"מים.

 << דובר >> יואב גפני: אפשר להפעיל הוראות יציבות על כל הנש"מים.

 << דובר >> יואב גפני: גם על הגמ"חים אולי צריך - -

רועי פולקמן: זו מהות ההבדל.

רועי פולקמן: הבנת את מהות המחלוקת יואב.

משה גפני: רועי, יואב, מספיק.

משה גפני: בסדר.

רועי פולקמן: היא לגיטימית גם.

טידה שמיר: זה רק חלק מהמחלוקת.

משה גפני: בסדר, אני רוצה קודם לשמוע את כולם.

נדין בודו טרכטנברג: שוב, זה לא עניין שלנו ושלכם.

משה גפני: תודה.

משה גפני: דניאל מזרחי מאיגוד לשכות המסחר.

נדין בודו טרכטנברג: אתה עשית בדיחה מזה, ומזה אני נעלבת.

רועי פולקמן: למה בדיחה?

רועי פולקמן: למה את נעלבת?

רועי פולקמן: זה כרגע מה שאתם אמרתם.

רועי פולקמן: אמרתם שהפיקוח – אבל זה מה שאמרתם.

משה גפני: רועי, אנחנו לא נגיע לשום מקום.

רועי פולקמן: אני ממש אמרתי מילה במילה את מה שאתם אמרתם.

רועי פולקמן: מה, אני לא מבין מה אמרתי לא נכון?

נדין בודו טרכטנברג: לא, לא אמרנו שאנחנו לא סומכים על רשות שוק ההון.

משה גפני: גברת טרכטנברג, אני מבקש לאפשר לנו להמשיך.

משה גפני: רועי, זה כל פעם ככה.

משה גפני: אני מבקש שתלך לפי הסדר שלי, לא לפי הסדר שלך.

רועי פולקמן: בסדר גמור.

משה גפני: דניאל מזרחי מאיגוד לשכות המסחר.

משה גפני: מוותר?

דניאל מזרחי: לא, ממש לא.

דניאל מזרחי: חיכיתי במין ערגה.

דניאל מזרחי: אני מנכ"ל חברת "אופל בלאנס", לשכת המסחר.

דניאל מזרחי: אדוני, אני חייב להתייחס למה שאמרה גברתי: הגופים האלה מפוקחים בפיקוח של רשות שוק ההון עם קריטריונים מאוד נוקשים אז ברשותכם, לכאורה אנחנו רוצים לעודד תחרותיות במערכת הבנקאית, והנה אנחנו עדים לעיוות בלתי פוסק שממשיך ומונצח.

דניאל מזרחי: הגופים האחרים, מעבר לבנקים, אינם רשאים לתת כספים לטובת נכסים ממושכנים.

דניאל מזרחי: יוצא מצב אדוני, שהבנקים נטשו את אזור העסקים הקטנים והבינוניים שלכאורה מהווים סיכון גבוה.

דניאל מזרחי: הבנקים יותר פנו לכיוון המשכנתאות, למשקי הבית, איפה שיש בטוחות טובות.

דניאל מזרחי: יוצא מצב שאנחנו לכאורה אמורים לתת אשראי אטרקטיבי וזול, ובטוחות משכונים אנחנו לא יכולים לקבל.

דניאל מזרחי: אני חושב שזה סוג של עיוות.

דניאל מזרחי: אני חושב שבמקום ליצור שוק משוכלל ותחרותי ממנו ייהנו רק הצרכנים, אנחנו בעצם מעקרים את כוונת המחוקק ליצירת תחרותיות.

דניאל מזרחי: אני רוצה להפנות את אדוני למצב שבעל עסק הגיע לבנק ומבקש לקבל הלוואה לטובת העסק.

דניאל מזרחי: הבטוחה שעומדת לרשותו זה אותו בית שיש לו או חנות שיש לו.

דניאל מזרחי: הנה הוא נדחה על ידי המערכת הבנקאית מאחר והוא לא עומד בקריטריונים, מאחר ובעברו היה לו צ'ק חוזר ומהמון סיבות.

דניאל מזרחי: לא רק שהוא לא קיבל מענה מהמערכת הבנקאית, כרגע הוא גם לא יוכל לחפש אופציות נוספות, ואני לא חושב שזו תחרות.

דניאל מזרחי: אני חושב שיש להחריג את העסקים הקטנים.

דניאל מזרחי: מי שרוצה הלוואה למטרת עסק ומגיש תכנית עסקית, ואנחנו סבורים שמטרת ההלוואה שהוא מבקש היא לטובת צמיחה, יש לאפשר לו למשכן נכס בבעלותו ולא למנוע מגופים אחרים שהם אינם בנקים לקחת חלק במשחק.

דניאל מזרחי: תודה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: מיכה אבני, בבקשה.

מיכה אבני: אני יו"ר איגוד חברות האשראי וגם מנכ"ל של קבוצת "פנינסולה".

מיכה אבני: למי שלא מכיר, איגוד חברות האשראי - -

משה גפני: לא, אנחנו לא עושים "חיים שכאלה" עכשיו.

מיכה אבני: לא "חיים שכאלה".

מיכה אבני: יש פה חברי כנסת שביקשו עובדות ושומעים לראשונה.

משה גפני: דקה, תקשיב לי בבקשה.

משה גפני: הזמן היחיד שאתה צריך להקשיב לי, זה כשאתה בוועדה.

מיכה אבני: אני מקשיב לך תמיד.

משה גפני: אני יודע מי אתם, אתם רשומים כולם.

משה גפני: אני רוצה לדעת האם עמדתכם היא שאתם תומכים ואתם מעוניינים בחוק הזה של ההגדלה ל-20 מיליארד.

מיכה אבני: אז רק עובדתית, לפני העמדה: העובדות שהוצגו על ידי משרד האוצר לגבי השימוש באפשרות לגייס כסף הן אינן נכונות והייתי רוצה לעמוד על דיוקן.

משה גפני: מה עמדתכם?

משה גפני: אני אאפשר לך.

מיכה אבני: יש בשוק החוץ-בנקאי המפוקח שהאיגוד שלנו מייצג כ-10 מיליארד שקל של אשראי למשקי בית, לעסקים זעירים, לעסקים קטנים, לעסקים בינוניים כנגד ביטחונות כאלה ואחרים לטווחי זמן כאלה ואחרים.

מיכה אבני: מתוך הקבוצה הזאת יש כבר ארבע חברות שגייסו, לא שתיים, שלוש מהן במאות מיליונים ואחת מהן ביותר ממיליארד.

מיכה אבני: חלקם מדורגים A, כמונו, דירוגים כמו "אשטרום" או "אשדר" או "שיכון ובינוי" או "דלק".

מיכה אבני: אנחנו לא מדברים על עסקים ברחוב, ואני רוצה לחזור פה למטרה של כל הדיון הזה: המטרה היא לייצר תחרות בשוק האשראי כדי להיטיב עם הצרכנים והעסקים הקטנים והבינוניים.

מיכה אבני: אנחנו איבדנו פה בכלל את הראייה לגבי המטרה הזאת.

מיכה אבני: מי שמייצר את התחרות הזאת, נכון להיום, זה אותם 100 גופים בערך, אותם 10 מיליארד שקל של אשראי שנותן מענה, ונותן תחרות ונותן "פייט".

מיכה אבני: וכשהתחלתי את העסק שלנו, לפני 15 שנה, ואמרו לי: רגע, אתה לא עירקי ואיך תלך ותילחם בבנקים, אתה לא תקבל שקל אשראי ולא תיתן שקל אשראי - -

משה גפני: אתה לא מה?

מיכה אבני: עירקי.

מיכה אבני: אמרו לי שאם אתה לא עירקי, אתה לא יכול לפעול בתחום הזה.

משה גפני: אם אתה ליטאי?

מיכה אבני: והנה, בתור ליטאי, אחרי 15 שנה, אנחנו יחד עם האמריקאים והרוסים, יחד עם כל עם ישראל ומרוקאים ועירקים, אנחנו הקמנו תעשייה של 10 מיליארד שקל אשראי ותחרות.

מיכה אבני: לא חברות כרטיסי אשראי שזה אותה גברת.

מיכה אבני: עכשיו, עמדתנו היא שקורית פה לאור היום גניבה מטורפת מהציבור.

מיכה אבני: כל הדיון על הגידול מ-5 ל-10 ל-20 זה דיון איזה מחיר הבנקים יקבלו עבור חברות כרטיסי האשראי?

מיכה אבני: כמה מהעמלות של הציבור בחברות כרטיסי האשראי בסופו של דבר ישלשלו לכיסים של בעלי הבנקים?

מיכה אבני: וכל החוק הזה נותן גושפנקה לחוסר תחרות בשוק.

מיכה אבני: מה הוא עושה?

מיכה אבני: הוא בא והוא מייסד תחומי פעילות שלמים בידי המערכת הבנקאית באופן נצחי והוא מונע תחרות.

מיכה אבני: הדוגמה שדני הביא פה היא דוגמה מצמררת, שבעל עסק היום יכול להיכנס לבנק הפועלים ובנק לאומי לקבל אשראי כנגד נכס שלו.

מיכה אבני: הוא לא יכול להיכנס ל"פנינסולה" או ל"גמא" או ל"אופל בלאנס" או לא משנה, הוא לא יכול להיכנס, אסור לו, וככה אנחנו לא יכולים לייצר את התחרות.

מיכה אבני: ומה שאתם מציעים לעשות פה זה לאשר את הדבר הזה.

מיכה אבני: בלאשר את הדבר הזה אתם מונעים את התחרות, אתם פוגעים בצרכן - -

משה גפני: הם צריכים לאשר את זה.

מיכה אבני: - - כי אתם משאירים - -

רועי פולקמן: לא, יש לו הערה נוספת על שיעבוד - - -

מיכה אבני: יש לנו כמה הערות.

מיכה אבני: נכון, ואתם - - - אבל בחוק הזה, אתם בכלל לא מדברים על מהות.

מיכה אבני: המהות זה השימוש בכללים.

רועי פולקמן: אבל עוד לא הגענו לזה.

מיכה אבני: אם תתנו עוד כסף ל"ישראכרט" ול"לאומי קארד" - -

קריאות: - - -

מיכה אבני: אני מדבר על המהות של כל החוק.

מיכה אבני: מה שאתם תעשו, אתם תחזקו את הגוש הזה שנקרא המערכת הבנקאית על חשבון האחרים הרי "לקומי קארד", "ישראכרט" הם - -

משה גפני: אתה מתנגד לחוק הזה?

מיכה אבני: אנחנו מתנגדים לחוק הזה באופן אבסולוטי כל עוד הוא לא פותח את השוק לתחרות אמתית.

מיכה אבני: פתיחת השוק לתחרות אמתית זה ביטול כל החסמים על השימושים באשראי.

מיקי לוי: - - - אני לא מבין אותך.

מיכה אבני: כרטיסי אשראי והבנקים זה אותו דבר, זה אותם אנשים, זה אותו DNA, זו אותה התנהלות ובסופו של דבר, כל התוספת הזאת זה רק דיון על מחיר ולא על ההתנהלות בשוק.

מיקי לוי: מדינת ישראל והאוצר עשו צרות ל"כאל" - -

מיכה אבני: אתם נותנים יד לדבר הזה, וזו הפגיעה הגדולה ביותר בתחרות בשוק האשראי.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: תודה.

מיכה אבני: אנחנו מתנגדים בכל תוקף.

משה גפני: תודה.

משה גפני: אני מבקש לדעת: לפי ההצעה שלו, אני מבקש לדעת – אם אנחנו נוסיף את התיקונים שהוא מבקש, הוא תומך ב-20 מיליארד?

שגית אפיק: כן, הוא תומך בהצעה אם על שני תיקונים נוספים - -

מיכה אבני: בהיעדר התיקונים האלה אתם מחמירים את הבעיה.

שגית אפיק: בהיעדר התיקונים שהוא מבקש, הוא נגד.

מיכה אבני: כי זה מחמיר את הבעיה.

משה גפני: אם אנחנו עושים את התיקונים שלו, הוא בעד ההעלאה של 20 מיליארד בגלל שאנחנו עדין עוסקים בדיון עקרוני האם - -

שגית אפיק: עוד לא היינו בתיקונים.

משה גפני: בדיוק.

משה גפני: האם אנחנו מקבלים 5 מיליארד, 10 מיליארד, 15 מיליארד, 20 מיליארד, כפי שמציע המציע וכפי שמשרד האוצר מבקש.

משה גפני: לגבי התיקונים – נדבר על התיקונים.

משה גפני: טובי פישביין, בבקשה.

טובי פישביין: תודה.

טובי פישביין: אני סמנכ"ל כספים ב"לאומי קארד".

משה גפני: אם אפשר בקצרה.

משה גפני: נדמה לי שאני כבר הבנתי מה עמדתכם.

טובי פישביין: קודם כל, אנחנו קצת בהלם מלשמוע את בנק ישראל בנאום שאני יודע שהוא מאוד מכבד, שבא ואומר דברים מנוגדים לחלוטין לרפורמת שטרום, שבנק ישראל הוא מראשי תומכיה.

טובי פישביין: ביקשו מחברות כרטיסי האשראי להיפרד מהבנקים, שתי החברות הגדולות - -

רועי פולקמן: לא ביקשו, הורו.

טובי פישביין: הורו, בדיוק.

טובי פישביין: הוציאו אותנו לשוק.

טובי פישביין: אני אשאל אתכם: מישהו יודע בכלל מה המאזן של חברת "לאומיקארד" או של חברת "ישראכרט"?

טובי פישביין: אגב, "לאומי קארד" היא לא הגדולה מביניהן.

טובי פישביין: המאזן שלנו 14 מיליארד שקל היום.

טובי פישביין: לפני שיצאנו להתחרות מול הבנקים כי זה מה שרציתם.

טובי פישביין: 14 מיליארד היום מאזן של החברה.

טובי פישביין: "ישראכרט" - נמצא פה חברי לידי - לדעתי זה בערך 1.5 יותר אם לא מעבר לזה.

טובי פישביין: זה מה שנקרא "נו בריינר".

משה גפני: מה אתה רוצה להגיד בזה?

משה גפני: אנחנו ביקשנו שתרוויחו.

טובי פישביין: מה שאני רוצה להגיד בזה שאם מחר בבוקר, אם רוצים שהחברות יופרדו ויוכלו להוות גורם שמהווה זרז לתחרות בעולם האשראי ולא נותנים להם להתממן דרך פיקדונות בנק ישראל או באיזו שהיא דרך אחרת יצירתית, לא מצאנו ביחד, צריך לתת להם אולי להתממן בצורה הכי יעילה והכי זולה שיש, וזה שום דבר מלבד אגרות חוב וניירות ערך מסחריים בהיקפים הכי גבוהים שאפשר.

טובי פישביין: כמו כן - -

משה גפני: כמה יש לך להגיד?

טובי פישביין: רק שלוש נקודות.

טובי פישביין: האמת שבאחד אמרתי כבר שלושה אז צמצמתי.

טובי פישביין: אנחנו גוף מפוקח על ידי בנק ישראל.

טובי פישביין: נמשיך להיות כזה, אני מקווה, להרבה מאוד שנים.

טובי פישביין: התרגלנו לפיקוח הזה, אנחנו יודעים לחיות אתו, יש לו ממשל תאגידי ברמה כמו של בנקים, אנחנו עומדים בכל הוראות ניהול בנקאי תקין ונמשיך לעמוד בכל ההוראות והשינויים שבנק ישראל הורה.

טובי פישביין: זאת אומרת, שאין שום חשש לאף אחד מזה שמחר בבוקר נגיע ל-15,17 או 20 מיליארד שקל אג"חים שלקחנו מהציבור או ניירות ערך מסחריים.

טובי פישביין: דרך אגב, קצת בשביל להבין, אני חייב להגיד את זה: גוף לא יכול ללכת, לקום בבוקר יום בהיר אחד ולגייס 20 מיליארד שקל.

טובי פישביין: מישהו צריך לתת לו את זה.

טובי פישביין: בשביל שמישהו ייתן לו את זה הוא צריך דירוג.

טובי פישביין: הוא צריך דירוג השקעה ברמה גבוהה מאוד.

טובי פישביין: הוא צריך גם רמת מינוף - -

משה גפני: טוב.

משה גפני: מה עמדתך?

טובי פישביין: שבלי 20 מיליארד שקל מחר בבוקר לא נוכל להוציא לפועל את התכניות העסקיות שבגללן נמכרה החברה.

טובי פישביין: נמכרה.

טובי פישביין: החברה כבר נמכרה, אני לא יודע אם אתם יודעים את זה.

משה גפני: תודה רבה.

טובי פישביין: ודבר אחרון: - -

משה גפני: מה אחרון?

טובי פישביין: עד היום, כל המימון שלנו היה, כמו שנאמר כאן, של בנק האם.

טובי פישביין: הדבר המאתגר ביותר לחברות כרטיסי האשראי המופרדות זה להוריד את התלות שלהן בבנקים, שעדין ממשיכים לאחוז בהן.

טובי פישביין: ככל שניפרד מהם יותר ונלך לשוק – ואגב, גם קצר וגם ארוך, ומה שהנגידה אמרה זה מאוד נכון, זה הסיכום של הנזילות, ה-ALM אבל בשביל שלא נוכל להיחשף לסיכון הזה, אנחנו כבר רוצים היום לגייס לתקופה כמה שיותר ארוכה במחירים כמה שיותר זולים.

טובי פישביין: בלי 20 מיליארד לא נוכל לעשות את זה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: אבי דויטש, בבקשה.

מיקי לוי: - - -

רועי פולקמן: בנק ישראל מוכן ל-20 מיליארד בשבילכם.

רועי פולקמן: זה לא הוויכוח.

מיקי לוי: אין לנו אתכם בעיה.

מיקי לוי: אנחנו צריכים למצוא - -

טובי פישביין: כן, אבל זה עם כל הכבוד, אנחנו צריכים - - - ויש לי הרבה כבוד, יש פה משהו שצריך לעבור.

טובי פישביין: אי אפשר להתנהל פה שנתיים עד שזה קורה.

מיקי לוי: אני אתך בעניין הזה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: אבי דויטש.

 << אורח >> אבי דויטש: אני מנכ"ל קרן אקספו, מאיגוד חברות האשראי בלשכת המסחר.

 << אורח >> אבי דויטש: באמת אנחנו שומעים פה את הוויכוח בין הבנקים לבין חברות כרטיסי האשראי, שהם למעשה השחקנים המאוד מאוד גדולים במשק, בואו נראה אם בכלל תהיה תחרות כי מי שמייצר את התחרות לצרכן הישראלי זה אותן חברות האשראי.

 << אורח >> אבי דויטש: זה קרן אקספו, זה "פנינסולה", זה "אופל בלאנס".

 << אורח >> אבי דויטש: זה כל החברות האלה.

 << אורח >> אבי דויטש: והחברות האלה, למרות שהן קטנות, נלחמות כל הזמן בידיים קשורות.

 << אורח >> אבי דויטש: ואותו סעיף חוק הבנקאות והתיקון לסעיף 21, אנחנו מבקשים בסך הכל שתתנו לנו להתחרות בלי ידיים קשורות.

 << אורח >> אבי דויטש: כל התיקונים שביקשנו – פשוט תנו לנו להתחרות בבנקים.

 << אורח >> אבי דויטש: אנחנו נצליח.

 << אורח >> אבי דויטש: מה שאנחנו עושים היום, אנחנו אומרים: האם ניתן לאריות להילחם בנמרים עם 20 מיליארד או 10 מיליארד.

 << אורח >> אבי דויטש: דרך אגב, מבחינתנו, חברות האשראי, גם 5 מיליארד מספיק.

 << אורח >> אבי דויטש: אנחנו לא מגיעים לשם.

 << אורח >> אבי דויטש: תנו לנו רק את כל ההזדמנות על הדברים שאמרו פה מיכה אבני ודני מזרחי, תנו לנו את כל מה שביקשנו, תסירו את המגבלות לגבי הדיור, לגבי הדירוגים, לגבי מה שקשור בזה, וזה יאפשר לנו להתחרות.

 << אורח >> אבי דויטש: זה כל מה שאנחנו מבקשים, זה העיקר.

 << אורח >> אבי דויטש: ככה לא תהיה אפליה.

 << אורח >> אבי דויטש: היום האפליה נשארת, ואני לא מבין למה מדינת ישראל צריכה אפליה לתת למערכת הבנקאית, שהיא הגדולה ומהווה 97% מהשוק עוד המשך אפליה.

 << אורח >> אבי דויטש: תודה רבה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: ליעד ברזילי?

ליעד ברזילי: אני מוותרת.

משה גפני: את אתו ביחד.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: טובי הריס, בבקשה.

טובי הריס: אני מרשות ההגבלים העסקיים.

טובי הריס: אנחנו תומכים בעמדת משרד האוצר בהעלאת המגבלה ל-20 מיליארד.

טובי הריס: מבחינה - -

משה גפני: רגע, את מייצגת את הרשות להגבלים עסקיים.

משה גפני: אז מה זאת אומרת אתם תומכים?

טובי הריס: אנחנו מסכימים.

משה גפני: אתם לא מתנגדים.

משה גפני: אין לכם מעמד אקטיבי.

רועי פולקמן: לא, הרגולטור - - -

משה גפני: רגע, תן לי.

משה גפני: אם אני לא אבין בדרכי, לא יהיה כלום.

רועי פולקמן: אז הנה, אני מזכיר: אני רק אומר שהם רגולטור, והם דיברו עכשיו ארוכות על תחרותיות במערכת הבנקאית.

משה גפני: בסדר, אז אתה מסביר אותה?

משה גפני: היא לא יודעת להגיד?

רועי פולקמן: לא, אתה שואל...

משה גפני: אז למה אתה עונה?

רועי פולקמן: חוויות מוועדת הטייקונים.

משה גפני: בבקשה.

משה גפני: שאלתי.

משה גפני: מה התשובה?

טובי הריס: רשות ההגבלים העסקיים היא לא חלק ממשרד האוצר.

טובי הריס: אנחנו מביעים את העמדה - -

משה גפני: לא שאלתי את השאלה הזאת.

משה גפני: אני שואל שאלה אחרת: הרשות להגבלים עסקיים צריכה להתערב, והרבה מאוד אני גם מבקש שהיא תתערב, במקום שיש חשש שיש בו בעיה.

משה גפני: מה הבעיה פה שאת צריכה להביע את עמדתך?

טובי הריס: אנחנו סבורים כפי שמשרד האוצר אמר, שזה נדרש על מנת שהחברות יוכלו להתחרות בבנקים, כדי לקדם את הרפורמות של שטרום, שאנחנו גם היינו חלק מוועדת שטרום והרפורמה הזאת, כדי שתהיה תחרות בשוק האשראי לקמעונאי.

משה גפני: ולכן אתם תומכים בזה, להעלות את זה ל-20 מיליארד שקל?

טובי הריס: לכן אנחנו תומכים בזה שזה נדרש לחברות האשראי כרגע וכל החברות החוץ-בנקאיות כדי לתת תחרות לבנקים ולא להיות תלויים בבנקים, לקבל את המימון שלהם.

טובי הריס: אי אפשר להיות תלויים במי שאתה מחר אמור להיות המתחרה שלו.

טובי הריס: זו לא תחרות אמתית, זו תחרות נכה.

טובי הריס: ואם אנחנו רוצים שהרפורמה הזאת באמת תקרה, אנחנו חייבים מחר להסיר את המגבלה הזאת.

משה גפני: טוב.

משה גפני: בבקשה, מי אתה?

עידו מלין: אני עורך דין, "יונט קרדיט" שירותים פיננסיים.

עידו מלין: חברה ציבורית.

משה גפני: מה עמדתכם?

עידו מלין: אני מצטרף לעמדה של איגוד חברות האשראי, שאנחנו מתנגדים לתיקון כמו שהוא ומבקשים את התיקון המלא, כפי שגם הציעו חברות איגוד האשראי.

עידו מלין: אני מבקש לומר שלושה דברים, אני אומר אותם בקצרה: דבר ראשון, בדיוק לפני שלוש שנים, חברתי, היועצת המשפטית של בנק ישראל ישבה כאן, בוועדה – לא בוועדה כאן, בוועדה של הרפורמות ואמרה: לא רק שאנחנו חושבים שזה לא יעודד את התחרות כי אי אפשר לשכלל שוק בלי הסדרה ופיקוח אלא אנחנו חושבים - -

משה גפני: אתם בעד 20 מיליארד שקל?

עידו מלין: אנחנו בעד התיקון המלא כי התיקון הזה - -

משה גפני: הבנתי.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: אני אגיד לך מה אני מתכוון לעשות: אני מתכוון לדון על ההערות הנוספות בקריאה השנייה והשלישית, לא עכשיו.

משה גפני: אנחנו דנים עכשיו בעיקר על העיקרון, על ה-20 מיליארד, האם פחות - -

עידו מלין: אני מבין אדוני, אני מבקש לומר שני דברים קצרים אדוני - -

נדין בודו טרכטנברג: - - - גם על סוג מימון וגם על סוג הלוואה.

עידו מלין: אדוני, אני אומר שני דברים - -

משה גפני: היתה הצעה להצביע על זה כבר בישיבה הקודמת אבל אני תכף רוצה להציע הצעה.

עידו מלין: אני אומר שני דברים קצרים אדוני, ובזה אני אסיים: 1.

עידו מלין: צריך לזכור שבשנתיים האחרונות יש חוק אשראי הוגן ויש חוק פיקוח ורשות שהיא אקטיבית.

עידו מלין: אנחנו מרגישים את זה בתור גופים פיננסיים, איך מפקחים על הגשת הרישיון ועל התכניות המורחבות שלנו.

עידו מלין: 2.

עידו מלין: צריך לזכור שבכל הגיוס הקיים היום דרך הבורסה, ישנה רשות לניירות ערך.

עידו מלין: היא מפקחת עלינו, על הפעילות שאנחנו נדרשים לעשות.

עידו מלין: אנחנו לא נמצאים בחלל ריק, ואם אנחנו מבקשים שהגופים המוסדיים ישקיעו בנו, גם להם יש ועדת השקעות שגברתי המשנה לנגידה התייחסה לזה, שוועדת השקעות של הגופים המוסדיים כן מפוקחים והם יודעים היטב היכן הם משקיעים והיכן הם לא משקיעים ולכן, הפתיחה הזאת זה לא פתיחה לגופים לא מפוקחים.

עידו מלין: זה גופים היום מאוד מפוקחים.

עידו מלין: ודבר אחרון – רק בשבוע האחרון קרסו חמש חברות שהשקיעו מאות מיליונים רבים בשוק הנדל"ן האמריקאי.

עידו מלין: לא ראינו שם לא חובת דירוג ולא חובת פיקוח כמו של הגופים כאן, שמבטחים את עצמם בביטחונות קצרים לטווח קצר של צ'קים לניכיונות, זה רוב האשראי, ולא ראינו פה כרגע איזו שהיא זעקה מאותם גופים שהלוו כספים בארצות-הברית והפסידו את הכספים.

עידו מלין: תודה רבה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: דן קמינצקי מהבורסה לניירות ערך, בבקשה.

דן קמינצקי: תודה היושב ראש.

דן קמינצקי: אמרנו את דעתנו בפעם הקודמת אבל לאור הדברים שנאמרו פה, חשוב עוד פעם לחדד: אז אנחנו תומכים בהצעה של חברי הכנסת ובעמדה של משרד האוצר.

דן קמינצקי: אנחנו חושבים שאין שום סיבה - -

משה גפני: בהצעה של חבר הכנסת רועי פולקמן.

דן קמינצקי: של רועי פולקמן וגם אתה חתום, היושב ראש.

משה גפני: רציתי לראות אם תגיד את זה.

דן קמינצקי: אתה וגם יואב קיש.

רועי פולקמן: זו הצעה יותר שלך משלי.

דן קמינצקי: אנחנו תומכים וחושבים שאין שום צורך לקבוע מגבלות בהקשר הזה.

דן קמינצקי: אולי עוד משהו קטן נוסף, אמרתי את זה גם בפעם הקודמת:

דן קמינצקי: הרשות לניירות ערך מקדמת בין היתר וגם פרסמה מסקנות בנוגע לצורך להקים קרנות אשראי סחירות.

דן קמינצקי: ככל שיוגבלו האפיקים שבהם גופים יכולים לגייס חוק בשוק, גם היוזמה הזאת תיפגע ואולי גם הרשות תרצה להוסיף בעניין הזה אבל אנחנו חושבים שחשוב לקדם את התיקון, ולקדם אותו כל הדרך, ה-20 מיליארד שקל כפי שהציע האוצר.

משה גפני: טוב.

משה גפני: רועי, אני מבקש להציע הצעה, תגיד לי אם אתה מקבל אותה ונראה איך אנחנו מתקדמים.

משה גפני: אני שומע את המחלוקת שקיימת פה, ואני הרי חתום גם על החוק, אני רוצה לקדם אותו.

משה גפני: אני מבקש להציע – היות וכל התיקונים שהם ביקשו לא מופיעים בהצעת החוק שלך, שלנו, אז נעביר את זה לקריאה השנייה והשלישית כפי שדובר בישיבה הקודמת.

משה גפני: אנחנו לא נחוקק את החוק בקריאה סופית עד שלא נקיים את הדיון לגבי הפרמטרים הנוספים.

משה גפני: זאת אומרת, יש פה שאלות לגבי המגבלה, ונמשיך את הדיון בנושא הזה.

משה גפני: אני במקביל מציע שאנחנו נלך במדורג.

משה גפני: עכשיו נלך במדורג, ובקריאה השנייה והשלישית אנחנו נראה אם אנחנו יכולים להגיע לקריאה הסופית עם ההצעה המקורית, נגיע לשם.

משה גפני: עכשיו נעלה את זה נניח ל-12,13 מיליארד, ולאחר מכן, יהיה כתוב בחוק שאם רוצים להעלות אז צריך את ההסכמה של ועדת הכספים או התייעצות עם הנגיד.

משה גפני: נדבר על - -

נדין בודו טרכטנברג: הסכמה של נגיד.

נדין בודו טרכטנברג: ניתן לו את כל הכבוד.

משה גפני: התייעצות עם הנגיד ועם יושב ראש ועדת הכספים.

רועי פולקמן: אם אנחנו משאירים פתוח, אני מבקש להצביע על הנוסח הכחול בלי שום שינוי.

רועי פולקמן: אני גם שמעתי משהו אחר לגמרי, שהוא לא המתווים של הסכום.

רועי פולקמן: אני לא רוצה להעליב כאן ואני מבקש את מחילתו של יואב גפני אבל אני שומע משהו שאני יכול לחיות אתו.

רועי פולקמן: הוא אומר: יהיה 20 מיליארד למי שמפוקח בבנק ישראל ויהיה 10 או 12 למי שמפוקח ברשות שוק ההון בשלב הזה.

רועי פולקמן: ואני מבין שגם לקטנים זה לא מפריע כי הם לא קרובים למגבלה - -

מיקי לוי: זה יהיה מדורג.

מיכה אבני: לא, אתה מבין לא נכון.

מיכה אבני: אתם שוב משחקים לידי הבנקים.

מיכה אבני: תקרא לזה חוק מתנה לבנקים.

משה גפני: רגע רבותי.

משה גפני: אני מצטער מאוד.

מיקי לוי: - - -

רועי פולקמן: שניה.

מיקי לוי: - - - אם אתם לא תיקחו עכשיו את ה-20 מיליארד, את ה-10 מיליארד - -

מיכה אבני: לא רוצים את זה.

מיכה אבני: חוק מתנה לבנקים ורמיסת התחרות.

מיכה אבני: ככה תקרא לזה.

מיכה אבני: ככה תקרא לזה.

מיקי לוי: אתם לא מסוגלים - - -

מיכה אבני: - - הרי ההערות האלה על השולחן כל הדרך ואתם מתעלמים מזה.

קריאות: - - -

רועי פולקמן: שניה, אני אחדד את ההצעה - -

מיכה אבני: אין שום סיבה לא לדון בזה עכשיו.

מיכה אבני: כל מי שיושב פה מהממלכה - -

משה גפני: אני מבקש להפסיק, אני קורא לך לסדר.

משה גפני: אני פשוט אוציא, זה הכללים אצלנו.

מיקי לוי: עם כל הכבוד, אנחנו ממש לא עובדים אצלך.

מיכה אבני: אתה ממש כן עובד אצלי.

מיכה אבני: אנחנו עוסקים במשלמי המסים, אתה ממש כן עובד אצלנו.

מיכה אבני: התבלבלת אדוני.

מיכה אבני: התבלבלת.

מיקי לוי: אל תפריע לי עכשיו, אתה עכשיו שותק.

מיקי לוי: סליחה.

יצחק וקנין: אדוני היקר, אם אני הייתי יושב ראש הישיבה, הייתי מעיף אותך החוצה עכשיו.

יצחק וקנין: יש גבול איך אתה יכול לדבר.

מיקי לוי: תקשיב שניה אחת:

מיקי לוי: מכיוון שאינכם מסוגלים כרגע לעכל את זה, תיקח את ה-10 מיליארד שקל ותבוא לכאן בעוד שנתיים - -

משה גפני: מיקי, מיקי.

מיכה אבני: אדוני, שלחנו הצעה, וכל מי שפה בחדר התעלם מזה.

מיכה אבני: התעלמתם מההצעה.

משה גפני: אני אוציא אותך.

משה גפני: אני מבקש שתצא.

משה גפני: אני מבקש לצאת.

משה גפני: מיקי מספיק.

מיכה אבני: אני שותק עכשיו.

משה גפני: אני מבקש לצאת.

מיכה אבני: הסכמתי לשתוק.

משה גפני: כן, לצאת.

משה גפני: אתה לא יכול לדבר ככה לחבר ועדה.

משה גפני: לצאת.

משה גפני: תודה.

יצחק וקנין: אני מעסיק אותך מהמסים שאני משלם?

יצחק וקנין: ככה אתה מדבר?

יצחק וקנין: מה זה?

יצחק וקנין: מאיפה החוצפה הזאת?

יצחק וקנין: אתה התבלבלת אולי, לא אנחנו.

יצחק וקנין: אתה לא מעסיק אף אחד, ואף אחד לא מעסיק אותך.

רועי פולקמן: גפני, אני יכול בשניה לחדד את ההצעה?

משה גפני: רגע, שניה.

משה גפני: תגיד עוד פעם.

רועי פולקמן: א.

רועי פולקמן: ההצעה לגבי הכחול – אני רק אומר שעכשיו לא ניכנס לפרטים האלה, נאשר את הנוסח הכחול אבל הדיון יהיה או – דרך אגב, אם צריך יותר, אפשר שיהיה יותר במנגנון שבנק ישראל הציע בהסכמה, בהיוועצות, להגדיל ל-15.

רועי פולקמן: זה בסדר.

רועי פולקמן: אנחנו כן מבינים שמה שמטריד את בנק ישראל זה מנגנון הפיקוח.

רועי פולקמן: מה עושה הגורם המפקח.

רועי פולקמן: זה מה שמטריד את בנק ישראל, זה נאמר כאן 10 פעמים בבהירות.

רועי פולקמן: ולכן אני אומר:

רועי פולקמן: אם מה שמטריד אותם זה לא הסכום אלא מנגנון הפיקוח היציבותי, אנחנו נבנה מנגנון מודולרי.

משה גפני: אני רוצה לומר - -

רועי פולקמן: זה מה שמטריד אותם.

רועי פולקמן: ונצביע עכשיו על הכחול, ונדון על זה בהמשך.

רועי פולקמן: בוודאי.

משה גפני: אני מבקש לומר כדלהלן: אני נוטה יותר ללכת למדורג ולדון כמובן על הפיקוח ועל מה שרועי אמר קודם.

משה גפני: אנחנו לא נסיים את הדיון, אנחנו קיימנו דיון קודם.

משה גפני: היתה הצעה להצביע על הכחול כאשר את המשך הדיונים - ואני אציע בהמשך הדיון לעשות מדורג, לעשות את זה באופן כזה שזה לא יתנגש עם בנק ישראל אלא יגיע לאיזה שהוא פתרון, שהפתרון הזה יהיה פתרון יעיל, מה שרציתי להציע קודם.

משה גפני: אבל מכיוון שהקשיים הם קשיים גדולים, אני מבקש להצביע על הכחול, להעביר אותו בקריאה ראשונה.

משה גפני: לאחר הקריאה הראשונה – מכיוון שאנחנו באמצע הדיון גם לגבי הנושאים האחרים שהועלו כאן, אנחנו נקיים את הדיון הזה לקראת הקריאה השנייה והשלישית, והמסקנה שנגיע אליה לקראת הקריאה הסופית, עליה נצביע.

משה גפני: כרגע נצביע על הנוסח הכחול.

טידה שמיר: אם תרשה לי לדבר, אני אדבר קצר.

משה גפני: לא, אין.

משה גפני: אנחנו כבר לא מקיימים את הדיון הזה.

משה גפני: הדיו לא הסתיים.

משה גפני: בהצבעה הזאת הדיון לא מסתיים בגלל שהוא הולך לקריאה ראשונה, ולאחר מכן אני מודיע עכשיו שלא תהיה קריאה שנייה ושלישית מבלי שיתקיים הדיון במלואו.

משה גפני: אני מבקש - היות ואנחנו קיימנו דיון על הגמ"חים, ישבנו עם שרת המשפטים ועם אנשי רשות שוק ההון וכולי - אני מבקש להוסיף לחוק הזה את סעיף 21 לחוק הבנקאות, שמחריגים את הגמ"חים מהסעיף הזה וזה הולך לקריאה ראשונה יחד עם החוק הזה.

משה גפני: אנחנו נקיים את הדיון – אסור לדבר באמצע דיון בוועדה.

משה גפני: אני יודע מה אמרת לו...

 << דובר >> יואב גפני: לא אמרתי כלום, כבוד היושב ראש.

משה גפני: טוב, סתם.

משה גפני: אני מבקש, אני דיברתי עם היועצת המשפטית.

משה גפני: אני מבקש אם את יכולה להגיד בבקשה, אם אנחנו מוסיפים את זה לגבי החוק הזה.

משה גפני: אותו דבר לגבי הפטק"א – הארכה של הפטק"א ושל ה-CRS, ואותו דבר בנושא של חוק לשימוש במזומן, ששם היתה מגבלה לגבי הגמ"חים עד החקיקה, אנחנו נעשה את זה גם פה, שאנחנו משאירים את המגבלה הזאת עד לחקיקת חוק.

משה גפני: בינתיים אנחנו מחריגים אותו.

משה גפני: אמרתי נכון?

משה גפני: להוסיף את זה לחוק.

טידה שמיר: לא הבנתי - - -

שגית אפיק: אני אסביר ואני אנסה להקריא.

משה גפני: לא באריכות, זה קריאה ראשונה.

משה גפני: גם זה כנראה לקראת הקריאה השנייה והשלישית יידון באיזו שהיא צורה.

שגית אפיק: מה שהיושב ראש מציע לעניין הגמ"חים זה שבסעיף 21 לחוק הבנקאות (רישוי(, תיקבע הוראה שתאמר שגמ"חים, כמו שהגדרנו אותם למעשה בהצעת חוק הגמ"חים שנדונה כאן בימים אלה, שזה "יחיד, עמותה או חברה לתועלת הציבור שעוסקים במתן שירותי פיקדון ואשראי בלא ריבית, יהיו רשאים להמשיך ולעסוק במתן שירותי פיקדון ואשראי בלא ריבית אף שאינם תאגיד בנקאי".

שגית אפיק: זה למעשה התיקון שהוא מבקש.

שגית אפיק: והוא מבקש שני תיקונים נלווים: האחד זה בתיקון פקודת מס הכנסה, שקובעת שם את הוראות ההסמכה לתקנות ה-CRS ולתקנות הפטק"א, ושם נקבעה כשעשינו את החקיקה ארכה ביחס לגמ"חים בעניין תקנות הפטק"א שאז היו על הפרק.

שגית אפיק: הוא מבקש להאריך את התקופה שהסתיימה ביולי 2018 ליולי 2023.

שגית אפיק: זה יחול ביחס לפטק"א וגם ביחס ל-CRS, כשתקנות ה-CRS יחוקקו.

שגית אפיק: וביחס לחוק לצמצום בשימוש במזומן - שם נקבעו שנתיים החרגה ביחס לגמ"חים, הוא מוריד את התקופה ומשאיר החרגה לגמ"חים עד לקביעת חוק שיסדיר את חוק הגמ"חים.

שגית אפיק: אנחנו בימים אלה דנים בחוק כזה ומקווים שהוא יסתיים.

משה גפני: אני מבקש רק להוסיף – הגמ,חים רוצים את החוק, הם לא רוצים את ההחרגה והם צודקים.

רועי פולקמן: השאלה היא מגבלת סכום כי כאילו החוק עוסק בסכום אבל זה לא קשור לגמ"חים.

משה גפני: לא, לא.

שגית אפיק: לא קשור.

שגית אפיק: הגמ"חים רשאים להמשיך ולעסוק.

שגית אפיק: ..

משה גפני: מה אתה אומר?

משה גפני: אנחנו נדבר על זה כי יש דברים שצריכים לשנות.

רועי פולקמן: כפיר, אני שומע את הצעת היושב ראש.

רועי פולקמן: ברור לי, אני מבין ולא נכנס לעומק הדברים אבל אני כן מבין שהגמ"חים זה סיפור הרבה יותר מורכב כי יש פה הרבה סוגיות נוספות.

רועי פולקמן: כן סכום, לא סכום, באיזה תנאים.

רועי פולקמן: זה לא שורה.

משה גפני: נכון.

רועי פולקמן: במקביל, נדון פה הדבר הזה.

רועי פולקמן: זה או להפוך את החוק הזה עכשיו למפלצת, להכניס את כל הסעיפים שקשורים בהגדרות הגמ"חים כי הרי גמ"חים זה לא שורה להחריג את הגמ"חים מלהיות הוראות חוק בתאגיד בנקאי כי יש כן הגדרות שחייבים להחיל אותן וזה כבר נדון פה.

רועי פולקמן: אז ברור שדרך המלך היא לסיים את מה שנדון פה - -

קריאה: אין דרך מלך כזאת.

 << דובר >> יואב גפני: אבל אני רוצה להבין משהו, כבוד היושב ראש, שאלת הבנה לגבי ההחרגה של הגמ"חים בחוק הבנקאות (רישוי): אני רוצה לשאול אם יש פה מגבלות זמן וכן מגבלות סכום.

 << דובר >> יואב גפני: זאת אומרת, גמ"ח, כהגדרתו, בהצעת החוק ללא מגבלת - -

רועי פולקמן: לא, חייבים להיות הדברים האלה.

 << דובר >> יואב גפני: אז אני שואל עכשיו - -

משה גפני: לא, אנחנו נדבר.

משה גפני: הרי זה לא שנייה ושלישית.

רועי פולקמן: לא, הוא אומר שחייב להיות את זה רק הוא אומר שהוא רוצה להביא פתרונות לזה.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: בדיוק.

משה גפני: שמעתי את זה - -

כפיר בטאט: אנחנו מבינים.

שגית אפיק: כמו שאמרת קודם יואב, הסכום שדובר עליו לעניין הפיקוח של הבנקים הוא שלושה מיליארד בגמ"חים, אז סביר להניח שאם נדבר על סכום זה יהיה הסכום הזה, שלושה מיליארד.

שגית אפיק: לעניין שאלת הזמן, אנחנו עדין - -

משה גפני: הרי למדנו את הכל.

משה גפני: או שנייה ושלישית או שאנחנו קודם או אחר כך.

שגית אפיק: אני רוצה להשיב: אז לעניין הסכום שדובר עליו בהצעת החוק הוא שלושה מיליארד כדי לקבל את הפיקוח של הבנקים.

שגית אפיק: אני מניחה שזה יהיה הסכום שנדבר עליו גם כאן.

שגית אפיק: לגבי הזמן – אתה יודע, ברגע שאתם תחליטו שיש מפקח ביחס לגמ"חים, אנחנו נשמח להעביר את הצעת החוק ונקדם את זה.

משה גפני: אני יצאתי מתוסכל ממש.

שגית אפיק: אז הזמן הוא בידיים שלכם.

מיקי לוי: זה אומר שנקטת ב-2023, אם הם יסיימו את זה - - - התאריך הזה לא...

משה גפני: לא, לא.

משה גפני: הגמ"חים רוצים להגיד משהו בעניין?

מיקי לוי: בואו נסיים את זה, אני רוצה לגמור את ה-CRS - -

משה גפני: כן, בדיוק.

צביקה זאבי: רק משפט, בהמשך למה שאדוני אומר.

צביקה זאבי: אני רואה חשבון הגמ"ח המרכזי.

צביקה זאבי: כמובן שהגמ"חים מאוד מעוניינים בחוק ואנחנו נרצה לקדם אותו.

צביקה זאבי: החוק בסך הכל נותן פה איזה תחולה שנוכל - -

שגית אפיק: חוק ההסדרה של הגמ"חים.

משה גפני: כן, בסדר.

משה גפני: שדנו עליו.

משה גפני: הם רוצים קבוע.

צביקה זאבי: ונאמר פה רפים של 10 מיליארד, שאתנו על 30 מיליארד כבר דיברו.

צביקה זאבי: ..

משה גפני: טוב, שלא תהיה טעות, אני אומר לממשלה: קחו אותי ברצינות בבקשה.

משה גפני: אני רציתי את החוק.

משה גפני: אתם יודעים באיזה קשיים נתקלתי אתכם.

משה גפני: "אתכם" – אני לא מתכוון למישהו ספציפי ואני לא יכול להשאיר את הגמ"חים אחרי שאני קפצתי לתוך המים האלה.

משה גפני: ואתם יודעים כמה ביקורת אני מקבל על העניין הזה, שאני נשאר עם לשון בחוץ.

משה גפני: אז קודם כל, זה יהיה מונח על שולחן הכנסת ואני מבקש שתזדרזו.

משה גפני: תעשו מה שצריך.

משה גפני: מי בעד אישור הצעת החוק?

שגית אפיק: רגע, עוד לא הקראנו.

איל לב ארי: "הצעת חוק הבנקאות (רישוי) (תיקון – עידוד תחרות בשוק האשראי), התשע"ט–2018

שגית אפיק: אני אקריא את התיקונים שהיושב ראש ביקש להכניס:

משה גפני: אני מצביע על העניין הזה.

צליל לוין: אני ממשרד המשפטים.

צליל לוין: אני רק מבקשת להגיד שהגורמים הרלוונטיים במשרד המשפטים שמטפלים לא נמצאים כאן.

משה גפני: כן, אני יודע.

משה גפני: אני ישבתי עם המשנה למנכ"ל יחד עם שרת המשפטים והיועץ המשפטי בשבוע שעבר.

צליל לוין: אנחנו רק רוצים להגיד שהדברים מעוררים קושי ונבקש להתייחס אליהם בהמשך.

משה גפני: בסדר, אמרת את עמדתך.

משה גפני: אנחנו נתייחס לזה בקריאה השנייה והשלישית.

משה גפני: מי בעד אישור הצעת החוק עם התוספות שהקריאה היועצת המשפטית ירים את ידו?

משה גפני: מי נגד?

משה גפני: בעד – 4

משה גפני: נמנעים – אין

משה גפני: הצעת החוק אושרה על נספחיה ואנחנו נמשיך בעזרת השם לקריאה השנייה והשלישית.

משה גפני: אני מודה לכולם.

משה גפני: הישיבה נעולה.