ועדת הכספים, כנסת 20, פרוטוקול מספר 1189, 2018-12-17 10:10

משה גפני: בוקר טוב.

משה גפני: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכספים.

משה גפני: אנחנו נדון בסיוע לתושבים ולעסקים ביישובי עוטף עזה.

משה גפני: אני מבקש לדעת מי מציג את התקנות.

מיקי לוי: לפני כן אדוני, הצעה לסדר.

מיקי לוי: למעשה הוועדה בראשותך, בעקבות בקשה שביקשתי לדון בנזקים שנגרמו לדבוראים ולפיצוי אותם בעלי צימרים שעוסקים בתיירות בדרום, אני חושב שרשות המיסים עשתה כמה וכמה מהלכים.

מיקי לוי: אני שומע מפעילים חברתיים בדרום שהנושא הזה מטופל.

משה גפני: מה מטופל?

מיקי לוי: הנושא שדנו בו בוועדה בנושא הדבוראים.

משה גפני: הדבוראים מופיעים גם בתקנות.

מיקי לוי: אני רוצה לדעת האם גם הנושא של התיירות, בעלי הצימרים, טופל.

מיקי לוי: זה מאוד חשוב.

מיקי לוי: אין בכלל ספק שהתיירות בעוטף עזה נפגעה.

מיקי לוי: פנו אלי מספר אנשים.

משה גפני: מיותר.

משה גפני: הדבר הראשון שאנחנו עושים, אנחנו דנים בתקנות ואז נראה מה נמצא ומה לא נמצא.

משה גפני: הדבוראים בתקנות.

מיקי לוי: יש בפנינו את שלושת הישובים האלה והגיע הזמן לתקן את העוולה שנגרמה להם.

מיקי לוי: תודה רבה.

משה גפני: בכל זה נדון.

משה גפני: בסדר גמור.

משה גפני: גברת סביון, בבקשה, המשנה למנהל רשות המיסים.

מירי סביון: התקנות שמובאות כאן היום להצבעה מטפלות בכמה ראשים בתחום הנזק העקיף, תקנות מס רכוש וקרן פיצויים, באות לפתור כמה בעיות שהתקנות הקיימות לא פותרות, בעיות שהתעוררו בעקבות המצב הביטחוני בעוטף עזה החל מחודש מאי או מיד לאחר הפסח, בעקבות המתיחות.

מירי סביון: גם טרור העפיפונים וטרור נוסף שבעקבותיו נגרמו נזקים לעסקים בעוטף עזה.

מירי סביון: בעקבות הפגישות שקיימנו, מפגשים שקיימנו עם בעלי העסקים בדרום, אנחנו זיהינו כמה לקונות בחקיקה הקיימת שלא מאפשרות פיצוי על נזק עקיף בכמה תחומים ולנקודות האלה נתנו מענה בתקנות שאנחנו מביאים לכאן היום.

מירי סביון: נקודה אחת היא הנושא של פיצוי בגין שכר.

מירי סביון: היו מספר ימים בודדים, חמישה ימים עד עכשיו ואנחנו מקווים שלא יהיו יותר, בהם היו הוראות של צה"ל או לא לקיים לימודים או לא לקיים פעילות עסקית בימים מסוימים בגלל המצב הביטחוני.

מירי סביון: בימים אלה אנחנו מבקשים להעניק פיצוי בגין השכר שהיה צריך לשלם לעובדים שנעדרו מהעבודה מהסיבות האלה ופיצוי מקביל לבעלי עסקים קטנים שנעדרו או סגרו את העסק שלהם.

מירי סביון: בנוסף יש את הנושא של התיירנים.

מירי סביון: בתיירנים הייתה פגיעה מאוד קשה כאשר אנחנו בתוך התקנות הקיימות נתנו פיצוי בגין ביטולים של הזמנות אבל למעשה התיירות בעוטף בתקופה הזאת סבלה מכך שבעצם לא היו כמעט הזמנות ולכן קבענו פיצוי.

משה גפני: לא הבנתי לגבי התיירנים.

מירי סביון: בתקנות הקיימות נתנו פיצוי בגין ביטולי הזמנות אבל בעקבות המצב הביטחוני למעשה ההזמנות ירדו עד כדי אי ביצוע הזמנות בכלל בכל האזורים של עוטף עזה.

מירי סביון: לכן חשבנו שנכון יותר לפצות אותם בדרך של ירידה במחזורים, או פיצוי בגין השכר בדומה למה שנקבע באירועים קודמים וזאת רגל נוספת של התקנות האלה.

מירי סביון: החלק האחרון הוא הנושא של הפיצוי לדבוראים ששטחי המרעה שלהם, גם אם הכוורות נמצאות מחוץ לטווח של 0-7, הרבה פעמים שטחי המרעה של הדבורים נמצאים בתוך האזורים שנשרפו ונפגעו ולכן בתוך התקנות האלה אנחנו מוצאים דרך לפצות גם את הענף הזה.

מירי סביון: אלה עיקרי התקנות.

מירי סביון: אם אתם רוצים, נעבור להקראה או מה שתחליטו, לשאלות נוספות.

מיקי לוי: כן.

מיקי לוי: יש שאלות.

חיים ילין: יש לי שאלה.

חיים ילין: לפני שאתם מקריאים, עקרונית אתם באים וקובעים טווחים של 0-40.

חיים ילין: בתוך הטווח של 0-40, יש מה שנקרא עזה 0-7.

חיים ילין: לגבי התיירות ולגבי הדבוראים, אנשים לא עומדים עם מרחק והם לא אומרים שהצימר נמצא 7.2 ואני יכול ללכת לישון, נמצא 6.8 אני לא יכול ללכת לישון כי זה יותר מסוכן.

חיים ילין: הדבוראים הם על אותו עיקרון.

חיים ילין: נחל הבשור, שם נמצא המרעה הגדול ביותר.

משה גפני: אני מבקש ממך ומכולם, היות ואנחנו מדברים כאן על הרבה מאוד פרטים והפרטים נמצאים בתוך התקנות, יש כאלה שנמצאים יותר ויש כאלה שנמצאים פחות, אני מבקש ללכת לפי הסדר ונדבר סעיף-סעיף.

חיים ילין: אלה עקרונות.

משה גפני: מה עקרונות?

משה גפני: הבשור הוא עקרון?

איילת נחמיאס ורבין: תגיד להם שיתכוננו להשית את התקנות האלה גם על מטולה.

מיקי לוי: מה שמירי אמרה, זה שביטלו הזמנות, זה היה ברור מאליו.

מיקי לוי: האם נעשה ממוצע של שלוש שנים לאחור לגבי בעלי הצימרים ואז עשו את הממוצע ופיצו אותם?

מיקי לוי: השאלה היא איך.

עמיר פרץ: בוקר טוב לאדוני.

עמיר פרץ: אני לא אכנס לסוגיות שאתם דנים בהן מבוקר עד ערב.

עמיר פרץ: אני רק רוצה לשאול שאלה עקרונית מבחינת המסלולים.

עמיר פרץ: אני חושב שיש מצב מאוד מביש שאנשים עם עסקים קטנים שהנזק שלהם לא גדול אבל רק חושבים על המצב, הדרך לפיצוי, נראה מצב בלתי אפשרי כמעט.

עמיר פרץ: האם לא הגיע הזמן שנבנה כמה מסלולים?

עמיר פרץ: מסלול ירוק, מסלול צהוב, מסלול אדום.

עמיר פרץ: מי שרוצה לבחור לריב אתכם עד הגרוש האחרון, אין בעיה, אבל נניח מישהו שמפסיד ימי עבודה או סוגר את העסק שלו, עד שהוא יעשה אתך הערכה על שנה קודמת ויעשה את ההתחשבנות הזאת, אין לו שום פיצוי.

דוד ביטן: אתה אומר שהוא יקבל מקדמה.

עמיר פרץ: לא מקדמה.

מירי סביון: קבוע.

מירי סביון: שזה יהיה קבוע.

עמיר פרץ: 2,000 שקלים ליום פיצוי.

עמיר פרץ: לא מקדמה.

עמיר פרץ: הם יקבעו פיצוי של 2,000 שקלים ליום ואתה תבחר.

משה גפני: היה לנו ויכוח בישיבה הקודמת והיום נצטרך להכריע.

משה גפני: היה לנו ויכוח.

משה גפני: אני עונה לך תשובת ביניים.

עמיר פרץ: אדוני היושב ראש, משפט.

עמיר פרץ: אני כבר ראיתי כאלה שמתווכחים עם נציגי מס רכוש כאשר הייתה לו פגיעה בבית של רסיסים בווילון.

עמיר פרץ: יש לו בבית וילון גדול.

עמיר פרץ: צד אחד של הווילון נפגע והצד השני לא.

עמיר פרץ: אמרו לו שמפצים אותו רק על צד אחד של הווילון.

עמיר פרץ: זה מגוחך אבל לפעמים מגיעים למצבים כאלה.

עמיר פרץ: תהיו קצת יותר לארג'ים.

מיקי לוי: אין דבר כזה.

מיקי רוזנטל: אם עמיר אומר, אז יש.

עמיר פרץ: את הדוגמה הזאת אני הצגתי בפני מנהל מס רכוש ומאז נפתרו הבעיות האלה.

עמיר פרץ: אני אומר שהגיע הזמן לקבוע.

עמיר פרץ: תן לבן אדם להחליט.

משה גפני: בישיבה הקודמת היה ויכוח.

משה גפני: אני ביקשתי שזאת תהיה הוראת קבע.

משה גפני: אם יש פגיעה, אז יש פגיעה, למה צריך עכשיו להתחיל את הדיון על חצי וילון כשיש הוראה קבועה?

משה גפני: יש ויכוח על העניין הזה.

משה גפני: הם הביאו הוראת שעה.

משה גפני: תכף נגיע לנושא הזה.

משה גפני: אני חושב שהוראת קבע פותרת את הבעיה.

יצחק וקנין: הנושא תמיד חוזר על עצמו כל פעם כשיש מבצע.

יצחק וקנין: זה גם בצפון וגם בדרום.

יצחק וקנין: העניין של המסלולים.

יצחק וקנין: אני תמיד אמרתי שכדאי ללכת על המסלול הטוב והנוח, שזה המסלול הירוק, ולא ללכת על מסלולים יותר קשים שאתה צריך לחכות.

יצחק וקנין: בסופו של יום זה לוקח זמן ואתה לא יודע לאן אתה מגיע.

יצחק וקנין: אני יכול לומר מהניסיון מול מס רכוש שבדרך כלל אנשי מס רכוש הם מאוד מאוד פתוחים וזה לא יורד עד כדי כך לעניין של הווילון וזה קצת תמוה בעיני מה שעמיר אומר.

יצחק וקנין: אני אומר לך את זה באחריות.

יצחק וקנין: אולי הייתה איזו טעות.

יצחק וקנין: בדרך כלל הם לא יורדים לקטנות האלה.

יצחק וקנין: הם מסתכלים קדימה.

יצחק וקנין: מהניסיון, גם בישובים שלנו ראינו את זה בשנים קודמות, בזמן מלחמת לבנון השנייה.

מיקי לוי: מס רכוש עושה עבודה טובה.

יצחק וקנין: אני מציע לתושבים ולכולם את המסלול הירוק שהוא המסלול הנוח ביותר והטוב ביותר לגמור דברים, גם את אתה מפסיד קצת.

מיכל בירן: אני מברכת על כך שהתקנות סוף סוף הגיעו.

מיכל בירן: חבל שבאיחור של שמונה חודשים אחרי שתושבי העוטף סובלים מטרור.

משה גפני: אנחנו התחלנו את הדיון רק לפני שבועיים.

מיכל בירן: אני לא מאשימה אותנו.

איילת נחמיאס ורבין: אני ביקשתי ממך.

מיקי לוי: חצי שנה לפחות.

מיכל בירן: בסוף המדינה כמדינה קודם נותנת לאזרחים.

משה גפני: על מה את קובלת?

מיכל בירן: לא.

מיכל בירן: אני מברכת על זה.

מיכל בירן: אני מתחילה בברכה.

מיכל בירן: אני שמחה שהתקנות האלה מגיעות.

מיכל בירן: אני מתלוננת על כך שזה לקח שמונה חודשים.

מיכל בירן: השיטה היא תמיד שקודם אנשים סופגים.

מיכל בירן: אלה אנשים פשוטים, הם לא טייקונים, הם צריכים לספוג הפסדים של שמונה חודשים עד שהם יקבלו ורק אז מפצים אותם למרות שבעצם אנחנו ברוטינה וזה חוזר על עצמו ואפשר היה לחשוב על זה מראש.

מיכל בירן: בתוך השמחה על כך שרוב הבעיות ייפתרו היום, עדיין נותרו ישובים גם מחוץ להגדרה של אזורי הספר שאני מבינה שמכניסים שניים אבל עדיין הותירו שניים בחוץ וגם במקרה של ברור חיל ודורות שעדיין הבעיה שלהם לא נפתרה למרות שניסית היושב ראש.

מיכל בירן: אני רק מקווה שלא נהיה עסוקים היום רק בשמחה על מה שמעבירים ושנראה שסוגרים את כל הפינות.

מיכל בירן: תודה.

משה גפני: אנחנו בוועדת הכספים אף פעם לא עסוקים בשמחה ובעצב.

משה גפני: אנחנו סופרים כסף ורואים מה קורה.

מיקי רוזנטל: לפעמים בששון ולפעמים בשמחה.

איילת נחמיאס ורבין: חבר הכנסת גפני, אני רוצה לומר לך תודה ואני אומר לך על מה.

איילת נחמיאס ורבין: אני התחלתי את הפניות הראשונות שלי, הרי בדיון הראשון ישבנו כאן עם כל הערימות של הפניות לשרי הממשלה ולראש הממשלה, ואני רוצה לומר לך שההיענות שלך המתמידה לבקשות שלנו בכל מיני נושאים, באמת במובן הזה ועדת הכספים הפכה להיות בית להרבה מאוד נושאים שהממשלה מתחמקת מלעסוק בהם כי הם נושאים יותר מסובכים.

דוד ביטן: מה זאת אומרת מתחמקת?

דוד ביטן: זה מגיע לכאן בעקבות בקשה של הממשלה.

איילת נחמיאס ורבין: לא.

איילת נחמיאס ורבין: בעקבות בקשה שלנו ודרישה שלנו, דרישה של הוועדה.

איילת נחמיאס ורבין: חבר הכנסת ביטן, אתה באת להתארח בדיון הזה.

משה גפני: הוא חבר ועדה.

איילת נחמיאס ורבין: נכון.

איילת נחמיאס ורבין: אני לא, אבל אני נמצאת כאן יותר ממך.

דוד ביטן: לא נכון.

איילת נחמיאס ורבין: בטח שכן.

דוד ביטן: אני בא תמיד להצביע.

איילת נחמיאס ורבין: להצביע.

דוד ביטן: אני בא כשצריך.

דוד ביטן: אני לא בא סתם.

משה גפני: חייבים לומר שאלה בקשות של החברים.

משה גפני: אנחנו דנים בעניין אבל זה בתיאום עם הממשלה.

משה גפני: מאוד קשה להעביר בלי תיאום ם הממשלה.

דוד ביטן: אבל מעבירים ביקורת.

דוד ביטן: שיהיה.

איילת נחמיאס ורבין: ראשית, שיהיה.

איילת נחמיאס ורבין: שנית, בדיוק.

איילת נחמיאס ורבין: אני רוצה לומר משהו.

איילת נחמיאס ורבין: אנחנו חייבים למסות את הדיון הענייני במה שנקרא המלחמה שבין המלחמות.

איילת נחמיאס ורבין: מה שדיברתי אתך.

איילת נחמיאס ורבין: המערכה שבין המערכות ולכן אני גם הזכרתי את מטולה.

איילת נחמיאס ורבין: אני דיברתי גם עם ראש מועצת מטולה וגם עם האנשים במטולה ואנחנו נמצא את עצמנו – אני פשוט מכינה את עצמנו לבאות.

משה גפני: אני הייתי במטולה עם ראש המועצה.

משה גפני: נסענו מעבר לגדר.

איילת נחמיאס ורבין: אני יודעת.

איילת נחמיאס ורבין: אני רוצה שנבין שהממשלה – ובמובן הזה אני יודעת שרשות המיסים מול התיירנים מאוד השתדלה ושתדעו לכם שהקשב שלכם הוא לא משהו מבוטל בעינינו, גם אם לא תמיד היו לכם את הפתרונות, אבל אני אומרת לכם שאנחנו צריכים למצוא את עצמנו כבר במקום אחר לחלוטין מבחינת היכולת שלנו לשרת את הציבור במצבים האלה כי – סליחה שאני אומרת – זאת המערכה אליה אנחנו הולכים גם מבחינה צבאית.

דוד ביטן: אני מבקש התנצלות.

דוד ביטן: היא לא יותר ממני בוועדה.

דוד ביטן: התנצלות בכתב אני רוצה.

איילת נחמיאס ורבין: אבל התשובה ידועה.

איילת נחמיאס ורבין: אני בוועדה יותר ממך.

דוד ביטן: לא.

דוד ביטן: אני מוכן לבדוק את זה.

משה גפני: נקריא ונדון סעיף-סעיף.

לילי אור: המחלקה המשפטית, רשות המיסים.

לילי אור: בתוקף סמכותי לפי סעיפים 35, 36(א) ו-65 לחוק מס רכוש וקרן פיצויים, התשכ"א-1961 (להלן - החוק) ובאישור ועדת הכספים של הכנסת, אני מתקין תקנות אלה:

לילי אור: לעניין נזק עקיף באזור המיוחד שאירע בתקופה שמיום ט"ו באייר התשע"ח (1 במאי 2018) עד יום כ"ג בטבת התשע"ט (31 בדצמבר 2018) (להלן – התקופה המזכה) יראו כאילו בתקנות מס רכוש וקרן פיצויים (תשלום פיצוים) (נזק מלחמה ונזק עקיף), התשל"ג-1973 (להלן – התקנות העיקריות) –

שגית אפיק: תסבירי את התקופה.

שגית אפיק: אני מבינה שאתם מתחילים מ-1 במאי 2018.

שגית אפיק: אתם נותנים מהתקופה בה התחילו השריפות.

קריאה: לא התחילו.

שגית אפיק: הם יענו.

שגית אפיק: אתם מסיימים אותה בעוד שבועיים, ב-31 בדצמבר 2018.

שגית אפיק: תסבירו גם את ההתחלה ואולי אפילו יותר, את הסוף.

מיכל בירן: אולי אתם יודעים משהו שאנחנו לא יודעים.

אמיר דהן: אני אסביר.

אמיר דהן: ההתחלה התחילה באמצע אפריל.

אמיר דהן: יש בעיה טכנית לצרף את כל חודש אפריל.

אמיר דהן: כל עסק שמדווח דו חודשי, יצטרך ללכת לרואה חשבון שיפצל לו את זה.

אמיר דהן: זה יעלה לו תקורות.

אמיר דהן: בדקנו את זה.

חיים ילין: תן להם לדווח מה שהם רוצים.

משה גפני: היות וחיים ילין מבין ויודע, אנחנו לא צריכים להיות כאן.

משה גפני: אתם תדברו ביניכם.

משה גפני: מה זה אתה יודע?

משה גפני: אני לא יודע.

אמיר דהן: הבעיה שנוצרה היא בגלל שיטת הדיווח.

אמיר דהן: עשינו בדיקה כי התקופה הזאת מתייחסת לדבוראים ולתיירות.

אמיר דהן: עשינו בדיקה עם הדבוראים ועם עמותת התיירות.

אמיר דהן: מבחינתם ה-1 במאי, זה התאריך שצריך להתחיל את ירידת המחזורים.

אמיר דהן: זה בתיאום אתם.

חיים ילין: ידידי היקר, בחודש אפריל לא הגיע אחד לצימרים של ניר עם בגלל השריפות באזור מפלסים.

חיים ילין: תקשיב מה אני אומר לך עכשיו.

חיים ילין: אנחנו כבר הבאנו לכאן לדיון אצל גפני.

חיים ילין: היה דיון מהיר.

חיים ילין: הייתה הצעה לסדר ואתה רוצה להגיד לי שראשי המועצות והתיירנים הסכימו למאי?

אמיר דהן: עשינו בדיקה אתם.

מיקי רוזנטל: חיים, זה לא טוב לנהל כך דיון.

מיקי רוזנטל: סליחה.

מיקי רוזנטל: אתה אומר שזה לא עניין תקציבי אצלכם אלא זה עניין שהוא לטובתם.

מיקי רוזנטל: אם זה לטובתם, מה אכפת לך?

אמיר דהן: הם לא יכולים להחליט.

משה גפני: אני רוצה לדעת אם הדבוראים כאן.

זאב מידן: כן.

משה גפני: מה אתם אומרים על מה שאומר אמיר דהן לגבי התאריכים?

שגית אפיק: ביחס לחודש אפריל.

זאב מידן: זה קצת מוזר לי.

זאב מידן: מנכ"ל המועצה.

זאב מידן: היינו בסיור ביד מרדכי והם הראו לך שאין משמעות.

זאב מידן: זה לא צימר שבאים בחודש הזה ולא באים בחודש הזה.

זאב מידן: יש עונת קיץ שהיא נפגעת כתוצאה מהשריפות.

זאב מידן: אין משמעות לחודש אחורה או חודש קדימה.

מיקי רוזנטל: לכם זה לא משנה?

זאב מידן: לא.

מיקי רוזנטל: לא אכפת לכם.

משה גפני: מי מהתיירנים נמצא כאן?

ליאורה סלע דוד: מנהלת עמותת התיירות האזורית.

ליאורה סלע דוד: אמיר צודק.

ליאורה סלע דוד: אנחנו ישבנו ביחד אחרי שהתייעצנו גם עם התיירנים.

ליאורה סלע דוד: אני מדברת על התיירות.

ליאורה סלע דוד: ישבנו ביחד עם התיירנים ואחר כך חזרנו לרשות המיסים, לאמיר.

ליאורה סלע דוד: אנחנו ביקשנו להחיל את זה מה-1 במאי ולא ללכת על מרס ואפריל מהסיבה המאוד פשוטה כי בחודש מרס חל פסח ופסח הוא חודש חזק בתיירות באזור שלנו.

ליאורה סלע דוד: אם היינו מכניסים את מרס ואת אפריל לאובדן ההכנסה, היינו מפסידים כי חודש מרס היה חודש חזק.

ליאורה סלע דוד: עשינו את החישובים.

חיים ילין: לא אמרנו חודש מרס.

חיים ילין: אמרנו אפריל.

מיקי לוי: אם הם הולכים לשיטה שלך, הם מפסידים.

ליאורה סלע דוד: זה היה עם התיירנים וחזרנו בחזרה לרשות המיסים עם האמירה הזאת.

משה גפני: יש מישהו שמתנגד לתאריך?

רויטל בן ארי: מה עם העסקים האחרים?

רויטל בן ארי: לא התיירנים והדבוראים.

משה גפני: אני שואל.

רויטל בן ארי: עסקים שניזוקו.

משה גפני: אני כנראה היום לא כל כך ברור ואני לא יודע למה.

משה גפני: אומר אמיר דהן, וקיבלנו לזה אישור מהדבוראים ומהתיירנים, שאם נרחיב את זה, יכול להיות שזה יעשה נזק.

משה גפני: אני שואל האם יש קבוצות שכתוצאה מהאמירה הזאת – אני מדבר על ההתחלה ולא על הסוף – האם המועד מפריע למישהו.

אריק קטורזה: אני רוצה להתייחס.

אריק קטורזה: לשכת רואי חשבון, סניף באר שבע.

אריק קטורזה: אני חושב שכן צריך להכניס את חודש אפריל מהסיבה הפשוטה שמי שרוצה, יתבע.

אריק קטורזה: אתם צריכים לתת את האפשרות הזו.

אריק קטורזה: אמיר, לא לקבוע בצורה חד משמעית, לבוא ולומר ה-1 במאי.

אריק קטורזה: מי שרוצה, יעשה את זה ויתבע כי זה מגיע לו.

גדי ירקוני: אמנם אנחנו מפסידים חודש אבל אנחנו הסכמנו כי הדבר שאנחנו הכי חוששים ממנו הוא שאחרי שיעברו התקנות האלה, לבצע אותן יהיה קשה.

גדי ירקוני: מה שאמיר אמר זה לפשט אותן.

גדי ירקוני: אנחנו רוצים לפשט את זה כמה שיותר על אף שחודש אחד אנחנו יודעים שיורד.

מיקי רוזנטל: אבל יש לך גם עמדה עקרונית לגבי המועד?

מיקי רוזנטל: הבנתי את מה שאתה אומר.

גדי ירקוני: כן.

גדי ירקוני: זה התחיל ב-30 במרס.

מיקי לוי: הוא מסכים עם הרשות.

גדי ירקוני: מסכים כי אנחנו רוצים לפשט ושהכסף יגיע כמה שיותר מהר.

מיקי רוזנטל: בשורה התחתונה, אין לך בעיה עם המועד.

משה גפני: אנחנו הולכים אתך בעניין של המועד שהוא במאי ואנחנו רוצים לדעת מתי זה מסתיים.

משה גפני: בישיבה הקודמת אנחנו ביקשנו שההוראה תהיה הוראת קבע ולא הוראת שעה.

משה גפני: אנחנו נמצאים בסוף דצמבר, מאוד יכול להיות שאתם תצטרכו, לפי הבקשה שלכם, לבוא לכאן בעוד שבועיים ושוב להתחיל את כל הסאגה הזאת מחדש ללא סיבה, כאשר אפשר לעשות את זה הוראת קבע ובהוראת הקבע כל הדבר הזה מסתדר.

מיקי רוזנטל: היושב ראש צודק.

מירי סביון: אנחנו נתייחס.

מירי סביון: הסיבה שאנחנו כרגע חושבים שנכון לעשות הוראת שעה ולא הוראת קבע היא מכיוון שכאשר אנחנו יוצאים בתקנות כאלה, אנחנו צריכים גם לקחת בחשבון את הנושא התקציבי של הדברים ואת גודל האירוע.

מירי סביון: ברגע שאנחנו מדברים על הוראת שעה, אנחנו יכולים להתאים את התקנות לסיטואציה ולמצב הנוכחי.

משה גפני: לא מפריעים לכם.

מירי סביון: בדיוק כמו שעשינו לדוגמה עם ענף הדבוראים וענף התיירנים.

מירי סביון: אנחנו חושבים שתקנות כאלה בדרך קבע עלולות להגיע לעלויות תקציביות מאוד מאוד גבוהות, במיוחד לדוגמה מה שעשינו כרגע עם השכר.

מירי סביון: לכן אנחנו חושבים שכמו שעשינו בעבר לפי המקרה אנחנו קובעים את הפיצוי שאפשר לתת כשאנחנו לוקחים בחשבון את המכלול כי יש מצבים שבאמת יש לנו פגיעה מאוד רחבה בכל הארץ ויש מצבים בהם הפגיעה יותר מצומצמת וצריך לתת מענה לאזורים אחרים.

משה גפני: לא הבנו.

משה גפני: אני אומר לך בשם כל חברי הוועדה – לא הבנו.

מירי סביון: אני אנסה להסביר.

משה גפני: את לא משלמת יותר.

משה גפני: העלות התקציבית לא יותר גבוהה, הבירוקרטיה נעלמת, חצי הווילון של עמיר פרץ, אנחנו כבר יודעים מה עושים עם זה.

מירי סביון: במיוחד בהקשר של השכר.

משה גפני: נגיע לשכר.

משה גפני: יכול להיות שנוותר על השכר.

משה גפני: יכול להיות שלפי מה שאתם נותנים עדיף לקבל אבטלה.

משה גפני: נגיע לשכר.

מיקי רוזנטל: אני לא חושב שצריך להוסיף אבל יש עוד נקודה אחת וזאת שאלת השיהוי.

מיקי רוזנטל: שיהוי בזמן הפיצוי.

מיקי רוזנטל: עד שאתם מתקנים תקנות חדשות, זה לוקח זמן ולא בגלל שאתם אנשים רעים.

מיקי רוזנטל: אתם אנשים טובים אבל זה לוקח זמן ובזמן הזה אנשים נפגעים כלכלית.

מיקי רוזנטל: לכן לא ברור לנו למה זה כך.

מיקי רוזנטל: אם אתם יכולים להחריג, אם אתם רוצים להחריג סוגיה אחת, בסדר, אבל את כל התקנות?

מירי סביון: יש כאן עוד בעיה שחשוב לי להעלות.

מירי סביון: בכל הנוגע לשכר, כמו שאמרתי, מדובר כאן בעלויות מאוד גבוהות אם אנחנו מרחיבים את זה כהוראת קבע ואנחנו לא יודעים לאן המצב יגיע.

מירי סביון: זה גם מה שנעשה בעבר בכל הנושא של תקנות.

גדי ירקוני: את רוצה שהתושבים ישלמו את השכר הגבוה?

מירי סביון: לא.

מירי סביון: אנחנו לא רוצים.

שגית אפיק: גם על היעדרות בשכר, זה רק אדם שנעדר לפי ההנחיות.

משה גפני: עוד לא הגענו לשכר.

גדי ירקוני: היא צודקת.

גדי ירקוני: השכר חשוב.

שגית אפיק: היא אומרת שהשכר הוא זה שמונע.

משה גפני: על השכר נדבר כשנגיע להוראת השכר.

משה גפני: קודם נדבר על מה שהבאתם עכשיו.

משה גפני: הוא מיותר לגמרי, הוא עושה נזק מכיוון שזאת בירוקרטיה שמתחילה מחדש.

משה גפני: אין לזה עלות כספית כי מי שמגיע לו, מגיע לו.

משה גפני: זה רק מונע את השיהוי.

משה גפני: זה רק מונע את ההתבזות.

מיקי רוזנטל: אני אשאל אותך עוד שאלה.

מיקי רוזנטל: יש מצב שחס וחלילה יהיו נזקים לאנשים בגלל מצב מלחמתי.

מיקי רוזנטל: ברור שזה פתור.

מיקי רוזנטל: זה רק עניין של זמן ואם זה רק עניין של זמן, אז ראוי שנעשה את זה עכשיו.

מירי סביון: כן חשוב לנו להתייחס לדברים.

מירי סביון: גם בתקופות קודמות אנחנו תחמנו את התקופה של הפיצוי.

מירי סביון: בין השאר לדוגמה בנושא של מחזורים, מכיוון שזה מתבסס על דיווחי העבר, מאוד חשוב לתחום את הדברים ולדעת מראש.

מירי סביון: כשאנחנו יכולים למדוד את הנזק, אנחנו יודעים שדיווחי העבר הם דיווחים סגורים ולא משהו שיכול אחר כך לשמש איזשהו בסיס לתביעות.

מירי סביון: לכן חשוב שהדברים יהיו תחומים בזמן.

מירי סביון: אני חושבת שלאורך השנים אנחנו גם הראינו שאנחנו יכולים, גם אם זה בדיעבד, להביא תקנות שמותאמות למצב.

מירי סביון: לכן אנחנו חושבים שהתוספות האלה שנמצאות בתוך התקנות האלה כהוראת שעה, באמת נכון שיישארו במתכונת של הוראת שעה.

משה גפני: את מבינה מה יקרה?

משה גפני: אני מתפלל לקדוש ברוך הוא שזה לא יקרה.

משה גפני: אני כיושב ראש הוועדה והחברים בוועדה, אנחנו נצטרך לבוא לכאן ב-3 בינואר ולהתחיל לדון על הכול מחדש.

משה גפני: את מבינה היכן אנחנו נהיה?

משה גפני: אני לא עובר פריימריס ביהדות התורה.

אמיר דהן: בכל אירוע ביטחוני שהגענו אחריו לכאן כדי להתקין תקנות, התקנו אותן עד סיום המועד הביטחוני, כמו למשל במקרה של צוק איתן.

אמיר דהן: בנושא המחזורים מאוד קשה לתת עכשיו חצי שנת 2019.

גדי ירקוני: תן כל חודש.

גדי ירקוני: כל חודש יהיה פיצוי.

משה גפני: אנחנו מדברים על אירוע מתמשך.

משה גפני: לא שיש עכשיו אירועי ירי.

שגית אפיק: זה שונה מהתקנות הקודמות שהבאתם כי שם היה ירי מוגבל בתקופה מסוימת של 10 ימים, חודשיים.

שגית אפיק: כאן אנחנו מדברים על שמונה חודשים.

שגית אפיק: הוועדה הזאת קיימה דיונים גם על הדבוראים וגם על התיירנים.

שגית אפיק: המצב הזה באמת לא נגמר.

שגית אפיק: גם כשעושים הוראת קבע, אפשר לבחור תקופות.

שגית אפיק: להחליט שתעשו את זה על כל שלושה חודשים, להחליט שתעשו את זה על כל חודש ותמשיכו לפצות.

שגית אפיק: כ חייל שאתם מביאים לנו תקנות בדיעבד, הוועדה נמצאת במצב הרבה יותר קשה מאשר שהיא רואה את המסלולים מראש.

משה גפני: נמשיך הלאה.

מירי סביון: כן חשוב לציין.

משה גפני: את ציינת.

משה גפני: אני לא מסכים.

מירי סביון: לגבי הישובים עשינו הוראת קבע.

מירי סביון: מבקשים לתקן כהוראת קבע.

מירי סביון: זה בהמשך.

משה גפני: את יודעת שיש לכם מדיניות לבלבל אותי.

משה גפני: פתאום את מדברת על הישובים שיש בהמשך, שם יש הוראת קבע.

משה גפני: אחר כך אני אחשוב שהכול הוראת קבע.

משה גפני: כרגע זאת הוראת שעה.

משה גפני: בסעיף הזה, זאת הוראת שעה.

משה גפני: אנחנו חולקים על זה.

משה גפני: נמשיך הלאה.

משה גפני: נגיע למה שהוא הוראת קבע, נגיע לשכר, נדבר.

חיים ילין: הערה.

חיים ילין: כל הזמן, מ-2007, כל פעם שנה, שנה, שנה.

משה גפני: זה מה שאמרנו.

חיים ילין: גם על עוטף עזה.

חיים ילין: שוחחנו עם גפני שאפשר גם להביא חקיקה.

חיים ילין: אתם רוצים שנביא חקיקה?

חיים ילין: נביא.

משה גפני: לא.

משה גפני: אני אתם בשיתוף פעולה.

חיים ילין: במס הכנסה הבאנו חקיקה לארבע שנים.

חיים ילין: אני מנסה לומר שאם הכול שקט, אז מה אכפת לכם?

חיים ילין: אם הכול שקט, הרי אף אחד לא יתבע.

חיים ילין: אתם יודעים יפה מאוד שרק כאשר פיקוד העורף מורה שהיה טיל, אתם יכולים.

אמיר דהן: כאן זה במחזורים.

אמיר דהן: זה בלי קשר.

חיים ילין: עזוב את המחזורים.

חיים ילין: אתה תפתח את זה לאירועים ואז אתה לא צריך לבוא כל פעם מחדש לכאן.

חיים ילין: החשש הזה שכל פעם תהיה התפרצות ויוציאו מכם את כל הכסף, חבר'ה, בגלל מה אתם מפחדים?

מירי סביון: זה לא עניין של מפחדים.

מירי סביון: זה עניין של לתת מענה לסיטואציה.

מירי סביון: התקנות האלה לא דומות לתקנות של צוק איתן.

חיים ילין: לא דיברתי על צוק איתן.

חיים ילין: אנחנו במלחמת התשה כבר שמונה חודשים ואני אומר לך שכנראה בעקבות הגשם זה לא ממשיך.

חיים ילין: זה ימשיך.

חיים ילין: במרס זה ימשיך.

מירי סביון: לכן הכוונה כאן היא לתת מענה לאירוע.

חיים ילין: מה שאומר גפני זה שאתם תגיעו לכאן שוב בחודש מרס.

איילת נחמיאס ורבין: זה לא כל אירוע, מירי, ואת יודעת את זה יותר טוב ממני.

איילת נחמיאס ורבין: זה לא נפסק.

משה גפני: אנחנו סיכמנו שמדובר בהוראת קבע.

משה גפני: נמשיך הלאה.

משה גפני: אנחנו סיכמנו.

משה גפני: אתם לא סיכמתם.

משה גפני: אנחנו נדבר ואני אשכנע אתכם.

לילי אור: בתקנה 1 -

עקיף" נאמר: "אזור מיוחד" –

שגית אפיק: מה זה התוספת השנייה?

עמיר פרץ: מה זאת אטרקציה?

לילי אור: זה מפנה לחוק לעידוד השקעות הון.

לילי אור: ההגדרה שמופיעה שם היא "מיזם תיירותי ייחודי שאינו מתקן תיירותי ללינה המספק בתמורה פעילויות נופש, תרבות או פנאי והמהווה מוקד משיכה תיירותי באזור שבו הוא ממוקם".

מיקי רוזנטל: השימוש במילות בלעז הוא לא ראוי.

מיקי רוזנטל: יש לזה מילה באקדמיה והיא נקראת מוקד עניין.

שגית אפיק: את יכולה להסביר את התוספת השנייה?

שגית אפיק: איך הגעתם אליה?

אמיר דהן: רשימת הישובים שנכנסה.

אמיר דהן: התיירות היא לא 7-0.

אמיר דהן: זאת רשימת ישובים בתיאום עם עמותת התיירות בעוטף עזה.

אמיר דהן: כל הישובים, גם ישובים שנמצאים ב-20 קילומטרים כמו צאלים ואורים, גם הם בפנים.

אמיר דהן: יש רשימה.

אמיר דהן: התקנות מתחלקות במרחקים 0-40 זה שכר, אחר כך לתיירות יש רשימת ישובים ספציפית ולדבוראים יש מתחם של 7-0, היכן שהיערות נשרפו.

אמיר דהן: עם כל אחד מהם עברנו וראינו שזה נותן את הפתרון.

אמיר דהן: אלה לא 40 קילומטרים ככללי או 7 קילומטרים ככללי.

שגית אפיק: רשימת הישובים הזאת למעה עונה על כל התיירות הכפרית.

אמיר דהן: התיירות הכפרית.

שגית אפיק: מי יצא ממנה?

פנינה בן דוד: המלונות באשקלון.

שגית אפיק: יש ישובים שנכללים ברשימה הזאת, ישובים הייתה בהם פגיעה בתיירות והם לא נמצאים כאן?

אמיר דהן: מי שפנה בפעם הקודמת כאן בדיון – אשקלון, מלונות באשקלון שנפגעו מהירי שהיה ב-12-11 בנובמבר.

אמיר דהן: ביום הספציפי ולא בכל התקופה שהתחילה ממאי.

אמיר דהן: התקנות שאנחנו נותנים כפתרון הם לא לימים בודדים.

אמיר דהן: אף פעם לא הבאנו תקנות לימים בודדים.

אמיר דהן: הן לתקופה מתמשכת.

אמיר דהן: התקופה המתמשכת, וזיהינו אותה יחד עם ראשי המועצות, היא בעוטף עזה ולא על היום הבודד הזה.

אמיר דהן: אתם מבינים שגם בצוק איתן היו נזקים בכל הארץ.

פנינה בן דוד: התאחדות המלונות.

פנינה בן דוד: אני רוצה לתקן.

פנינה בן דוד: זה לא יום בודד.

פנינה בן דוד: אנחנו מדברים על התקופה של נובמבר עת נפלו טילים על אשקלון.

פנינה בן דוד: המלונות באשקלון, באשדוד, בבאר שבע, כל מי שהיה – עזב.

פנינה בן דוד: הם לא היו אמורים להיות יום אחד אלא הם היו אמורים לפעמים גם שבוע ושבועיים.

פנינה בן דוד: אנשים שהיו צריכים להגיע, לא הגיעו בתקופה הזאת וגם אחרי התקופה הזאת ביטלו.

פנינה בן דוד: כלומר, יש לנו ביטולים של מאות אלפי שקלים על כל נובמבר.

פנינה בן דוד: אני לא מדברת על היום האחד כי בתיירות זה לא שאתה בא ושוהה רק יום אחד וזהו.

פנינה בן דוד: אנחנו היינו במגעים עם רשות המיסים, עם אמיר, בהמשך להוראה שלך שימצאו לנו פתרון לאותה תקופה ולצערי הרב נענינו בשלילה.

פנינה בן דוד: אני מבקשת מהוועדה שתמצא לנו פתרון.

איילת נחמיאס ורבין: איזה תקופה?

פנינה בן דוד: אנחנו מדברים על נובמבר.

פנינה בן דוד: כלומר, אני באמת לא מבקשת על מאי וכולי, אז עוד היה בסדר.

פנינה בן דוד: אנחנו בסבב האחרון נפגענו, המלונות ב-40 קילומטרים.

יצחק וקנין: יש לי הערה מאוד חשובה לדבר הזה.

יצחק וקנין: בדרך כלל גם אצלנו זה נעשה.

יצחק וקנין: כשיש ויכוח כזה, הם מבקשים מהם את המקבילה, נובמבר שנה לפני כן עת לא היה כלום ואז נבדוק מה המצב.

פנינה בן דוד: זה מה שאני מבקשת.

יצחק וקנין: כך היה נהוג לעשות.

מירי סביון: התקנות, בשל מכלול השיקולים של קרן הפיצויים, מפצות את אותם עסקים שנפגעו בצורה הכי קשה ולכן הן באות לתת מענה לעסקים שהפגיעה בהם היא קריטית וקשה ולשם אנחנו מכוונים את כספי קרן הפיצויים.

מירי סביון: בגלל המצב המיוחד של מדינת ישראל יש ישובים נוספים שסובלים ממתיחות ביטחונית ומאירועים ולכן הישובים האלה במסגרת הרבה מאוד חקיקה הרבה יותר רחבה שנותנת הקלות לישובים בכל מיני נושאים מקבלים הטבות שונות שלוקחות בחשבון את המיקום שלהם ואת הסמיכות שלהם לגבול ואת הסבל שלהם מאירועים ביטחוניים כאלה ואחרים.

מירי סביון: לכן אנחנו חושבים שנכון להמשיך ולכוון את הפיצויים שהקרן מעניקה לאותם עסקים ואזרחים שהפגיעה בהם היא קריטית, אנושה וקשה, כדי שנוכל להמשיך ולפצות אותם.

מירי סביון: זאת התכלית של הקרן וזאת המהות שלה.

מירי סביון: ההקלות הנוספות שניתנות לישובים שנמצאים באזורים שיש בהם סיכון ביטחוני יותר רב נעשות באמצעות ההקלות האחרות בכל חקיקת המיסים שנותנת הקלות לישובים שנמצאים במקומות סמוכים לגבול.

משה גפני: מה את עונה לטענה הזאת שאומרים לך שיש מלון שנמצא באזור כפי שהוזכר כאן קודם, אני לא רוצה לומר דווקא שמות כאלה או אחרים, והוא נפגע מאותו אירוע בכך שאלה שהיו במלון עזבו ואלה שהיו אמורים להגיע, לא הגיעו וזה על פרק זמן מאוד מוגדר.

משה גפני: מה את עונה להם?

משה גפני: הם נפגעו.

אמיר דהן: אנחנו יודעים שהתיירות היא תחום מאוד רגיש והוא רגיש לכל מתיחות ביטחונית והוא נפגע.

אמיר דהן: אנחנו ראינו את זה גם בצוק איתן, עת היינו כאן בוועדת הכספים כאשר מעבר ל-40 קילומטרים אין ספק שהתיירות נפגעה, אבל בסופו של דבר נתנו גם בצוק איתן וגם במקרה הזה, כמו שמירי אמרה, למי שנפגע במשך תקופה, למי שיש לו פגיעה יותר מהותית ולא יום בודד.

משה גפני: זה לא יום בודד.

משה גפני: אל תגיד את המילה יום בודד.

אמיר דהן: זה אירוע של יום בודד שגרם להם נזקים עתידיים.

איילת נחמיאס ורבין: זה יום בודד ועוד יום בודד.

משה גפני: לא.

משה גפני: זה לא המקרה.

אמיר דהן: בחקיקת הוראת שעה אי אפשר לתת פתרונות כל הזמן לאירועים נקודתיים.

עמר בר-לב: זה לא אירוע נקודתי.

יצחק וקנין: זה לא אירוע נקודתי.

עמר בר-לב: ההשוואה לצוק איתן היא לא רלוונטית.

עמר בר-לב: בצוק איתן באמת הייתה פגיעה כולל בתל אביב, כולל בחדרה, כולל בנתב"ג.

עמר בר-לב: הייתה פגיעה.

עמר בר-לב: במקרה הזה – לא.

עמר בר-לב: הייתה פגיעה רק בעוטף ובמלונות עד 40 קילומטרים.

אמיר דהן: זה קיבל את הפתרון.

עמר בר-לב: אנחנו לא מדברים על העוטף.

עמר בר-לב: אנחנו מדברים על מלונות באשקלון ואולי בבאר שבע.

עמר בר-לב: שם הייתה פגיעה יותר מצומצמת, לא שמונה חודשים, אבל במשך חודש, סדר גודל, הייתה פגיעה.

יצחק וקנין: אי אפשר להגיד על בתי המלון שזה נקודתי.

יצחק וקנין: זה לא נקודתי.

יצחק וקנין: מי שחי בתוך האזורים האלה יודע שיש ביטולים, הם ביטולים של כל השבוע.

יצחק וקנין: זה לא מישהו שאומר בעוד יומיים יהיה בסדר.

יצחק וקנין: באשקלון, במיוחד בתקופה הזאת, אני חושב שהפגיעות היו כל כך קשות שכאן צריך לקחת את זה בחשבון.

משה גפני: על כמה בתי מלון אנחנו מדברים?

פנינה בן דוד: אני מדברת בערך על עשרה מלונות בכל האזור של באר שבע, אשקלון ואשדוד.

משה גפני: איך עשרה?

משה גפני: את מדברת גם על מרחקים יותר גדולים?

פנינה בן דוד: לא.

פנינה בן דוד: באר שבע, אשקלון ואשדוד.

פנינה בן דוד: אין שם הרבה בתי מלון.

פנינה בן דוד: באשקלון יש כארבעה מלונות.

משה גפני: נשקול.

משה גפני: נדבר על זה.

לילי אור: לעניין נזק עקיף שנגרם בתקופה המזכה בענף הדבורים – אזור שכוורות ושטחי המרעה בו הם במרחק של בין 0 ל-7 קילומטרים מגדר המערכת המקיפה את רצועת עזה.

שגית אפיק: זה בעצם פותר את הבעיה של כוורות שנמצאות בין ישובים כי אתם נותנים את כל ה-0-7 בצורה רצופה.

לילי אור: לעניין נזק עקיף בשל הוראה של פיקוד העורף על סגירת מוסד חינוך ברשות מקומית בתקופה המזכה או בשל הוראה על סגירת מקומות עבודה שאינם חיוניים בתקופה המזכה – אזור במרחק של בין 0ל-40 קילומטרים מגדר המערכת המקיפה את רצועת עזה.

שגית אפיק: זה לגבי עובדים שנעדרו מהעבודה שלהם.

שגית אפיק: אתם מפצים את המעסיק בעד שכרם.

שגית אפיק: נראה את זה בהמשך.

שגית אפיק: איך החלטתם כאן על 40-0?

אמיר דהן: בחנו את כל הנחיות פיקוד העורף.

אמיר דהן: עקרונית זה התחיל מאוגוסט אבל התקנות מתחילות ממאי בגלל הענפים האחרים.

אמיר דהן: בחנו את ההנחיות.

אמיר דהן: כל ההנחיות שהיו עד היום מדברות על 0 עד 40.

אמיר דהן: לא היו הנחיות מעבר לזה.

אמיר דהן: נתנו את הפתרון לכל ההנחיות שהיו.

לילי אור: "חוק מיסוי מקרקעין" – חוק מיסוי מקרקעין (שבח ורכישה), התשכ"ג-1963.

לילי אור: "חוק מס ערך מוסף" – חוק מס ערך מוסף, התשל"ו-1975.

לילי אור: "מוסד ציבורי זכאי" – מוסד ציבורי כהגדרתו בסעיף 9(2)(ב) לפקודה, שמתקיימים בו שני אלה:

לילי אור: עיקר הכנסתו בשנת המס 2017 כפי שדווחה בדוח שהגיש לפי סעיף 131 לפקודה, שלא מתמיכות ותרומות הייתה ממכירת שירותים או מוצרים באופן שוטף ובמהלך רוב חודשי השנה.

שגית אפיק: תסבירי.

שגית אפיק: לגבי מוסד ציבורי זכאי.

שגית אפיק: אלה הגדרות שהשתמשתם בהם גם בתקנות קודמות.

גיא גולדמן: רוב הנוסח זהה.

מיקי רוזנטל: רק תאמרו מילה על ההיגיון של הסעיף מההכנסות וכולי.

אמיר דהן: אם יש מלכ"ר שבעצם נהנה מתמיכות ותרומות שהן לא מפסיקות בתקופה הזאת, וזאת רוב ההכנסה שלו, הוא בעצם לא נפגע והוא יכול להמשיך לשלם את השכר לעובדים שלו.

קריאה: אבל זה לא מדויק.

משה גפני: רגע, סליחה, לא מדברים בלי רשות.

משה גפני: זאת אומרת, אם שליש מהכנסתו של הגוף הזה היא לא מתמיכה.

אמיר דהן: ממכירת שירותים.

אמיר דהן: הוא ייכנס ויהיה מלכ"ר זכאי.

אמיר דהן: אם רוב ההכנסות שלו הן מתמיכות ותרומות, ובעצם התמיכות והתרומות האלה לא נפגעות, אין פגיעה.

אמיר דהן: נניח אני מלכ"ר שכל ההכנסות שלי הן מתמיכות, לא נפגעתי.

אמיר דהן: גם אם עובדים לא הגיעו לעבודה, אני אמור להמשיך לשלם להם כי אני לא נפגעתי בהכנסה שלי.

איילת נחמיאס ורבין: אבל אם הפעילות שלך גדלה כמו למשל מרכזי החוסן.

משה גפני: מה זה רלוונטי?

משה גפני: לא על זה מדברים.

אמיר דהן: אף פעם לא הייתה בעיה.

משה גפני: הוא מדבר על מלכ"ר.

אמיר דהן: לא הייתה בעיה באף אחד מהמבצעים, לא בעמוד ענן, לא בעופרת יצוקה, לא בצוק איתן.

אמיר דהן: תמיד אותן הגדרות ולא היו לנו בעיות.

שגית אפיק: שאלה לגבי פסקה (3).

שגית אפיק: זה או שסגרו מוסד חינוך ואז הורה נשאר עם הילד שלו או בשל הוראה על סגירת מקומות עבודה שאינם חיוניים.

שגית אפיק: לא היה מצב שבו פיקוד העורף נתן הנחיה על איסור התקהלות.

אמיר דהן: היה.

אמיר דהן: לכן הכנסנו את זה.

שגית אפיק: לאו דווקא סגירת מקומות עבודה שאינם חיוניים אלא אסור יציאה מהבתים.

אמיר דהן: אם יש התקהלות והיה אירוע והאירוע הזה לא היה יכול להתקיים, זה אותו דבר.

שגית אפיק: זה לא מופיע לך כאן.

אמיר דהן: אי התקהלות זה לדוגמה סגירת אולם אירועים.

שגית אפיק: כן, אבל זה לא מופיע לך כאן.

שגית אפיק: יש לך כאן או סגירת מוסד חינוך או סגירת מקום עבודה שאינו חיוני.

אמיר דהן: סגרו את האולם.

אמיר דהן: הוא לא חיוני.

שגית אפיק: אבל זה לא מקום עבודה.

אמיר דהן: לאנשים שעובדים באולם, זה מקום עבודה.

מיקי רוזנטל: הייתה למשל הוראה להישאר סמוך לממ"דים.

חיים ילין: אותם אנשים לא יכולים ללכת לעבודה.

איילת נחמיאס ורבין: אז זאת הוראה של פיקוד העורף.

חיים ילין: אפילו הבחירות באשקלון נדחו על ידי פיקוד העורף.

מיקי רוזנטל: זה מכיל את כל המקרים שאתם מכירים.

אמיר דהן: את כל המקרים.

משה גפני: אם לא סגרו את מוסד החינוך ולא סגרו את מקום העבודה אבל פיקוד העורף נתן הוראה לא להתקהל.

משה גפני: אני לא יצאתי מהבית בגלל ההוראה הזאת.

משה גפני: לא הלכתי לאולם שם מקום העבודה שלי.

אמיר דהן: היה צריך להיות אירוע עם מעל 500 אנשים ופיקוד העורף אמר אין התקהלות מעל 500 אנשים.

אמיר דהן: זאת בעצם הנחיה לאולם לא לפתוח את המקום.

אמיר דהן: לכן העובדים זכאים לקבל פיצוי כי לא היה להם לאן להגיע ואז זה נכנס לכאן.

איילת נחמיאס ורבין: אתה אומר שבכל מקרה זה אותו אירוע.

איילת נחמיאס ורבין: מה שאומרת לך היועצת המשפטית שלנו זה שזה חייב להיות ברור מעבר לכל ספק, שלא יכול להיות מקרה שבו לצורך העניין בן אדם כן היה אמור להגיע לעבודה אבל היה איסור התקהלות.

איילת נחמיאס ורבין: שלא ייווצרו מצבים מוזרים שיאמרו לו שהוא לא זכאי לפיצוי.

שגית אפיק: העובדים לא הגיעו לעבודה כי הייתה הנחיה של פיקוד העורף.

מיקי לוי: לכן הוא הולך ברצף להנחיה של פיקוד העורף.

מיקי לוי: יש לו כיסוי מקסימלי עם ההנחיה הזאת.

שגית אפיק: לא.

שגית אפיק: כמו שהוא מנסח, אין לו כי הוא מנסח שני דברים ספציפיים.

אמיר דהן: אם נרשום התקהלות, בדרך כלל אלה אולמות אירועים.

משה גפני: אנחנו רוצים שזה יהיה ברור ממה שאתם מסבירים, שזה עונה על המקרים.

אמיר דהן: זה עונה על המקרים.

משה גפני: גם מה שמובן מאליו, ראוי שייאמר.

משה גפני: ראוי שייאמר שבכל מקרה שבו פיקוד העורף כתוצאה מההוראה שלהם, האיש לא יכול לצאת מהבית ולא יכול ללכת למקום העבודה שלו, אפילו שמקום העבודה לא נסגר, הוא לא יכול ללכת, הוא גם כלול בתוך ההוראה הזאת.

משה גפני: אני חושב שזה ברור.

משה גפני: אני חושב שכדאי לכתוב את זה.

שגית אפיק: כן.

שגית אפיק: נכתוב את זה.

משה גפני: בסדר.

לילי אור: "מחזור עסקאות" – מחזור עסקאות כמשמעותו בחוק מס ערך מוסף, למעט עסקאות שסעיפים 20 או 21 לחוק מס ערך מוסף חלים עליהן ולמעט פיצוי ששולם לפי החוק.

לילי אור: "מס תשומות" - כהגדרתו בחוק מס ערך מוסף.

לילי אור: "מעסיק בפועל" ו"קבלן כוח אדם" – כהגדרתם בחוק העסקת עובדים על ידי קבלני כוח אדם, התשנ"ו-1996, למעט מעסיק בפועל שהוא יחיד המעסיק עובד סיעודי.

לילי אור: "שווי נזק עקיף" –

לילי אור: מסלול שכר עבודה.

לילי אור: לעניין זה - "מסלול שכר עבודה" –

לילי אור: לגבי ניזוק המגיש תביעה בשל המצב הביטחוני לגבי תקופה העולה על עשרה ימי היעדרות – 123 אחוזים משכר העבודה היומי ששילם בשל יום היעדרות של העובד בשל המצב הביטחוני.

משה גפני: אתם העברתם לנו שהסכום הוא 370 שקלים.

משה גפני: איך כאן כתוב 330 שקלים?

משה גפני: על זה היה מדובר כל הזמן.

משה גפני: למה אתם עושים לי את זה?

משה גפני: מה אתם רוצים להשיג?

משה גפני: תגידו ישר על השולחן.

מירי סביון: לאחר בדיקה נוספת שלנו, הבסיס - - -

משה גפני: זה נכון שאמרתם 370 שקלים?

מירי סביון: נכון.

משה גפני: מה השתנה?

מיקי רוזנטל: התייקרות החשמל.

מיקי רוזנטל: הגירעון בתקציב.

משה גפני: מה אתם רוצים בתמורה?

מירי סביון: הסכום שמופיע כאן הוא סכם שמתאים לתקופה חציונית.

משה גפני: אל תסבירו לי.

משה גפני: אני הבנתי שכל דבר שאתם עושים הוא מקצועי.

משה גפני: מה אתם רוצים?

מירי סביון: זה מה שהסברנו.

משה גפני: הסברתם.

משה גפני: אני יודע.

משה גפני: אתם מסבירים יפה.

עמר בר-לב: מה השתנה?

משה גפני: אני מבקש לחזור למקור.

משה גפני: אני איש מסורתי.

משה גפני: 370 שקלים.

מכלוף מיקי זוהר: טעות הקלדה אחת בנוסח של 30 עמודים.

משה גפני: לא הייתה טעות הקלדה.

משה גפני: אתם אמרתם 370.

משה גפני: מה אתם רוצים להשיג?

מירי סביון: הסכום שנמצא כאן הוא הסכום של השכר החציוני לטווח של 0 עד 40 קילומטרים.

מירי סביון: זה השכר שאנחנו מפצים ולכן נראה לנו שזה הסכום שנכון לשים.

משה גפני: אני לא אתווכח על זה.

משה גפני: זה סתם.

משה גפני: משהו כאן אתם לא מגלים לי.

אביב חצבני: התאחדות התעשיינים.

אביב חצבני: אנחנו בדיונים מוקדמים יחד עם אמיר והצוות דנו על הנושא של שכר חציוני שאמור להיות הוגן.

אביב חצבני: השכר החציוני עצמו משתנה בין 0 עד 7, 7 עד 20, 20 עד 40, כאשר באפס עד 7 קילומטרים למעשה השכר החציוני גבוה באופן משמעותי.

אביב חצבני: משם מגיע הסכום של 370 שקלים כמו שאתה ראית אותו.

אביב חצבני: בסיכומו של עניין רשות המיסים בחרה לשים סכום אחר שלא תואם אתנו בהתאם לנתונים המקצועיים שלנו ואנחנו מבקשים שיופיע 370 שקלים כמו שדנו אתם בישיבות המוקדמות.

משה גפני: אני מבקש להוסיף שהחוק לא מחייב אתכם להעביר את הכסף לעובד.

משה גפני: זאת אומרת, אתם מקבלים את הכסף ואתם יכולים לא להעביר.

משה גפני: אתם תסכימו שאני אבקש מהחברים או מרשות המיסים שאנחנו נקבע ביחד בחקיקה שחייבים להעביר את הכסף.

משה גפני: אתם יכולים להוסיף את זה בתקנות?

שגית אפיק: זה מופיע בתקנות אבל זה צריך להופיע בחוק ההגנה על עובדים לשעת חירום, תיקון שנמצא בהצעת חוק שהגשת.

משה גפני: בחקיקה ראשית.

שגית אפיק: כן.

שגית אפיק: בחקיקה ראשית.

שגית אפיק: עושים את התיקון הזה מעת לעת כאשר מובאות לכאן התקנות האלה.

שגית אפיק: אפשר לעשות גם שם איזשהו תיקון קבוע.

משה גפני: אנחנו הנחנו הצעת חוק ואחד הסעיפים שם הוא זה.

משה גפני: אני לא יודע, יכול להיות שזה אף פעם לא קרה, אבל זאת לקונה.

אמיר דהן: בכל המבצעים היה הסכם משולש.

ישראלה מני: לשכת המסחר.

ישראלה מני: אני מדברת כרגע ממש בשם כל המגזר העסקי כי כשעשינו את ההסכמים ב-2006 למלחמת לבנון, אחת השאלות שנשאלה על השכר הייתה איך הכסף יגולגל לעובדים.

ישראלה מני: אני יכולה לומר בוודאות, כי אז ישבנו גם עם רשות המיסים, שלא הייתה סיטואציה שעסק השאיר את הכסף אצלו ולא העביר אותו לעובד.

ישראלה מני: לכן האמירה קצת הפריעה לי, אני מצטערת, כי באמת המגזר העסקי כאן פעל בשקיפות מלאה מול העובדים.

משה גפני: אני מאוד משבח אתכם, גם את התאחדות התעשיינים וגם את לשכות המסחר על שאתם מעבירים לעובדים את מה שמגיע להם כי הכסף הזה מתקבל אצלכם עבור העובדים.

משה גפני: אני יכול להביא מקרים כאלה ואחרים שאולי היו אבל בכל מקרה אני לא חושב שזה ראוי שאנחנו נשאיר את הלקונה הזאת.

משה גפני: המציאות היא מציאות.

משה גפני: תוך כדי התשבחות שאני נותן לכם.

משה גפני: לא רלוונטי.

איילת נחמיאס ורבין: אני מצטרפת לאמירה.

אמיר דהן: היא מדברת על כך שהכסף עובר אחרי שהוא קיבל פיצויים מאתנו.

אמיר דהן: בגלל שאלה ימים בודדים, יכול לבוא עסק ולומר על יום אחד הוא לא תובע ואז הוא בכלל לא קיבל כסף כדי להעביר לעובד.

אמיר דהן: בדבר הזה אנחנו רוצים לחייב אותו.

עמר בר-לב: שאלה.

עמר בר-לב: בקטע שהוקרא כתוב שנזק שנגרם כתוצאה מנזק מלחמה.

שגית אפיק: זו ההגדרה של נזק עקיף לפי החוק.

שגית אפיק: נזק מלחמה, זה הנזק הישיר שנגרם.

עמר בר-לב: רק לוודא.

עמר בר-לב: במקרה זה לא הייתה הכרזה של מלחמה או משהו כזה.

שגית אפיק: לא צריכה להיות הכרזה.

שגית אפיק: זה לא מותנה בזה.

חיים ילין: הערה.

חיים ילין: הבעיה בממוצע שאתם קובעים היא שזה די מסוכן כי בסופו של דבר יכול להיות שאו שהמעביד ירוויח או שהוא יפסיד ותכף אני אנסה לנמק.

חיים ילין: המעביד, אם הוא משלם את השכר, כאילו שהעובד עבד והוא תובע אתכם, הוא כבר שילם.

חיים ילין: אם הוא נמצא במפעל עתיר ידע והשכר לדוגמה הוא 600 שקלים ליום, המעביד משלם מהכיס שלו כדי להשלים.

חיים ילין: אני אומר שנעשה שני מסלולים, האחד, שהוא כזה כמו שאתם אומרים, והשני, שהמעביד יכול ללכת באדום ולומר שנתתם לי 330 או 370 שקלים, אבל אצלי זה 600 ו-700 שקלים ולכן למה הוא צריך לממן את המלחמות של מדינת ישראל?

חיים ילין: תסבירו לי.

חיים ילין: מצד שני יש מקומות, כמו אולם אירועים, ויכול להיות שהמשכורת היא מינימום לחלוטין.

משה גפני: ואז מה אתה מציע?

משה גפני: אנחנו לא בדיון פילוסופי.

משה גפני: צריך להצביע.

רועי פולקמן: זה הרעיון של ממוצע.

חיים ילין: בסופו של דבר יקרה שלמישהו יהיה כסף ולמישהו לא.

חיים ילין: אני מדבר במושגים של מעביד.

שגית אפיק: אבל תשים לב שהם כן עשו, ואני חושבת שזה דווקא נכון במקרה הזה, הבחנה בין נזק שהוא מעל 10 ימים לבין נזק שהוא מתחת ל-10 ימים.

שגית אפיק: מעל 10 ימים אתה יכול באמת להוכיח נזק שהוא גדול יותר.

שגית אפיק: מתחת ל-10 ימים, הרבה מחברי הוועדה דיברו דווקא על מסלול ירוק שהם רוצים שבן אדם יוכל לבוא ולהגיש.

שגית אפיק: אם קובעים גם שכר שעה, 370 שקלים, שהוא שכר יפה, אני לא חושבת שנדרש במקרה של פחות מ-10 ימים.

חיים ילין: אבל אני לא מסתכל על זה.

חיים ילין: אני מסתכל על אמדוקס.

שגית אפיק: אבל זה פחות מ-10 ימים.

רועי פולקמן: אם זה חמישה ימים, על חמישה ימים.

מיקי לוי: הם רוצים את זה כי הכסף מתקבל במיידי.

משה גפני: אם כך נתווכח, לא נגיע לשום דבר.

משה גפני: אני חושב שההצעה היא הצעה טובה.

משה גפני: פחות מ-10 ימים - את מה שקבעו, מעל 10 ימים - את מה שקבעו.

משה גפני: רק הייתה כאן טעות סופר.

חיים ילין: אבל זה יהיה באדום.

משה גפני: אם לא תגידו לי מה אתם רוצים להשיג בטעות הזאת, אנחנו ב-370 שקלים.

משה גפני: תגידו מה אתם רוצים.

משה גפני: תאמיני לי, נכון שלא למדתי ליבה ואתם מנצלים את זה כל הזמן אבל האמת היא שזה 370 שקלים.

מירי סביון: יכול להיות שאנחנו עושים טעויות אבל לנסות לבלבל אותך, אנחנו ממש לא מנסים.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: 370 שקלים.

אחד מאלה: לגבי ניזוק המגיש תביעה בשל המצב הביטחוני לגבי תקופה העולה על עשרה ימי היעדרות – 123 אחוזים משכר העבודה היומי ששילם בשל ים היעדרות של העובד בשל המצב הביטחוני בתוספת סכום שהוא שווי עבודת חברי הקיבוץ.

אחד מאלה: לעניין זה, "שווי עבודת חברי הקיבוץ" – סכום השכר המוצע למשרת שכיר לפי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה שפורסם לאחרונה, מחולק ב-22 ומעוגל לסכום הקרוב שהוא מכפלה של 10 שקלים חדשים ומוכפל בסך כל ימי ההיעדרות בשל המצב הביטחוני של חברי הקיבוץ העובדים בתעשייה, במסחר, בשירותים, בחקלאות או בתיירות בקיבוץ, ולמעט חברי הקיבוץ העוסקים במתן שירותים לחברי הקיבוץ עצמם.

משה גפני: יש הערות על זה?

אמיר דהן: זה נוסח שהיה קודם.

שגית אפיק: אלה תקנות קודמות.

לילי אור: לגבי ניזוק המגיש תביעה בשל המצב הביטחוני לגבי תקופה של עד עשרה ימי היעדרות לעובד – שווי הנזק, מוכפל בסך כל ימי ההיעדרות בשל המצב הביטחוני ששולמו לעובד שאינו חבר קיבוץ, בתוספת שווי הנזק מוכפל בסך כל מי ההיעדרות בשל המצב הביטחוני של חברי הקיבוץ העובדים בתעשייה, במסחר, בשירותים, בחקלאות או בתיירות בקיבוץ, ולמעט חברי הקיבוץ העוסקים במתן שירותים לחברי הקיבוץ עצמם.

לילי אור: לגבי ניזוק המגיש תביעה בשל המצב הביטחוני לגבי תקופה העולה על עשרה ימי היעדרות – 123 אחוזים משכר העבודה היומי ששילם בשל יום היעדרות של העובד בשל המצב הביטחוני.

לילי אור: לגבי ניזוק שהוא מוסד ציבורי זכאי – אחד מאלה:

לילי אור: לגבי ניזוק המגיש תביעה בשל המצב הביטחוני לגבי תקופה של עד עשרה ימי היעדרות לעובד – השיעור המתקבל מחלוקת סכום הכנסתו לשנת המס 2017, כפי שדווחה בדוח שהגיש לפי סעיף 131 לפקודה, שלא מתמיכות ותרומות בסכום הכנסתו האמורה, כולל תמיכות ותרומות, כשהוא מוכפל בשווי הנזק ששילם בעד יום היעדרות של העובד בשל המצב הביטחוני.

לילי אור: לגבי ניזוק המגיש תביעה לגבי תקופה העולה על עשרה ימי היעדרות – סכום הכנסתו החייבת ליום, כשהיא מוכפלת במספר ימי ההיעדרות של העובד העצמאי בשל המצב הביטחוני וב-0.7 והכול לא פחות מ-330 שקלים ליום היעדרות בשל המצב הביטחוני.

שגית אפיק: 370 שקלים.

חיים ילין: אל תרשמו 0.7.

חיים ילין: תרשמו 0 עד 7.

שגית אפיק: לא.

שגית אפיק: זו מכפלה ב-0.7.

שגית אפיק: תסבירו את הנוסחה ונראה גם למה כאן זה 370.

חיים ילין: זה 70 אחוזים.

חיים ילין: למה 0.7?

לילי אור: לעניין זה – "סכום הכנסתו החייבת ליום" – הכנסתו החייבת מעסק או משלח יד לפי סעיף 2(1) לפקודה, כשהיא מחושבת לפי הדוח השנתי לשנת 2017 שהגיש הניזוק לפי סעיף 131 לפקודה, בתוספת הכנסתו הפטורה לפי סעיף 9(5)(א) לפקודה ולפני קיזוז הפסדים, מחולקת ב-278 והכול לא יותר מהשכר המרבי ולא פחות משכר המינימום ליום, לפי חוק שכר מינימום, התשמ"ז-1987.ף

שגית אפיק: הנוסחה לגבי העצמאים היא שונה?

שגית אפיק: היא דומה?

שגית אפיק: תנו הסבר למה שהקראתם עד עכשיו.

אמיר דהן: לעצמאים לא הייתה נוסחה עד היום, במקרים הקודמים.

אמיר דהן: במקרה של עד עשרה ימים, הוא מקבל כמו כל שכיר אחר.

שגית אפיק: את ה-370.

אמיר דהן: עד 370.

אמיר דהן: 330.

אמיר דהן: לא פחות מ-330.

אמיר דהן: למה עשינו לא פחות?

אמיר דהן: כי זה עלה כאן בדיון הקודם.

אמיר דהן: יכול להיות שניקח את ההכנסה החייבת ונחלק אותה, בסוף יצא שיום עבודה שלו הוא בהפסדים.

אמיר דהן: אמרנו שלא רוצים לתת לו את ההפסד, אז לפחות הוא יקבל כמו העובד שלו למרות שאנחנו יודעים שיש הרבה עצמאים שלא נמצאים בהפסד.

אמיר דהן: יש עצמאים שיש לו חנות בגדים אבלה הוא לא נמצא בעסק אלא רק העובדת שלו שם.

אמיר דהן: למרות שהוא נעדר, אנחנו נותנים לו כאן את הפיצוי הזה.

אמיר דהן: אנחנו הולכים אתו לקולה לחלוטין.

משה גפני: אני מאוד משבח אתכם על העבודה הזאת.

משה גפני: באמת.

משה גפני: משרד האוצר, רשות המיסים, עשה עבודה יוצאת מן הכלל בעניין הזה ואני מאוד משבח אתכם.

חיים ילין: המדליות בדרך.

משה גפני: לא מדליות, אבל באמת הם עשו עבודה.

משה גפני: אין ויכוח לגבי העניין הזה.

משה גפני: אנחנו יודעים להעריך עבודה מקצועית, נכונה וטובה.

איילת נחמיאס ורבין: אתה ממש צודק.

לילי אור: לא עבד העובד בחלק מיום העבודה – אם הוגשה תביעה בשל היעדרות עובד לגבי תקופה של עד עשרה ימי היעדרות לעובד – יהיה הנזק החלק היחסי משווי הנזק שיחסו לכלל שווי הנזק הוא כיחס מספר שעות העבודה הרגילות ביום של אותו עובד, לסך כל שעות העבודה במשרה מלאה, ואם הוגשה תביעה בשל היעדרות עובד לתקופה העולה על עשרה ימי היעדרות – היה הנזק החלק היחסי משכר העבודה היומי שיחסו לכלל שכר העבודה היומי הוא כיחס מספר השעות שבהן לא עבד העובד כאמור, לסך כל שעות העבודה הרגילות ביום של אותו עובד, והכול ובלבד שמספר השעות שבהן לא עבד העובד גבוה משעה אחת.

לילי אור: לעובד המועסק במשרה חלקית, יהיה הנזק החלק היחסי משווי הנזק שיחסו לכלל הנזק הוא כיחס מספר שעות העבודה הרגילות ביום של אותו עובד, לסך כל שעות העבודה במשרה מלאה.

לילי אור: "שכר העבודה היומי" – שכר יום עבודה של העובד אילו היה עובד באותה יממה באופן רגיל, ובלבד שהשכר שולם לו בידי המעביד, אך לא יותר מהשכר המרבי, ובתנאי שבעד החודשים מאי, יוני ויולי 2018, שילם המעביד תשלומי חובה לפי כל דין בשל שכרו של העובד, ולגבי עובד שהתקבל לעבודה במהלך שלושת החודשים האמורים - בתנאי ששולמו כל תשלומי החובה מיום קבלתו לעבודה.

לילי אור: "שכר יום עבודה של העובד" – שכר עבודה רגיל ליום של העובד, בלא תוספות, לפי הממוצע בשלושת החודשים מאי, יוני ויולי 2018, ולגבי עובד שהחל לעבוד אצל המעביד במהלך אותם שלושת החודשים – השכר כאמור לפי הממוצע המחושב לי מספר ימי העבודה של אותו עובד באותם חודשים.

לילי אור: "השכר המרבי" – שכר השווה לשכר הממוצע למשרת שכיר (משרות של ישראלים) כפי שפרסמה הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, לאחרונה לפני קרות הנזק, כשהוא מוכפל בשניים וחצי ומחולק ב-22, ומעוגל לסכום הקרוב שהוא מכפלה של 10 שקלים חדשים.

לילי אור: "יום היעדרות בשל המצב הביטחוני" – יום שבו עובד נעדר מעבודתו אצל ניזוק בשל המצב הביטחוני, למעט יום שבו נעדר בשל מחלה, תאונה, חופשה שנתית, מילואים, או בשבת ובחג וביום שישי – למעט מי שעובד באופן רגיל בימים אלה, ובלבד שמתקיים בו גם אחד מאלה:

שגית אפיק: לכאן נכניס גם את אותה הבהרה שאנחנו מכניסים בהתחלה, שיהיה ברור לגבי מי שנעדר לפי הנחיות פיקוד העורף.

משה גפני: בסדר.

אמיר דהן: על התקהלות.

לילי אור: הוא אדם עם מוגבלות כהגדרתו בסעיף 5 לחוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות, התשנ"ח-1998, או שהוא הורה של אדם כאמור, שנעדר מעבודתו לצורך השגחה עליו (בפסקה זו – ההורה), ובלבד שמתקיימים לגבי האדם עם המוגבלות שני אלה:

לילי אור: הוא אינו יכול להגיע למקום העבודה או לשהות בו, משום שמוגבלותו, או מוגבלות ילדו עליו הוא משגיח, לפי העניין, מונעת ממנו לפעול לפי הנחיות פיקוד העורף בתקופה לגביה נתבע הפיצוי.

לילי אור: והכול בתנאי שמתקיימים התנאים הקבועים בפסקה (3)(א) ו-(ב) בשינויים המחויבים.

לילי אור: הילד נמצא בהחזקתו הבלעדית של העובד או שהעובד הוא הורה יחיד של הילד.

לילי אור: הוראות פסקה זו יחולו לגבי עובד שהוא אומן, ואולם ההיעדרות של עובד כאמור תיחשב כיום היעדרות רק אם לא ניתן פיצוי לפי פסקה זו בעד אותו יום בשל ים היעדרות של הורהו של הילד, לפי העניין, לצורך השגחה על אות ילד.

לילי אור: לעניין זה – "אומן" - הורה במשפחה שאושרה בידי מי ששר הרווחה והשירותים החברתיים הסמיכו לכך לשמש כמשפחת אומנה.

לילי אור: "הורה יחיד", "ילד", "מוסד חינוך" – כהגדרתם בחוק הגנה על עובדים בשעת חירום, התשס"ו-2006.

שגית אפיק: בחוק הגנה על עובדים בשעת חירום, קוראים לזה הורה עצמאי.

שגית אפיק: למה קראתם לזה הורה יחיד?

שגית אפיק: כל יתר ההוראות זהות לתקנות שעשיתם קודם.

שגית אפיק: נכון?

שגית אפיק: הורה שנעדר בשל היעדרות ילדו בתנאי שבן הזוג שלו וכולי, ועכשיו לגבי הורה יחיד?

אמיר דהן: לא נגענו בזה.

אמיר דהן: כך זה היה.

שגית אפיק: שם זה הורה עצמאי.

משה גפני: אז תכתבו הורה עצמאי.

שגית אפיק: נבדוק את זה.

משה גפני: תכתבו מה שהיה כתוב.

אמיר דהן: כך זה היה כתוב בכל התקנות הקודמות.

שגית אפיק: אתם מפנים לחוק הגנה על עובדים בשעת חירום ולחוק סיוע למשפחות.

משה גפני: שלא תהיה הגדרה אחרת.

משה גפני: מה שהיה כתוב, יהיה כתוב גם כאן.

רויטל בן ארי: עד איזה גיל הילד?

אמיר דהן: גיל 14.

שגית אפיק: גיל 14.

שגית אפיק: זה מופיע.

אמיר דהן: בחוק הגנה על עובדים בשעת חירום, שם זה מוגדר עד גיל 14.

לילי אור: (ב) מסלול מחזורים.

לילי אור: לעניין זה – "מסלול מחזורים"

לילי אור: לגבי ניזוק שהוא מוסד ציבורי זכאי ולגבי ניזוק שבשנת המס 2017 או 2018 הוא עוסק פטור כהגדרתו בחוק מס ערך מוסף - ההפרש החיובי שבין ההכנסה בשנת המס 2017 מחולקת ב-12 כשהיא מוכפלת ב-8, לבין סכום ההכנסה בתקופה המזכה, כשההפרש האמור מוכפל במשלים ההוצאה הנחסכת.

לילי אור: "הכנסה בתקופה המזכה" –

לילי אור: לגבי ניזוק שבשנת המס 2017 או 2018 הוא עוסק פטור כהגדרתו בחוק מס ערך מוסף – סכום ההכנסה בתקופה המזכה, שאושר לעניין זה בידי רואה חשבון בניכוי הכנסה שחל עליה חלק ה' לפקודה או חוק מיסוי מקרקעין.

לילי אור: "הכנסה בשנת המס 2017" –

לילי אור: לגבי ניזוק שבשנת המס 2017 או 2018 הוא עוסק פטור כהגדרתו בחוק מס ערך מוסף ולגבי ניזוק הרשום כעוסק אחד עם עוסק אחר לפי סעיף 56 לחוק מס ערך מוסף – סכום ההכנסה בשנת המס 2017 כפי שדווחה בדוח שהגיש הניזוק לפי סעיף 131 לפקודה בניכוי הכנסה שחל עליה חלק ה' לפקודה או חוק מיסוי מקרקעין.

לילי אור: "הפרש המחזורים" – ההפרש החיובי שבין מחזור עסקאותיו של הניזוק בחודשים מאי עד דצמבר 2017, לבין מחזור עסקאותיו בתקופה המקבילה בשנת 2018.

לילי אור: ואם היה מחזור עסקאותיו של הניזוק כולל פעילות מכמה סניפים, יופחתו ממנו מחזורי העסקאות של הסניפים שאינם כלולים באזור המיוחד, ואם היה הניזוק רשום כעוסק אחד עם עוסק אחר לפי סעיף 56 לחוק מס ערך מוסף, יופחת מהמחזור המאוחד מחזורו של העוסק האחר.

לילי אור: "מחזור עסקאות בחודשים מאי עד דצמבר 2017" –

לילי אור: "מחזור עסקאות בתקופה המזכה" – מחזור עסקאותיו של הניזוק בחודשים מאי עד דצמבר 2018 כפי שדווח לרשות המסים בישראל.

שגית אפיק: אתם עושים השוואה של כל התקופה מול כל התקופה.

שגית אפיק: כאשר חבר הכנסת מיקי רוזנטל שאל קודם אם הוא רוצה לבחור לא על כל התקופה אלא לתבוע ביחס לחודש מסוים או חודשיים מסוימים, אתם לא מאפשרים.

אמיר דהן: אין אפשרות כזאת.

אמיר דהן: האפשרות, כמו בכל התקנות, כל התקופה מול כל התקופה.

שגית אפיק: אם אנחנו רוצים כן להפוך את זה להוראת קבע וכן לאפשר, אנחנו לא רוצים להימצא במצב שבו המצב הקשה יימשך, לאנשים ייגרמו נזקים והם כן ירצו לתבוע.

שגית אפיק: איזו תקופה מול איזו תקופה אתם מאפשרים?

גיא גולדמן: זו בדיוק הסיבה שמנגנון של פיצוי לא מתאים להוראת קבע.

שגית אפיק: אני נותנת לכם הזדמנות להתייחס.

גיא גולדמן: פיצוי מעצם טבעו הוא אחורה, לאירוע שאתה יודע מהו ויודע איך לתת לו טיפול ומענה.

גיא גולדמן: ברגע שיש לך מצב קבע, המענה לשיטתנו צריך להיות בעולם התקציבי ולא בעולם שקוראים לו פיצוי.

גיא גולדמן: פיצוי הוא על נזק שקרה אחורה.

שגית אפיק: אבל גם כאן בסך הכול אנחנו מדברים על מצב של שמונה חודשים.

שגית אפיק: זה שונה ממה שהיה בתקנות קודמות בנושאים האלה.

רועי פולקמן: אם אתה רוצה להיטיב עם אזורים בעוטף עזה, עסקנו בזה הרבה.

רועי פולקמן: אזורי עדיפות לאומית, הטבות מס לישובים, אלה מנגנונים.

שגית אפיק: אבל גם כאן במצב המתמשך, עובדה שהם לא באו ונתנו פיצוי תקציבי.

שגית אפיק: הם הביאו תקנות.

רועי פולקמן: בזמנו הייתה תוכנית מיוחדת לשדרות.

קריאה: אבל זה לא פיצוי על זה.

רועי פולקמן: פיצוי על אתגרים שקשורים במצב הביטחוני.

רועי פולקמן: פיצוי הוא מנגנון אחר שבו אתה רואה אירוע.

רועי פולקמן: זה אירוע מיוחד בגלל השריפות.

רועי פולקמן: לכן יש הבדל בין מודל שבו אנחנו רואים פגיעה, מנתחים אותה, זה תמיד לוקח קצת אחרי ואז אומרים, בסדר, כאן היה אירוע מיוחד עם הדבוראים וצריך לפצות אותם.

רועי פולקמן: יש אירועים שונים ומשונים.

רועי פולקמן: היה אירוע כזה בירושלים שנפגעה התיירות, גל הסכינאות שהיה, הבאנו תוכנית מיוחדת של 100 מיליון שקלים.

משה גפני: נשאר הוויכוח לגבי אם זה קבוע או לא.

רועי פולקמן: לכן אני מתנגד לעניין הזה של הקבוע.

משה גפני: ברור לי.

רועי פולקמן: זה לא נכון מקצועית.

משה גפני: אני אומר לך שמקצועית זה חייב להיות קבוע.

רועי פולקמן: חד משמעית, לא.

משה גפני: הם לא עושים את זה קבוע כי הם רוצים לחסוך כסף.

רועי פולקמן: יש הבדל.

רועי פולקמן: כשהיה גל הסכינאות בירושלים, הבאנו תוכנית מיוחדת של 100 מיליון שקלים לירושלים.

בצלאל סמוטריץ': יש פתרון מאוד פשוט.

בצלאל סמוטריץ': עושים הוראה קבועה.

בצלאל סמוטריץ': לא צריך לבוא לכאן כל פעם.

רועי פולקמן: לא.

רועי פולקמן: זה בדיוק העניין.

רועי פולקמן: יש מנגנונים שונים.

רועי פולקמן: כאן עכשיו אנחנו נותנים פיצוי מיוחד לאירוע.

בצלאל סמוטריץ': מה יקרה אם יהיה אירוע בעוד חודשיים?

בצלאל סמוטריץ': נתחיל את הכול מחדש?

עודד פורר: מה יקרה אם פתרון יירו 500 טילים על הדרום?

משה גפני: אני יכול לבקש בקשה שביקשתי גם קודם?

משה גפני: אם אתם רוצים עכשיו להתחיל לנהל ויכוח אם זה קבוע או הוראת שעה, אני חושב שהוראת קבע היא יותר נכונה, נשאיר את הוויכוח הזה לסוף.

משה גפני: קודם נסיים את התקנות ונראה או לי יש עוד בעיות.

משה גפני: זה מה שאמרתי קודם כשהיה הוויכוח.

משה גפני: נניח רגע לוויכוח לגבי הוראת הקבע או הוראת שעה, אם אני תובע על חודשים מסוימים, אני צריך לתבוע על הכול?

שגית אפיק: זה מה שאמרתי.

שגית אפיק: כן.

שגית אפיק: הם עושים השוואה של תקופת הוראת השעה, ממאי עד דצמבר, ואז הם משווים את כל התקופה הזאת מול כל התקופה הזאת בשנת 2017.

משה גפני: ואם אני תובע על חודשיים?

שגית אפיק: אתה לא יכול.

גדי ירקוני: למה?

גדי ירקוני: אם חודשיים היו קשים וחודשיים לא היו קשים?

משה גפני: אני הולך לייצג אותך לרגע.

משה גפני: אני איש ישר, אני גר באזור וצריך לפצות אותי.

משה גפני: אני הסתדרתי בחודשים האחרים.

משה גפני: נכון, לכולם היה נזק של מספר חודשים אבל אני הסתדרתי.

משה גפני: עשיתי כל מיני דברים שאפשרו לי לעבוד ולא נפגעתי בחודשים אחרים.

משה גפני: חודשיים נפגעתי.

משה גפני: למה אני לא יכול לקבל?

אמיר דהן: קודם כל, במידה ולא נפגעת חודשיים ובשנה קודמת לא נפגעת חודשיים, זה מתקזז אחד עם השני בתוך הנוסחה.

משה גפני: לא הבנתי.

אמיר דהן: נניח שבמאי ויוני הצלחתי להתמודד והייתה לי תפוסה של 100 אחוזים.

אמיר דהן: אני משווה את זה לשנה קודמת וגם בשנה קודמת הייתי בתפוסה של 100 אחוזים.

אמיר דהן: אז זה מתקזז אחד עם השני.

אמיר דהן: זה לא רלוונטי בכלל.

שגית אפיק: זה במצב אחר כמובן.

שגית אפיק: אתה נותן דוגמה מצוינת.

עודד פורר: הממוצע שלך במצב כזה הוא יותר טוב.

עודד פורר: זה ברור לחלוטין.

עודד פורר: הממוצע הוא שהוא יקבל פחות כסף כי אתה לוקח ממוצע על ארבעה חודשים ואתה אומר או שהיו ארבעה חודשים רעים ואז הכול בסדר, אין בעיה, אבל אם חודשיים רעים וחודשיים טובים – אחר כך אתה לוקח את הממוצע ואתה מכניס פנימה גם חודשיים שהם טובים ואז הסך הכול הוא שונה.

אמיר דהן: אבל אני משווה אותם לשנה קודמת.

עודד פורר: אתה משווה אותם לארבעה חודשים בשנה קודמת.

שגית אפיק: לא, לאותם חודשים הוא משווה.

אמיר דהן: לאותם חודשים.

שגית אפיק: מאי עד דצמבר.

עודד פורר: את כל חמשת החודשים.

אמיר דהן: כן.

אמיר דהן: זה יוצא אותו הדבר.

עודד פורר: לא, זה לא יוצא אותו הדבר.

שגית אפיק: זה לא יוצא אותו הדבר.

מירי סביון: יש כאן החלטה שהיא סבירה.

מירי סביון: אני אומרת שוב שההחלטות של עסקים ורווחים של עסקים הם לא מורווחים ברמה יומית או שבועית.

מירי סביון: אנחנו עושים כאן איזשהו מיצוע.

מירי סביון: צריך גם להגיע לרמה של פשטות.

שגית אפיק: גם ביחס למה שהיה בתקנות קודמות.

שגית אפיק: שבעה חודשים היא תקופה ארוכה.

מירי סביון: דרך אגב, כל מה שנאמר כאן – ושגית אמרה את זה נכון – זה בדיוק אחת הסיבות למה אנחנו חושבים שנכון לעשות כאן הוראת שעה שמוגבלת לתקופה שבה הנזק הוא הכי כבד לעסקים הרלוונטיים, כי ככל שאנחנו מנתחים את התקופה וככל שחוזרים לשגרה, ההפרש - - -

משה גפני: תמיד את משכנעת אותי.

משה גפני: גם עכשיו.

משה גפני: הבנו.

משה גפני: אם אנחנו מוותרים על הוראת קבע, אתם תתנו לנו את החודשיים האלה.

משה גפני: אני כל הזמן מחפש את ה-דיל ולא מוצא אותו.

מירי סביון: תגיד מה אתה רוצה.

משה גפני: שמתי על השולחן.

משה גפני: אמרתי הוראת קבע.

מירי סביון: אני אתן דוגמה.

משה גפני: לא.

משה גפני: אני לא פותח.

משה גפני: אני רוצה קודם לסיים את כל הדברים האחרים.

משה גפני: אנחנו יודעים שיש לנו על זה ויכוח והוויכוח הוא נוקב.

חיים ילין: כי הם עשו את זה ארוך כמה שיותר.

חיים ילין: גם כשהיה צוק איתן, גם כשהיה עופרת יצוקה וגם כשהיה עמוד ענן, זאת אף פעם לא הייתה תקופה של שמונה חודשים.

חיים ילין: אי אפשר דרך ענף שנפגע בפעם הראשונה שאנחנו מנתחים אותו, עכשיו לסובב את כל עוטף עזה סביב זה.

חיים ילין: כשאשקלון באים ומבקשים נובמבר, רק תבינו, הם היו יכולים להיות לארג'ים.

חיים ילין: לא הייתם מקבלים שקל אחד לפי התפיסה הזאת ואני אסביר לך למה.

חיים ילין: הם היו יכולים ללכת אתכם עד הסוף ואתם הייתם עושים את המחזור של השמונה חודשים ולא הייתם מקבלים שקל אחד.

חיים ילין: הייתם יכולים לצאת לארג'ים אתם.

חיים ילין: אתם לא הבנתם את זה.

חיים ילין: זאת בדיוק הנקודה.

חיים ילין: לא היו אף פעם תקנות בתקופה כזאת.

חיים ילין: לכן אני חושב בקול רם יחד אתך, אם אתה רוצה לעשות את זה קבע, גם בתוך הקבע אתה צריך לבוא ולומר ועדת כספים תקבע את התקופה המקבילה.

חיים ילין: למה?

חיים ילין: אי אפשר לקבוע עכשיו שנה מול שנה.

אמיר דהן: היו פעם תקנות של שנה מול שנה.

שגית אפיק: תמיד היו מצבים נקודתיים.

חיים ילין: לא אצלנו.

אמיר דהן: אתה לא היית בכנסת.

אמיר דהן: היה את זה ב-2009 אחר שהוגש בג"ץ.

אמיר דהן: היה שנה שלמה.

אמיר דהן: זה היה קיים.

שגית אפיק: היו תקנות והתקנות היו בנויות אחרת מהתקנות האלה.

ליאורה סלע דוד: משהו מאוד חשוב לדיון.

ליאורה סלע דוד: בפעם הראשונה שנפגשנו כאן בדיון לגבי הנזק העקיף לעסקי התיירות, זה היה בחודש מאי.

ליאורה סלע דוד: כל הדיון הזה הוא באמת על איזשהו אירוע שהוא יוצא דופן והוא ייחודי.

ליאורה סלע דוד: זאת פעם ראשונה שקורה דבר כזה.

ליאורה סלע דוד: כל האירוע הוא טרור העפיפונים ובלוני התבערה, משהו שמתמשך לאורך זמן ומנע מאנשים להגיע לאזור לאורך זמן.

ליאורה סלע דוד: אנחנו לא מדברים כאן על סבבי טילים של יומיים שבאמת אנשים מבטלים את ההגעה שלהם לאותו שבוע או לשבוע אחר כך.

ליאורה סלע דוד: אנחנו מדברים על שמונה חודשים בהם אנשים לא הגיעו לאזור בגלל אירוע אחד מתמשך.

ליאורה סלע דוד: אתם מאוד מאוד צודקים אם אלה צריכות להיות תקנות שעה או הוראות קבע וקטונתי.

ליאורה סלע דוד: יש כאן ועדה שתדון.

משה גפני: יש שני סוגי תיירות.

ליאורה סלע דוד: אני מאוד מאוד מבקשת שתאשרו את התקנות האלה, תנו את החמצן לעסקי התיירות.

משה גפני: איזה תקנות?

ליאורה סלע דוד: את התקנות הקיימות, את אלה, את תקנות השעה לפי האזורים שנקבעו, על פי אובדן ההכנסה למחזורים.

חיים ילין: אף אחד לא מתווכח עם זה.

ליאורה סלע דוד: אבל אתה מחזיר את הדיון לאשקלון.

חיים ילין: לא.

חיים ילין: לא הבנת.

משה גפני: מה את מבקשת?

ליאורה סלע דוד: אני מבקשת להתייחס לתקנות האלה שהן נכונות לעסקי התיירות באזור שנפגע לאורך זמן.

ליאורה סלע דוד: גם אם מחליטים להאריך את התקנות, וזה נכון כי המצב לא נגמר, הוא לא נסגר.

שגית אפיק: זאת אומרת, את בעד.

ליאורה סלע דוד: תאשרו קודם את זה.

ליאורה סלע דוד: תנו להם משהו.

קריאה: האוצר שם אותנו בני ערובה חצי שנה ומשאיר אותנו בלי אוויר לנשימה.

ליאורה סלע דוד: אחר כך תנו לנו את הוראות הקבע, אבל תנו משהו.

משה גפני: זאת אומרת, את מבקשת שנאשר את זה כמות שהוא.

ליאורה סלע דוד: אני מבקשת שתאשרו כמות שהוא ואחר כך תמשיכו את הדיון לגבי הוראתה קבע או תקנות שעה.

יובל חג'בי: אני הבעלים של חברת פליי אוויי, כדורים פורחים בדרום.

יובל חג'בי: אני חושב שאין מענה לחברות בצמיחה, שלא רלוונטי בכלל להשוות אותן לשנה קודמת.

שגית אפיק: אבל יש התייחסות לעסק שפתח.

שגית אפיק: יש התייחסות לניזוק שפתח את עסקו או הרחיב את העסק.

שגית אפיק: זה לא נותן לכם מענה?

יובל חג'בי: צריך לבדוק.

שגית אפיק: בדיוק עכשיו זה הוקרא.

שגית אפיק: ניזוק שפתח את עסקו בתקופה וכולי.

שגית אפיק: יש מענה?

יובל חג'בי: כן.

משה גפני: תמשיכי.

לילי אור: "שיעור ההוצאה הנחסכת" –

לילי אור: לגבי ניזוק שהוא מוסד ציבורי זכאי – סך כל ההוצאות הקשורות למכירת שירותים או מוצרים המסופקים באופן שוטף ובמהלך רוב חודשי השנה בשל שנת המס 2017 שהוא מחולק בסך הכנסתו בשנת המס 2017.

לילי אור: לגבי ניזוק הרשום כעוסק אחד עם עוסק אחר לפי הוראות סעיף 56 לחוק מס ערך מוסף – סך התשומות שהיה מדווח לרשות המסים בישראל בשל שנת המס 2017, למעט תשומות ציוד כהגדרתו בחוק מס ערך מוסף, והכול אילולא היה רשום כעוסק אחד עם עוסק אחר, שהוא מחולק בסכום הכנסתו בשנת המס 2017 ומוכפל ב-0.85.

לילי אור: "משלים ההוצאה הנחסכת" – התוצאה המתקבלת מהפחתת שיעור ההוצאה הנחסכת, לפי העניין, מ-1, ובלבד שאם היא נמוכה מאפס היא תחשב כאפס, המנהל יהיה רשאי לקבוע שיעור אחר במקרים בהם שוכנע כי שיעור ההוצאה הנחסכת אינו משקף את ההוצאות שנחסכות במקרה של אי הפעלת עסק מסוג עיסוקו של הניזוק.

לילי אור: (2) לניזוק אחר – מסלול שכר עבודה כהגדרתו בפסקה (א).

לילי אור: "תשומות שוטפות" – התשומות ששולם עליהן מס תשומות לפי חוק מס ערך מוסף, לרבות תשומות החייבות בשיעור מס אפס, ולמעט תשומות ציוד כהגדרתו בחוק האמור.

לילי אור: (2) בתקנה 4, אחרי "החלטה אחרת" נאמר "לעניין זה, "מס" – מס לפי החוק ולפי הפקודה".

לילי אור: (3) בתקנה 5(ב) במקום "תוך חודש מיום קרות הנזק" נאמר "בתוך ארבעה חודשים מיום פרסומן של תקנות מס רכוש וקרן פיצויים (תשלום פיצויים) (נזק מלחמה ונזק עקיף) (הוראת שעה),התשע"ט-2018".

משה גפני: מה זה?

אמיר דהן: אפשר להגיש תביעה מיום הפרסום.

אמיר דהן: ארבעה חודשים.

אמיר דהן: כל ניזוק יכול להגיש את התביעה שלו.

משה גפני: אין כאן מקדמות?

אמיר דהן: אין כאן מקדמות.

מירי סביון: בדיון הקודם אמרנו שאנחנו מאמינים שממה שאנחנו יודעים, מבחינת כמויות הנתונים, שאנחנו נוכל בפרק זמן מאוד קצר לשלם את כל התביעות.

אמיר דהן: מבחינתנו הכנסנו בשכר את המסלול המהיר יותר שאין בו כמעט בדיקה.

שגית אפיק: אנחנו בתקנות קודמות עשינו שאם הם לא נותנים מענה בתוך 45 ימים, הם צריכים לתת מקדמה.

שגית אפיק: אתם כאן סבורים שבתוך 45 ימים אתם תצליחו לשלם את מלוא הנזקים?

אמיר דהן: אני מעריך שכן.

משה גפני: ואם לא, תתנו מקדמות.

שגית אפיק: צריך לכתוב את זה בתקנות.

שגית אפיק: את המקדמות.

קריאה: אני מציע שתכתבו את זה.

מירי סביון: מקדמות, משהו כמו 50 אחוזים.

אמיר דהן: 50 אחוזים אחרי 45 ימים, אפשר להוסיף.

אמיר דהן: כמו שהיה בצוק איתן.

מירי סביון: ושוב להגביל את זה כי מהניסיון שלנו חלק מהנושא של תשלום המקדמות בצורה מהירה גרם אחר כך לבעיות לאותם מקרים שהגישו תביעה מוגזמת ומופרזת.

מיקי לוי: יש בעיות של החזרה של אלה שהגישו מוקדם מדי ולא חישבו.

משה גפני: יש אנשים שאנחנו לא יכולים לקפח אותם.

משה גפני: יש אנשים שמחכים ויש להם דיונים עם רשות המסים והם לא מקבלים כלום והם במצב כלכלי קשה.

משה גפני: הוא יכול לקחת והוא יכול לא לקחת.

רועי פולקמן: אנשים נוטים לקחת.

משה גפני: אבל מה עושים עם אלה?

רועי פולקמן: אתה צודק.

אמיר דהן: בתקנות צוק איתן הייתה מקדמה נוספת של חצי שנה שמביאה ל-90 אחוזים.

אמיר דהן: בבדיקה שלנו גילינו ששם היו הפערים הגדולים.

אמיר דהן: ה-50 אחוזים הראשונים הם בסדר יחסית.

אמיר דהן: אין כמעט החזר מה-50 אחוזים הראשונים.

אמיר דהן: אני מציע שנעשה את המקדמה הראשונה כמו בצוק איתן, אחרי 45 ימים, 50 אחוזים מהתביעה שלך אבל בלי היתרה הנוספת.

משה גפני: בסדר.

אמיר דהן: כדי לא לסבך.

רועי פולקמן: לא לסכן את המקבל.

אמיר דהן: בדיוק.

מיקי לוי: זה הוגן.

לילי אור: (4) בתקנה 8 -

משנה נאמר: "(ב1) דחה המנהל את התביעה או דחה את אופן החישוב של הפיצוי על ידי הניזוק לפי המסלול שבחר – ינמק המנהל את החלטתו בכתב".

משנה נאמר: "(ד) לסכם הפיצויים המשולמים לפי תקנת משנה (ג) ייווספו הפרשי הצמדה וריבית החל מיום הגשת התביעה לפיצויים עד יום התשלום".

משנה נאמר: (5) בתוספת -

משנה נאמר: בפרט 2, במקום "משווי הנזק" נאמר "משווי הנזק העקיף".

הראשונה נאמר: "תוספת שנייה (תקנה 1 – ההגדרה "אזור מיוחד") רשימת היישובים הנכללים בתחום האזור המיוחד אבשלום חוות השקמים עלומים אוהד חולית עמיעוז אור הנר כרם שלום פרי גן אורים מבטחים צאלים איבים מגן צוהר ארז מלילות רוחמה בארי מעגלים רעים בית הגדי מפלסים שדה אברהם בני נצרים נווה שדה ניצן ברור חיל ניר יצחק שדרות גבולות נירים שובה גבים נחל עוז שוקדה גבע ניר עוז שיבולים גברעם ניר עם שלומית גבעולים נתיב העשרה שרשרת דורות סופה תושיה דקל סעד תלמי אליהו זיקים עין הבשור תלמי יוסף זמרת עין השלושה תקומה זרועה מבקיעים יבול יד מרדכי יכיני ישע יתד יושביה כיסופים כפר מימון כפר עזה כרמיה

משה גפני: השמות של היישובים ייכנסו לפרוטוקול.

שגית אפיק: אבל זאת למעשה, תגידי אותה שוב.

אמיר דהן: רשימה של התיירות.

שגית אפיק: אלה ישובים לצורך התיירות בלבד.

אמיר דהן: לצורך התיירות.

מיכל בירן: צורם כאן הפער הזה בין זה שבסוף מכירים בזה שהיישובים האלה כמו אורים מכיוון אחד וברור חיל מכיוון אחר, הם בסוף התחום אבל בשביל הוראות הקבע, כמו יישובי ספר, לא הוסיפו את אורים שלדעתי הם לא בפנים.

מיכל בירן: הוסיפו רק את צאלים.

מיכל בירן: בברור חיל ובדורות לא טיפלו.

שגית אפיק: באזורי עדיפות לאומית.

אמיר דהן: ברור חיל ודורות, זה לא קשור בכלל.

אמיר דהן: זה משהו אחר.

שגית אפיק: ברור חיל ודורות, זה קשור לאזורי עדיפות.

מיקי לוי: זה לא לדיון הזה.

מיכל בירן: אני אומרת שבסוף במשמעות של זה הם נפגעים מזה.

מיכל בירן: לא בכדי הם נמצאים כאן ברשימה.

איילת נחמיאס ורבין: אני רוצה לחזק את חברת הכנסת בירן.

איילת נחמיאס ורבין: שלא נשכח אותם.

משה גפני: תמשיכי.

לילי אור: סייג לתחולה

לילי אור: המדינה.

לילי אור: חברה ממשלתית כהגדרתה בחוק החברות הממשלתיות, התשל"ה-1975.

לילי אור: מוסד ציבורי, כהגדרתו בסעיף 9(2)(ב) לפקודה, למעט אם הוא מוסד ציבורי זכאי.

לילי אור: עסקו לא היה פעיל לפני תחילת התקופה המזכה.

לילי אור: לעניין זה, יראו ניזוק כמי שעסקו לא היה פעיל אם הוא לא הגיש לרשות המסים בישראל שניים מתך שלושת הדוחות האחרונים שהיה חייב בהגשתם לפי חוק מס ערך מוסף, בשל התקופה שלפני תחילת התקופה שברישא, אלא אם כן הוכיח הניזוק, להנחת דעתו של המנהל, שעסקו היה פעיל.

לילי אור: פסקה (1)(א) בהגדרה "שווי נזק עקיף", כנוסחה בתקנה 1(1) לתקנות אלה, לא תחול על ניזוק שלא הגיש לפקיד השומה דין וחשבון בטופס 102 בשל החודשים שלגביהם נתבע הפיצוי, הכול לפי תקנות מס הכנסה (ניכוי ממשכורת ומשכר עבודה), התשנ"ג-1993.

לילי אור: שמירת דינים

לילי אור: האמור בתקנת משנה (א) לא יחול לגבי ניזוק שמתקיים בו האמור בפסקה (1) להגדרה "שווי נזק עקיף", כנוסחה בתקנה 1(1) לתקנות אלה.

תמיר עידאן: בתוך אלה שמוחרגים, מועצה אזורית בפנים, רשויות מקומיות בפנים?

תמיר עידאן: אני שואל האם בגופים המוחרגים, המועצות האזוריות נכללות כי יש כאן גוף מתוקצב ומוסד ציבורי.

אמיר דהן: בעניין שכר – לא.

אמיר דהן: הם לא זכאים לקבל.

אמיר דהן: גם חברות ממשלתיות.

תמיר עידאן: אז מה החכמה?

תמיר עידאן: אלה בעצם רוב העובדים שלנו.

חיים ילין: אמיר, אתה לא צודק.

אמיר דהן: כך זה היה.

חיים ילין: לא נכון.

חיים ילין: העובדים במועצות האזוריות תמיד, בגלל שבמצב חירום הם עובדים שעות נוספות וימים נוספים כדי להשלים משמרות של 24 שעות סביב השעון ולפחות היו מקרים כאלה שבין שלושה לארבעה ימים נפתחו חמ"לים, תמיד המועצות פוצו.

חיים ילין: אני לא אומר שאתם פיציתם או משרד הפנים אבל מישהו צריך לתת את הדעת על כך כי אחרת זה נופל בין הכיסאות.

רועי פולקמן: אין ויכוח.

רועי פולקמן: אני חושב שהדיון הוא כל הזמן על המנגנון.

רועי פולקמן: זה שצריך לשלם לרשויות ולפצות אותן, זה ברור.

חיים ילין: כן, אבל הם לא מופיעים כאן כיישובים.

אמיר דהן: כמו עובדי מדינה שגם מחכים שהתקנות יפורסמו וגם להם ייתנו פיצוי כי גם יש עובדי מדינה באזורים האלה.

רועי פולקמן: ברור.

רועי פולקמן: יש מנגנון קבוע במשרד הפנים?

חיים ילין: לא.

חיים ילין: אין.

חיים ילין: אמיר, הם אחריכם.

חיים ילין: אחרי התקנות שלכם.

חיים ילין: בדרך כלל המועצות האזוריות משופות גם בנושא השכר והן לא מופיעות כאן, או על ידי מס רכוש או על ידי מע"מ כי הם חייבים לעבוד גם במכלולי חירום וגם בחמ"ל.

חיים ילין: המערכת חייבת להמשיך לתפקד.

רועי פולקמן: זאת הרי לא פעם ראשונה.

רועי פולקמן: איך זה עבד?

גדי ירקוני: אבל זה אירוע מיוחד.

רועי פולקמן: למה?

גדי ירקוני: אני אסביר.

גדי ירקוני: האירועים כאן שלא עבדו הם חד יומיים או דו יומיים.

גדי ירקוני: בגלל זה גם העובדים שלנו במועצות, חלקם, כשלא היו בתי ספר, הם לא באו לעבודה על אף שהם מחויבים לבוא.

גדי ירקוני: אנחנו שילמנו את השכר שלהם.

גדי ירקוני: כאן אנחנו מבינים שלא יהיה לנו פיצוי.

רועי פולקמן: לא דרך זה, אבל איך זה היה בעבר?

גדי ירקוני: בעבר, תקשיב למה שחיים אמר.

גדי ירקוני: בדרך כלל הם עבדו שעות נוספות.

חיים ילין: זה משהו אחר.

חיים ילין: אלה שני דברים נפרדים.

תמיר עידאן: אלה שני דברים נפרדים.

תמיר עידאן: אתם מבלבלים כאן.

משה גפני: אתם הבנתם את הטענה לגבי המועצות האזוריות?

מירי סביון: שהם שילמו שכר ולא מקבלים.

מירי סביון: מה שאנחנו אומרים זה שגם בעבר קרן הפיצויים לא פיצתה את הגופים המתוקצבים האלה.

מירי סביון: המדינה דואגת לפצות בדרכים אחרות ולא דרך קרן הפיצויים.

מירי סביון: בכלל אין כאן פיצוי לגופים המתוקצבים האלה.

תמיר עידאן: דפקו אותנו בעבר ועכשיו ממשיכים.

משה גפני: תסביר לי.

משה גפני: אני רוצה להבין למה.

משה גפני: האיש לא בא לעבודה בגלל אירוע חירום שהיה.

משה גפני: למה לא מפצים אותו?

משה גפני: אם זו תהיה מועצה מקומית או עירייה?

שגית אפיק: תסתכל על כל הרשימה.

שגית אפיק: קופת חולים, עובדי מדינה וכולי.

מירי סביון: בהיגיון הכלכלי, אם להסביר את זה, ברגע שגוף מתוקצב, בעצם ההכנסות שלו לא נפגעות מכך שיום אחד לא הגיעו לעבודה.

מירי סביון: התקציב שלו הוא אותו תקציב.

חיים ילין: אני רוצה להסביר.

מיקי לוי: הוא לא יכול לקבל תקצוב כפול.

חיים ילין: יש כאן שתי סוגיות.

חיים ילין: סוגיה אחת היא שלא באים לעבודה כאשר חלק מההורים שיש להם ילדים קטנים, לא באים לעבודה וממשיכים לקבל את השכר.

חיים ילין: את זה המועצה משלמת.

חיים ילין: במנגנון הזה אין כרגע אפשרות לפצות כי זה לא עסק.

חיים ילין: הנושא השני הוא אחר.

חיים ילין: אותם עובדים שאין להם ילדים בבית או שהם צריכים להחזיק את המנגנון במועצה במצב חירום ועובדים סביב השעון.

חיים ילין: השעות הנוספות שהמועצה משלמת גם להם, אין כאן.

חיים ילין: לכן אני מבקש שאם הם לא הכתובת כמו שהם אומרים, ואני יודע שלא הם הכתובת, השאלה אם אנחנו רוצים שהם יתחילו להיות הכתובת או שתמשיך להיות הכתובת שהיא משרד הפנים.

משה גפני: אני הבנתי מתמיר שמדובר על המועצות האזוריות.

משה גפני: לא מדובר על המועצות האזוריות אלא מדובר על גוף מתוקצב שזאת המדינה, קופת חולים, רשויות מקומיות שממילא נניח שהם ישלמו לעובד, הם יפוצו אחר כך מכיוון שהם גופים מתוקצבים.

תמיר עידאן: מנכים לעובד יום חופש.

משה גפני: הבנתי שזה הנושא הכללי.

משה גפני: יש בזה גם הגיון אבל הוא מעלה דברים והדברים האלה כן צריכים להיפתר.

משה גפני: הרי העובדים נפגעים.

רועי פולקמן: תקן אותי אם אני מבין נכון.

רועי פולקמן: המטרה של קרן הפיצויים היא לסייע לשוק הפרטי.

מיקי לוי: כאילו המדינה משלמת לו פעמיים.

משה גפני: הוא מעלה דברים שנוגעים לעובדים עצמם.

רועי פולקמן: ברור ולכן זה לא אותו מנגנון.

אמיר דהן: הרשות המקומית מקבלת גם כך.

אמיר דהן: זה לא אומר שעובד לא הגיע לעבודה, הורידו להם מהתקציב.

שגית אפיק: ולכן הוא לא צריך לנכות לו.

תמיר עידאן: איך אני לא אנכה לו את החופש?

תמיר עידאן: אני מחויב לנכות.

תמיר עידאן: אדוני, אני חייב לנכות לעובד חופש.

תמיר עידאן: אי אפשר להתעלם מזה.

תמיר עידאן: תנו לנו הוראה לא לנכות.

תמיר עידאן: שמשרד הפנים יאפשר לא לנכות.

תמיר עידאן: אני חייב לנכות לו חופש.

רועי פולקמן: זה לא פוגע בתקציב שלך.

תמיר עידאן: לא משנה, אבל אני חייב לנכות.

תמיר עידאן: העובד נפגע.

מיקי לוי: אל תנכה לו יום חופש.

שגית אפיק: למה אתה חייב לנכות לו יום חופש?

משה גפני: בואו נעשה סדר.

משה גפני: תמיר, אתה קובל על זה שאתה צריך לנכות לעובד את החופש.

תמיר עידאן: כן.

אמיר דהן: אני לא יודע.

אמיר דהן: זה משרד הפנים.

שגית אפיק: תסביר לנו למה אתה צריך לנכות לו יום חופש.

תמיר עידאן: הוא לא מגיע לעבודה בגלל שהוא נאלץ להיות עם הבן שלו בבית כתוצאה מהנחות התגוננות.

תמיר עידאן: אני צריך לנכות לו חופש.

תמיר עידאן: הוא נפגע בסוף.

שגית אפיק: מכוח מה?

תמיר עידאן: מכוח הנחיות של משרד הפנים.

רועי פולקמן: אם תאמר למשרד הפנים שזה אירוע מיוחד, לא ישחררו אותך?

תמיר עידאן: אמרו לנו שחייבים לנכות.

תמיר עידאן: שמשרד הפנים ישנה את ההנחיות שלו.

תמיר עידאן: אף אחד לא רוצה פעמיים תקציב.

תמיר עידאן: הכי קל זה להתנגח.

משה גפני: רבותיי, לא הבנו כלום אבל הבנו.

איילת נחמיאס ורבין: ההערה של תמיר במקום וצריך לבדוק מה עושים עם זה.

אריק קטורזה: מדובר בדבר אחד שנקרא חוקי עבודה.

אריק קטורזה: אותו עובד לא הגיע, מנכים לו יום חופש.

מורן אוריה ספקטור: אני מבקשת שיירשם בפרוטוקול שנמסור את ההתייחסות שלנו, של לה"ב, בסעיף בתקנות הנוגע לעצמאים בדיון הבא.

רועי פולקמן: מה זה דיון הבא?

רועי פולקמן: אנחנו מאשרים את זה היום.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: לגבי מה שתמיר אמר, אנחנו נבדוק את העניין הזה, האם באמת חייבים לתת על פי חוקי העבודה, על פי איזה חוקים, על פי הוראות.

משה גפני: בכל מקרה, אם אכן יתברר שאתה צודק, אנחנו נבקש להכניס את זה בחקיקה של העובדים שכאן במקרה הזה של בשעת חירום, הוא לא חייב לעשות את זה בניגוד למה שקורה במשק, אם קורה, שיש חובה לנכות יום עבודה.

משה גפני: אני לא בטוח שאתה צודק אבל אם אתה צודק, אני לא מתווכח על זה ואנחנו נמצא לעניין הזה פתרון.

משה גפני: אני מקווה שלא יהיה קשה.

זאב מידן: אני מבקש לשאול שאלה קטנה.

זאב מידן: כל כך הרבה לא הבנתי.

זאב מידן: בסוף, דבוראי שיש לו כוורות בעוטף, הוא מראה את הרמה שהייתה לו בשנת 2017, מראה את מה שיש לו ב-2018, על ההפרש באופן יחסי – כי הלא לא הכוורות שלו בעוטף – הוא מקבל את הכסף?

אמיר דהן: כפול משלים הוצאה נחסכת.

אמיר דהן: לוקחים את הפרש המחזורים שנוצר ומכפילים אותו במה שנקרא משלים הוצאה נחסכת.

אמיר דהן: יש הוצאות שהוא חסך.

זאב מידן: שיהיה ברור.

זאב מידן: הוא מקבל את ההפרש בין 2017 ל-2018 פחות ההוצאה הנחסכת.

זאב מידן: נקודה.

אמיר דהן: כן.

זאב מידן: טוב מאוד.

זאב מידן: הרבה יותר ממה שאנחנו הצענו.

זאב מידן: אנחנו הצענו מסלול ירוק.

חיים ילין: אל תגיד מה הצעת כי עוד מעט הם ייקחו לך את זה.

משה גפני: אני לא משבח אותם פעם נוספת.

משה גפני: שיבחתי אותם קודם גם על העניין של הכוורות.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: רבותיי, אני מבקש לעבור לצו שנמצא כאן בסדר היום.

משה גפני: אני אבקש לעשות הפסקה.

משה גפני: לפני אנחנו נצביע על התקנות האלה, אני ארצה לשבת אתכם.

איילת נחמיאס ורבין: לגבי 370.

משה גפני: לא לגבי 370.

משה גפני: לגבי 370 זה סוכם כבר.

משה גפני: לגבי הנושא של הוראת הקבע.

משה גפני: לגבי השכר אנחנו ב-370.

שגית אפיק: והמלונות.

משה גפני: אני אבקש לעשות הפסקה ולשבת אתכם.

קריאה: אפשר להגיד משהו על הצו הקבוע ולעזור לך?

משה גפני: רגע.

משה גפני: אני הולך עכשיו לצו.

משה גפני: אני מבקש לקיים את הדיון על הצו ואחר כך אני אשב אתכם, לפני שנצביע.

משה גפני: יש ראשי רשויות שביקשו לשבת אתי ולכן נעשה הפסקה.

משה גפני: אני עובר לנושא של הצו.

משה גפני: מי מסביר את הצו?

שגית אפיק: יש לכם את ההודעה של יישוב ספר.

שגית אפיק: אולי לפני הצו תעשה את ההודעה של יישובי ספר.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: הודעה בדבר יישובי ספר לפי חוק מס רכוש וקרן הפיצויים, התשכ"א-1961

שגית אפיק: תסבירי.

מירי סביון: בהודעה הזאת הוועדה מתבקשת לאשר הוספת יישובי ספר לרשימת היישובים שיהיו בזכאים בעתיד בתוך הוראת הקבע לפיצוי בגין נזקים.

מירי סביון: מדובר כאן בישובים שרוב הישובים האלה הם ישובים שנוספו כנראה אחרי החקיקה המקורית.

משה גפני: למה הם צריכים?

משה גפני: תסבירי לוועדה למה הם צריכים להגדיר יישובי ספר?

משה גפני: מה זה נותן להם?

מירי סביון: ברגע שהיישובים נכנסים לתוך הרשימה הזאת, הם זכאים לפיצוי בגין נזק עקיף בלי הוראת שעה.

מירי סביון: זה למעשה נותן מענה לכל הנושא של הוראת הקבע.

מירי סביון: אנחנו לא צריכים לעשות כל פעם הוראת שעה כדי לתת להם פיצוי.

מירי סביון: אלה יישובים שנמצאים בתוך האזור שזכאי לפיצוי.

מירי סביון: מכיוון שמדובר כאן ברשימה שמזכה ספציפית את היישובים, אנחנו מכניסים את כל היישובים שרלוונטיים ואז אם חלילה יהיו אירועים נוספים בעתיד, הם יהיו זכאים בהתאם לתקנות הקבע לפיצויים.

חיים ילין: אל תטעי את האנשים.

מירי סביון: אני ממש לא מטעה.

חיים ילין: כאן מדובר על כך שבקו 7-0 את מכניסה עכשיו חלק מהיישובים שהם נמצאים בתוך עוטף עזה שלא הוגדרו עד היום מבחינה משפטית או חוקית כאזור ספר.

מירי סביון: נכון.

חיים ילין: גם אם את אומרת שכל זה הופך להיות קבע, את צודקת, אבל כל מה שמעבר לשבעה קילומטרים, הוא לא קבע בפיצוי.

חיים ילין: בנושא נזק עקיף, כל ישוב יכול לתבוע בכל רגע נתון.

חיים ילין: עקיף.

חיים ילין: אין לו צורך בתקנות אם זה משהו מאוד ייחודי.

חיים ילין: מה שקורה כרגע זה שאם זה עובר משבעה ל-40 קילומטרים, צריך את התקנות כי רוב היישובים הם לא ספר.

משה גפני: אפשר היה לא להביא את זה וזה היה נשאר באותה בעיה.

משה גפני: שר האוצר הביא את זה.

חיים ילין: לא הבנת.

משה גפני: הבנתי.

משה גפני: תאמין לי שאני יודע מלכתחילה.

משה גפני: אנחנו נלחמים על זה.

חיים ילין: 7-0, למעט היישובים האלה, יכולים לתבוע עקיף בכל רגע נתון.

משה גפני: מה דעתך שהבנתי?

שגית אפיק: לא.

שגית אפיק: לאו דווקא 7-0.

שגית אפיק: חוק מס רכוש וקרן פיצויים, יש רשימה ארוכה מאוד של יישובים, לאו דווקא 7-0 אלא ישובים נוספים שהם זכאים למעשה לנזק עקיף.

שגית אפיק: יישובים שלא נמצאים ברשימה של יישובי הספר האלה, הם לא זכאים לנזק עקיף בחיי היום יום ולצורך העניין לדוגמה אותם 40-0 בתיירות או יישובים אחרים, היה צריך להוסיף בתקנות האלה.

שגית אפיק: עכשיו מציעה רשות המסים להוסיף כאן רשימה של כעשרה יישובים נוספים.

שגית אפיק: שר האוצר מציע להוסיף עשרה יישובים נוספים לרשימת יישובי הספר.

שגית אפיק: אתם מציעים את זה באופן קבוע?

מירי סביון: כן.

שגית אפיק: 11 יישובים.

שגית אפיק: הם מציעים את זה באופן קבוע.

אמיר דהן: זה נותן פתרון לשני מקרים מתקנות הוראת השעה.

אמיר דהן: היה מקרה ב-12 בנובמבר שאמרו לא לפתוח עסקים ב-7-0.

אמיר דהן: בעיר שדרות אמרו לא לפתוח עסקים.

אמיר דהן: עקרונית, אם היה את זה, הם היו זכאים לשכר, המעסיקים.

אמיר דהן: הייתה פגיעה ביום הזה במאפייה בשדרות כאשר הנזק הוא ארבעה חודשי שיקום.

אמיר דהן: בעצם את השיקום אנחנו מפצים אותו, לנזק עקיף הוא לא זכאי.

אמיר דהן: מתוקף ההגדרה שלו כיישוב ספר, הוא יהיה זכאי גם לזה.

חיים ילין: מבורך.

שגית אפיק: לכאורה אדוני היושב ראש, יכולת לבקש למשל את עניין הדבוראים להכניס לרשימת יישובי הספר שזה מה שביקשת במקום.

שגית אפיק: להכניס את כל השטח של 7-0 באופן קבוע לרשימת יישובי הספר ואז לכאורה לא היית צריך לבקש מהם עכשיו שהם המסלולים שהם עשו הם יעשו אותם כהוראת קבע.

שגית אפיק: זו שיטה אחרת שבשיטה הזאת עת פנית אליהם לראשונה, ביקשת.

שגית אפיק: אבל אז באמת אני חושבת שגם מבחינת

שגית אפיק: כם זה פותח לכם משהו שהוא רחב יותר ולכן מה שהוא מציע לכם עכשיו, להפוך את התקנות, זה סוג של פשרה שהיא נכונה יותר עבורכם.

מירי סביון: אני התבלבלתי.

חיים ילין: הייתם יכולים להחיל את 40-0.

חיים ילין: כל ההתיישבות 40-0 כאזור ספר ואז לא צריך קבע.

שגית אפיק: במקור, עת קיימנו כאן את הדיונים, אמר לכם היושב ראש.

משה גפני: אפשר להקריא.

לילי אור: הודעה בדבר יישובי ספר לפי חוק מס רכוש וקרן פיצויים, התשכ"א-1961 בתוקף סמכותי לפי ההגדרה "יישוב ספר" שבסעיף 35 לחוק מס רכוש וקרן פיצויים, התשכ"א-1961 ו באישור ועדת הכספים של הכנסת, אני מודיע כי היישובים הפורטים להלן הם יישובי ספר: אבשלום איבים גברעם זמרת יכיני כפר מימון שובה שדרות שלומית תושיה תקומה.

לילי אור: תחילתה של הו דעה זו ביום ד' בכסלו התשע"ט (12 בנובמבר 2018).

משה גפני: למה רק אלה?

לילי אור: אלה היישובים לפי החלטת הממשלה.

משה גפני: הממשלה לא מעניינת אותי.

משה גפני: למה רק אלה?

אמיר דהן: מדובר בכל היישובים שנמצאים בטווח של 7-0 קילומטרים מקרבת עזה.

אמיר דהן: אלה היישובים הכי מאוימים על ידי פיקוד העורף וגם בהחלטת הממשלה לחיזוק.

אמיר דהן: אנחנו בעצם באנו וראינו איזה יישובים לא נכנסים לרשימה, כנראה הוקמו אחר והכנסנו אותם.

אמיר דהן: כל ה-7-0 כלול ביישובי ספר.

איילת נחמיאס ורבין: לא יגידו לנו שיש אחרים.

אמיר דהן: לעניין חוק מס רכוש, אין יותר.

שגית אפיק: למה התחילה רק מ-12 בנובמבר 2018?

שגית אפיק: מה קרה לפני כן?

אמיר דהן: לא היו מקרים רלוונטיים של נזקים כאלה.

אמיר דהן: תקנות הוראת השעה נותנת את הפתרון.

אמיר דהן: ה-12 בנובמבר, זה היום של הירי המסיבי.

שגית אפיק: זאת אומרת, ממאי עד 11 בנובמבר ממילא יחולו עליהם תקנות הוראת השעה.

אמיר דהן: בדיוק.

שגית אפיק: ומ-12 בנובמבר הם נכנסים באופן קבוע.

אמיר דהן: ואז זה נותן גם את הפתרון לאותה מאפייה שדיברנו עליה ולגופים שנפגעו פגיעות ישירות.

משה גפני: בשבילי זה יום שמח.

משה גפני: הייתה הרבה עבודה עם זה ואני משבח את שר האוצר על ההחלטה שלו.

משה גפני: ראש מועצת שער הנגב, ביקשת להתייחס?

אופיר ליבשטיין: לא.

דוד ביטן: אתה לא מצביע?

משה גפני: אני מצביע על הכול בסוף.

משה גפני: נצביע על הכול יחד.

משה גפני: אני רוצה לעשות הפסקה של כמה דקות ואחר כך להצביע.

משה גפני: אנחנו עוברים לנושא הבא.

מירי סביון: אנחנו עוברים לנושא אחר.

מירי סביון: אנחנו מדברים עכשיו על הטבות ליישובים.

מירי סביון: אנחנו מדברים עכשיו על חקיקה שמעניקה הקלות לתושבי יישובים באזור קו עימות דרומי.

מירי סביון: אנחנו כאן מבקשים להרחיב את ההקלות האלה לשני יישובים נוספים.

מירי סביון: הצו הזה נותן הקלה במס לתושבי יישובים שנמצאים באזור קו עימות דרומי.

מירי סביון: בעיקרון אלה יישובים שנמצאים סמוך לקו עד שבעה קילומטרים אבל ישנם מצבים שבהם אם לפי עמדת הגורמים המקצועיים במשרד הביטחון והמלצת שר הביטחון מתקיימים ביישובים מסוימים תנאים ביטחוניים זהים לתנאים הביטחוניים שנמצאים בקו עימות דרומי, אפשר להוסיף את היישובים האלה לצו הסיוע.

מירי סביון: לכן אנחנו מבקשים להוסיף שני יישובים לרשימת היישובים שזכאים להטבות שמוענקות ליישובי קו עימות דרומי.

מירי סביון: היישובים האלה הם נווה ובני נצרים.

מירי סביון: לאחר שזה נבחן על די הגורמים הביטחוניים הרלוונטיים, נקבע שמתקיימים בהם אותם מאפיינים ביטחוניים שמתקיימים ביישובי עוטף עזה.

שגית אפיק: למה אתם עושים את זה רק מ-1 בינואר 2019?

שגית אפיק: היו דיונים בוועדה הזאת כבר לגבי 2018 ביחס ליישובים האלה ולבעיות הביטחוניות שמתקיימות בהם בדומה ליתר היישובים של 7-0.

שגית אפיק: למה רק מ-1 בינואר 2019?

מירי סביון: מכיוון שאנחנו חושבים שכאשר אנחנו משנים את ההטבות, אנחנו צריכים לקבוע אותן מכאן ואילך ולא להתחיל בתיקונים רטרואקטיביים.

מירי סביון: לא נראה לנו נכון להתחיל לעשות תיקונים רטרואקטיביים.

שגית אפיק: למרות שזה משהו שהיה צריך להיעשות כבר מזמן.

מירי סביון: היו דיונים ארוכים.

שגית אפיק: בסך הכול חצי תקלה שזה הגיע אלינו באיחור כזה.

מירי סביון: היו כאן דיונים מהותיים לגבי הנושא הזה ולכן חשבנו שנכון לקבוע את זה מכאן ואילך.

גיא גולדמן: אני גם רוצה להוסיף שלקח המון זמן לקבל את חוות הדעת מאלוף פיקוד דרום ומהצבא.

גיא גולדמן: חודשים.

גיא גולדמן: היינו אתם בקשר כדי לקבל אותה וזו הסיבה שזה התעכב.

גיא גולדמן: התאריכים שמופעים על גבי המסמך, אלה לא התאריכים שקיבלנו.

גיא גולדמן: היו עוד ישיבות נוספות.

משה גפני: אנחנו קיימנו על זה דיון.

משה גפני: גם ועדת חוץ וביטחון קיימה דיון על העניין הזה.

משה גפני: אנחנו קיימנו דיון ב-26 ביוני אבל דיברנו על זה כמה פעמים והיינו בקשר אתם.

משה גפני: אני שמח שהם מוסיפים את היישובים.

חיים ילין: אני רוצה לברך את כל מי שהיה בעניין.

חיים ילין: אני רוצה לברך על הכנסת שני יישובים נוספים.

חיים ילין: זה כבר הופך להיות תשעה כי יש לנו ארבעה יישובים באשכול, יש לנו שני יישובים ברור חיל ודורות בשער הנגב, ויש לנו את מבקיעים.

חיים ילין: שבעה ואליהם מתווספים עכשיו נווה ובני נצרים.

חיים ילין: לגבי מבקיעים.

חיים ילין: הם נכנסו כבר לתוך עוטף עזה מבחינת המרחק.

חיים ילין: הם נמצאים בדיוק כמו שלומית, 6.8 קילומטרים.

חיים ילין: לקח לי שנה להכניס אותם לעוטף ואני חושב שצריך לבוא לקראת מבקיעים ולעשות את התהליך מהיר ואז במקום תשעה, יהיו שמונה כי אחד יהיה חלק אינטגרלי מעוטף עזה.

חיים ילין: לגבי נווה ובני נצרים.

חיים ילין: אלה ישובים שנקראים, וקיבלו את זה.

חיים ילין: כל מי שמכיר, מכיר את המלחמה של דאעש ומה שקורה בין רצועת עזה לגבול מצרים והם היישובים בין היחידים שחטפו טילים מדאעש מגבול מצרים לתוך מדינת ישראל.

חיים ילין: אני מזכיר לכולכם שנווה ובני נצרים היו בתוך גוש קטיף.

חיים ילין: אלה שני יישובים שהוקמו בתקופתי על ידי מועצה אזורית אשכול וקלטו שם מעל 40 משפחות.

חיים ילין: היום בכל יישוב יש מעל 100 משפחות והוא יצמח על גבול מצרים.

חיים ילין: הערה נוספת.

חיים ילין: אני אומר את זה כאן כי אני לא רואה כאן מתי אפשר לדחוף את מה שאני אומר עליו דיברתי אתך.

משה גפני: לא הבנתי.

משה גפני: מה אתה מבקש?

חיים ילין: אני קודם כל מברך.

חיים ילין: אני רוצה עוד נקודה.

חיים ילין: אני מבקש להעלות את הנושא של שני יישובים שנשארו לחלוטין יתומים ואני אנסה להסביר את זה כי הדיון הזה הגיע לכאן וגם היה לי דיון אתך וגם עם שגית.

חיים ילין: אני מדבר על דורות וברור חיל.

חיים ילין: אני מבקש שהדיון הזה יעלה כאן

חיים ילין: בכנסת ואני אסביר למה בוועדת כספים צריך לעלות הנושא הזה של דורות וברור חיל.

חיים ילין: למרות שהם נמצאים בתוך שני היישובים שמקבלים את ההטבות וכבר שר האוצר בזמנו חתם, אלה שני היישובים היחידים שנופלים בין הכיסאות במפת עדיפות לאומית.

חיים ילין: היחידים.

חיים ילין: אין אף אחד.

חיים ילין: אין השלכות רוחב, אין שום בעיה בשום מקום של מועצות אחרות כי הן שייכות לנפת באר שבע והיחידים ששייכים לנפת אשקלון ולכן הוצאו מתוך החלטות הממשלה, אלה דורות וברור חיל.

חיים ילין: אני מבקש כבודו להעלות את הנושא הזה כאן ולסגור את הפינה הזאת.

חיים ילין: לכל מי שמפחד מבחינת האוצר ומשרד ראש הממשלה לגבי השלכות רוחב, אין שום דבר כי הם נפלו בין הכיסאות בגלל ביטול של ה-50 אחוזים של המועצות האזוריות.

משה גפני: דורות וברור חיל נמצאים בצו של הסיוע של שדרות.

משה גפני: הם הושמטו מהעניין של אזור עדיפות לאומית.

מיכל בירן: הם לא הושמטו.

מיכל בירן: שינו.

שגית אפיק: שינו את הקריטריון אחרי החלטת ממשלה.

חיים ילין: הושמטו.

חיים ילין: הם היחידים שהושמטו.

משה גפני: הם נמצאים בצו.

משה גפני: הבטיחו לי במשרד האוצר באגף התקציבים שייתנו לי תשובה.

משה גפני: ביקשתי מהם אם אפשר להכניס אותם לאזור עדיפות לאומית.

משה גפני: אני לא קיבלתי עדיין תשובה.

משה גפני: ביקשתי עוד כמה דברים.

עודד פורר: פעם ראשונה שאתה לא מקבל מהם כלום.

משה גפני: כן.

משה גפני: פעם ראשונה לגבי דורות וברור חיל.

סתיו שפיר: אפשר להציע שעד שמשרד האוצר יואיל לתת תשובה, תושבים שנמצאים תחת אש כבר 15 שנים, שלא נביא לכאן את ההעברות התקציביות.

חיים ילין: למה 15 שנים ולא 18?

סתיו שפיר: ידעו ראשי הרשויות מהעוטף שבהתנחלויות היום מקבלים.

עודד פורר: אני מצטרף.

סתיו שפיר: הם צריכים לבוא לכאן פעם אחר פעם.

סתיו שפיר: היום הולכים להעביר 50 מיליון שקלים להתנחלויות, כאשר מתוכם 30 מיליון שקלים נגזלים מהרשויות המקומיות בתוך הארץ.

משה גפני: יש שינוי במפת העדיפות של הכנסת.

משה גפני: את אומרת שלא לתת כסף להתנחלויות ועודד פורר מסכים אתך.

עודד פורר: לא.

משה גפני: זה מה שאמרת.

מיקי לוי: לדחות את ההעברות היום.

בצלאל סמוטריץ': מישהו זוכר אי פעם שסתיו שפיר לא עסקה בלסכסך אוכלוסיות אחת בשנייה?

משה גפני: די.

משה גפני: די.

משה גפני: אני מבקש לומר לך שאנחנו עובדים על העניין הזה.

עודד פורר: כל ההעברות הן להתנחלויות.

עודד פורר: ארבעה מיליארד שקלים?

משה גפני: אני הולך לענות לך ברצינות.

בצלאל סמוטריץ': בואו נגיע להעברות, נתחיל לריב.

משה גפני: מספיק כבר, בצלאל.

משה גפני: אתה שומע סתיו שפיר, אתה לא יודע מה.

משה גפני: די.

משה גפני: אני משיב לך.

משה גפני: אנחנו עובדים באמת, אני אומר לך את האמת, יש כאן חברים שעוסקים בעניין הזה.

משה גפני: אני מאוד עוסק בזה.

משה גפני: הצוות כאן עוסק, היועצת המשפטית.

מיכל בירן: מפרגנת לך על זה מאוד.

מיכל בירן: אני מרגישה את ההתעסקות שלך.

משה גפני: אנחנו לא מרפים מהעניין הזה.

משה גפני: יש דברים שברור לחלוטין שההחלטות לגביהם הן אנכרוניסטיות, לא מתאימות לעידן בו אנחנו חיים היום.

משה גפני: ייאמר לזכותם של שר האוצר ושל אנשי משרד האוצר שהם מבינים את העניין הזה.

משה גפני: זה לוקח זמן.

משה גפני: יש כאן תוספת של יישובים שנכנסים בכמה דברים.

משה גפני: אני חשבתי שדורות וברור חיל צריכים להיכנס, וזה לא הנושא שלנו.

משה גפני: זה נושא של הממשלה.

משה גפני: אזור עדיפות לאומית, שזה צריך להיות שם.

מיכל בירן: שהם היו שם עד לפני שנה.

משה גפני: נכון וההחלטה להוציא אותם בקריטריון הזה, אני חושב שהיא החלטה שגויה.

משה גפני: אמרו לי – אני כמובן לא אומר שמות כי אני לא מדבר לשון הרע בחודש טבת – מישהו שיש לו שם אמר לי שהיום הוא ייתן לי תשובה והוא היה צריך לתת לי תשובות על כמה דברים והיא בוששה לבוא.

משה גפני: היות והשקיעה עוד לא קרתה ואנחנו עדיין באמצע היום, נראה.

משה גפני: אם תהיה תשובה חיובית, אני אשמח.

משה גפני: אם לא תהיה תשובה חיובית, אנחנו נמשיך להיאבק על העניין הזה.

משה גפני: העברות, זו סוגיה אחרת.

משה גפני: בהעברות יש כל מיני דברים.

משה גפני: יש התנחלויות, יש ביטחון, יש חינוך.

סתיו שפיר: זה לא העניין.

סתיו שפיר: ברור שיש העברות לדברים חשובים.

משה גפני: יש פקידים באוצר שלא אכפת להם שלא תעבירי את ההעברות.

סתיו שפיר: צריך לתת תשובה בנושא כל כך חשוב.

משה גפני: את צודקת.

משה גפני: אני בכלל לא מתווכח אתך.

סתיו שפיר: הם צריכים להגיע לכאן ולתת תשובות.

משה גפני: אני מסכים אתך לחלוטין.

משה גפני: אני חושב שצריך להמשיך לעבוד בעניין הזה.

משה גפני: על כל פנים, אנחנו אמורים להצביע גם על זה.

משה גפני: נכון?

שגית אפיק: כן.

אופיר ליבשטיין: ראש המועצה שער הנגב.

אופיר ליבשטיין: אני רוצה לחזק את מה שאמרת.

אופיר ליבשטיין: אנחנו צריכים ממש להיאבק על זה.

אופיר ליבשטיין: שני היישובים האלה, חשוב להבין, מרכז החיים שלהם הוא בתוך שער הנגב.

אופיר ליבשטיין: הילדים הולכים לבית הספר שם והמבוגרים מגיעים.

אופיר ליבשטיין: אנחנו חיים שם.

אופיר ליבשטיין: עד השינוי במפת העדיפויות הייתה החלטה שמועצה ש-50 אחוזים מהיישובים שלה הם נמצאים בעוטף, כל היישובים נמצאים בעדיפות לאומית.

אופיר ליבשטיין: אנחנו צריכים למצוא את הפתרון לשני היישובים האלה ולהחזיר אותם לתוך העדיפות הלאומית.

אופיר ליבשטיין: אם הם לא יחזרו, כל האפשרות של הצמיחה, קליטה, בנייה של בתים חדשים תיעצר לגמרי.

גיא גולדמן: רק להדגיש, אדוני, שההחלטה נסמכת על סכנות שנובעות מהקרבה לגבול עזה ולא לסכנות ביטחוניות אחרות שיכול להיות שיש ליישובים האלה.

גיא גולדמן: היינו שמחים אם נציגי הצבא ומערכת הביטחון היו כאן לפרט יותר אבל הם לא הגיעו לדיון.

חיים ילין: ציר ה-ח' הקטן, זה בדיוק החיבור בין עזה לסיני.

משה גפני: גיא, היות ואני חבר שלך, אני מבקש ממך לא לדבר בלהט נגד.

משה גפני: אנחנו הרי לא נוותר ובסוף זה יגיע ויהיה בעד.

רועי פולקמן: הוא רוצה חוות דעת ביטחונית.

רועי פולקמן: זאת רשות המסים, מה אתה רוצה מהם?

שגית אפיק: יש שני דברים לומר על זה.

שגית אפיק: ראשית, בישיבה הקודמת שהייתה כאן הם היו והם אמרו לפרוטוקול את הדברים.

שגית אפיק: הדבר הנוסף, יש לכם מכתב מאייל זמיר, אלוף פיקוד הדרום, מ-15 בינואר 2017 שכבר אמר את הדברים והוא ציין בדיוק את המילים שמופיעות בחוק שדרות ועוטף עזה והוא אמר שמתקיימים אותם שיקולים ביטחוניים.

משה גפני: הפסקה ל-10 דקות.

משה גפני: אני מחדש את הדיון.

דוד ביטן: אני מצביע נגד החוק.

דוד ביטן: שר הפנים קיבל סמכות לחלק את הכסף.

מיקי רוזנטל: אני ראיתי שהוא עשה פרסומת.

משה גפני: אני מבקש לומר כדלהלן.

מיקי רוזנטל: אני צריך ללכת.

מיקי רוזנטל: יש לי דיון מהיר בוועדה אחרת.

סתיו שפיר: הצעה לסדר.

סתיו שפיר: אני רוצה לבקש דבר מאוד הוגן.

סתיו שפיר: גם הדיון הקרוב שהולך להיות על ההעברות של 4 מיליארד שקלים, הוא דיון שנוגע לעוטף עזה.

משה גפני: לא.

משה גפני: אני לא נותן לך.

משה גפני: תכף נדבר.

משה גפני: אני באמצע הדיבור.

סתיו שפיר: לא נוכל להיות בדיון הזה.

משה גפני: אז לא.

סתיו שפיר: זה לא יתבצע בצורה הוגנת ולא נוכל לעשות פיקוח פרלמנטרי על התקציב.

משה גפני: בסדר גמור.

משה גפני: עכשיו אני רוצה לומר לכם כדלהלן.

סתיו שפיר: תודיע שאין העברות.

משה גפני: אני קיימתי את הדיון הזה לאחר שחיכינו שהממשלה תביא את התקנות, לאחר שקיבלנו גם את התוספות של היישובים בנושאים השונים כפי שעלה מהדיון וחלקם הופכים להיות הוראת קבע שלגביהם התקנות הן פחות בעייתיות בגלל שהן הוראות קבע.

משה גפני: אמרה לי רשות המסים שהוראת הקבע שאני מבקש על כולם, יוצר עיוותים ובעיות מאוד מאוד קשות מכיוון – אני אפילו לא רוצה להיכנס לפרטים – שהמציאות היא שבה יהיה עיוות בדיווחים, יכול להיות מצב שבו אני בעצם עושה עוול.

משה גפני: יש כאלה שבכלל אינם מעוניינים בכל הנושא הזה והם הציעו כדלהלן ואין לי ברירה אלא לקבל את זה ואני מבקש מחברי הוועדה גם לקבל את זה.

משה גפני: הם מציעים שתהיה הוראה, היא לא תסתיים ב-31 בדצמבר אלא היא תמשיך עד סוף פברואר.

משה גפני: לתיירות זה יימשך עוד ארבעה חודשים, לתיירנים ולכל מה שנלווה לעניין הזה.

משה גפני: באמצע פברואר תבוא רשות המסים לכאן ואנחנו נקיים דיון ואז אנחנו נקבל החלטה האם יש אפשרות להאריך את זה כמו שביקשנו לזמן יותר ארוך או שאם יהיה כאן שלום, בכלל לא צריך את זה אבל כנראה שאנחנו עדיין לא נמצאים בעידן הזה.

משה גפני: לכן בכפוף למה שאמרתי עכשיו אני מבקש להצביע על ההוראות.

משה גפני: אני רוצה לומר לחברים שההוראות האלה הן הוראות טובות, הן הוראות שאנחנו שיבחנו אותן על העבודה שנעשתה בעניין הזה, הן הרבה יותר טובות ממה שהיה בעבר.

משה גפני: כמובן שהשכר הוא יהיה 330 שקלים אלא יהיה 370 שקלים.

משה גפני: בסופו של דבר ההוראות האלה הן מועילות מאוד לתושבי עוטף עזה והן מועילות מאוד, כל המכלול שעכשיו אנחנו נצטרך להצביע עליו, גם ליישובים בהם זה הופך להיות קבע, גם יישוב ספר וגם כאלה שנכנסים לתוך הצו.

משה גפני: אנחנו בעזרת השם נמשיך הלאה לפעול בעניין הזה.

משה גפני: בינתיים אנחנו שמחים על התוצאות שיש עכשיו ואנחנו מברכים על כך.

משה גפני: אני מבקש מהחברים להצביע.

לירון נעים: משרד המשפטים.

לירון נעים: אם אדוני ירשה לי רק הערה קצרה לעדכון הוועדה בעניין הצו לסיוע לשדרות.

לירון נעים: אנחנו יודעים משיחות עם משרד הביטחון שמשרד הביטחון ממתין לחוות דעת עדכנית לגבי השאלה האם אכן מתקיימים אותם שיקולים ביטחוניים בשני היישובים האלה.

לירון נעים: אנחנו יודעים שהם מצפים לקבל חוות דעת עדכנית כזו.

לירון נעים: ככל שהיא תגיע בימים הקרובים, אנחנו נלמד אותה ונבחן אותה.

משה גפני: בסדר גמור.

משה גפני: הייתה הוראה והיה מכתב מינואר.

לירון נעים: יש מכתב מלפני שנה וחצי.

משה גפני: זה לא הגיע עד היום.

משה גפני: אני לא יודע למה.

משה גפני: אני לא הממשלה.

משה גפני: לא הגיע עד היום.

משה גפני: עכשיו את מגיעה היום ואת אומרת שאחרי ינואר שהיה מכתב ואחרי שלא הביאו אותו, אמרו שהתעכב ולא התעכב, היישובים האלה עכשיו יסבלו בגלל שאת אומרת שצריך עכשיו שיהיה מכתב עדכני.

שגית אפיק: אתם מושכים את הצו?

שגית אפיק: אני לא מבינה.

לירון נעים: לא.

לירון נעים: אדוני צודק שזה עניין פנים ממשלתי.

לירון נעים: זה לחלוטין נכון.

משה גפני: אז מה את רוצה להגיד בזה?

לירון נעים: מצאתי לנכון לעדכן את הוועדה שייתכן שתתקבל חוות דעת עדכנית כזו בימים הקרובים ואנחנו נצטרך לבחון אותה.

שגית אפיק: ואז יוסיפו ביישובים?

שגית אפיק: אני לא מבינה מה יהיה בחוות הדעת העדכנית הזאת.

דוד ביטן: אצלכם ימים קרובים, אלה שנתיים.

משה גפני: יש רק אפשרות אחת.

משה גפני: אני גיבשתי עמדה, החברים גיבשו עמדה.

משה גפני: יש רק אפשרות אחת.

משה גפני: אתם רוצים למשוך את הצו?

לירון נעים: לא.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: תהיה חוות דעת, אנחנו כאן, אנחנו אוהבים להתווכח בסברות.

מיקי לוי: אדוני, אני מצטרף לברכות שלך לרשות המיסים.

מיקי לוי: נעשתה כאן עבודה טובה של תיקון עוולות גם לדבוראים וגם לצימרים וכולי וכל נושא התיירות אבל זה תם ולא נשלם.

מיקי לוי: אנחנו לא נשקוט ולא ננוח עד שברור חיל ודורות לא יבואו על תיקונם.

משה גפני: אני אתך לגמרי.

חיים ילין: את זה אמרנו.

משה גפני: יש עוד כמה דברים שנצטרך לתקן.

משה גפני: אנחנו מתקנים בשלבים.

משה גפני: אתה רואה, כל רגע יש קושי אחר ואתה פשוט עומד נפעם אך אפשר לייצר כל כך הרבה בעיות בדרך.

משה גפני: כמו שאמרת, תם ולא נשלם.

פנינה בן דוד: אדוני, מה הוחלט לגבי המלונות ב-40 קילומטרים?

משה גפני: הם יבואו לכאן ואנחנו נראה מה לעשות.

משה גפני: הצבעה

משה גפני: נגד – מיעוט

חיים ילין: אני במקום מיקי.

משה גפני: התקנות אושרו.

משה גפני: אני מדבר עכשיו על הודעה בדבר יישובי ספר לפי חוק מס רכוש וקרן הפיצויים, התשכ"א-1961, ההודעה שהוקראה על ידי רשות המסים עם שמות היישובים שנכללים והם הופכים להיות בקבע.

משה גפני: זאת אומרת, זה לא דבר שתלוי בהוראת שעה או בדיון אחר.

משה גפני: מי בעד אישור ההודעה?

משה גפני: מי נגד?

משה גפני: מי נמנע?

משה גפני: בעד – רוב

משה גפני: הודעה בדבר יישובי ספר לפי חוק מס רכוש וקרן הפיצויים נתקבלה.

משה גפני: ההודעה אושרה.

משה גפני: מי בעד צו הסיוע?

משה גפני: מי נגד?

משה גפני: מי נמנע?

משה גפני: בעד – רוב

משה גפני: צו סיוע לשדרות וליישובי הנגב המערבי (הוראת שעה) (תיקון), התשע"ח-2018 נתקבל.

משה גפני: הצו אושר.

משה גפני: אני משבח אתכם.

משה גפני: אני משבח את שר האוצר ואת החברים ברשות המסים, ואת המשנה למנהל רשות המסים.

מירי סביון: ואת אמיר דהן.

מירי סביון: כל הדברים הטובים זה אמיר דהן.

משה גפני: אני משבח גם את אמיר דהן.

מירי סביון: גם את גיא ממחלקת חקיקה.

משה גפני: ודאי.

משה גפני: אני אבוא אליכם לעשות סדנה איך אפשר להתפשר בדברים רבים.

דוד ביטן: התפשרתם על השנה.

דוד ביטן: כל הכבוד.

תמיר עידאן: אדוני היושב ראש, בעניין היישובים ביקשנו הבהרה.

תמיר עידאן: סיכמנו את הדברים שלא מדובר בפריסה אלא מתן הטבות.

משה גפני: מתן הטבות, נכון.

משה גפני: על זה מדובר.

תמיר עידאן: זה צריך להיות ברור.

שגית אפיק: אני אגיד את זה בשתי מילים.

משה גפני: העברות אני עושה עכשו.

דוד ביטן: אנחנו נגד.

דוד ביטן: תגיד לי מה תאריך הישיבה.

דוד ביטן: אם לא, לא יהיה.

משה גפני: בסוף יהיה שאני עושה את הישיבה בגללך ולא בגללי.

דוד ביטן: תעשה בגללך, אין לי בעיה עם זה אבל אתה מושך אותי כבר חצי שנה.

משה גפני: בשבוע הבא.

דוד ביטן: בטוח.

דוד ביטן: מילה של גפני.

משה גפני: בשבוע הבא.

דוד ביטן: גמור את זה.

דוד ביטן: אנחנו בסוף שנה.

משה גפני: אתה רואה מה שיש לי כאן על הראש.

דוד ביטן: עם כל הכבוד לדרעי, הוא לא יכול לתת 40 מיליון לבני ברק.

משה גפני: הוא נתן 40 מיליון לבני ברק?

דוד ביטן: זה מה שאמרו לי.

דוד ביטן: עוברים מטוסים בבני ברק?

שגית אפיק: חוק סיוע לשדרות ולתושבי הנגב המערבי מגדיר אזור קו עימות דרומי שבתוכו הוא מבחין בין שני סוגי יישובים.

שגית אפיק: הסוג האחד, אלו יישובי עוטף עזה ששוכנים עד שבעה קילומטרים מגדר המערכת המקיפה את רצועת עזה והסוג השני של יישובים, אלו יישובים באזורים נוספים שיקבע שר האוצר בצו באישור הוועדה שמתקיימים בהם אותם השיקולים הביטחוניים שמתקיימים ביישובי עוטף עזה.

שגית אפיק: היישובים שהובאו בפניכם במסגרת הצו נכללים בקבוצה השנייה של היישובים.

שגית אפיק: עצם הכללתם בצו והאישור שלכם כרגע על ידי הוועדה, לא הופך אותם להיות יישובי עוטף עזה.

שגית אפיק: הם נשארים יישובים שבקבוצה השנייה שזכאים אך ורק להטבות מכוח חוק סיוע לשדרות וליישובי הנגב המערבי שקובע הטבות מס.

שגית אפיק: אלו הטבות המס שיחולו עליהם ולא יחולו עליהם הטבות המס שקבועות בחוק הטבות המס הרגיל.

פנינה בן דוד: אדוני היושב ראש, לא הבנתי מה התשובה לגב המלונות.

משה גפני: עוד אין החלטה לגב זה.

משה גפני: אנחנו ממשיכים את הדיונים.

גדי ירקוני: גפני, אפשר לומר כמה דברים?

גדי ירקוני: אני רוצה לומר לוועדה, לרשות המסים ולחברי הכנסת תודה בשם כל תושבי עוטף עזה.

גדי ירקוני: אני יודע שזה היה כאן קשה, אני יודע שגם הדבר החשוב ביותר שאנחנו צריכים לזכור שחודש מרס הקרוב מגיע וכמו שאמרת, התקנה לשעת חירום לא תעזור לנו במרס הבא.

גדי ירקוני: אנחנו כבר מתארגנים למרס הבא אבל ברור שגם התקנה צריכה להתארגן למרס הבא.

גדי ירקוני: כמי שעזר, אני רוצה לומר שיש כאן היום איזה תרגיל כאשר מצד אחד הם עוזרים לנו מאוד ומצד שני ליישובי העוטף ובכלל הנגב המערבי, המשאב הכי חשוב שלנו בחקלאות, את הנושא של המים – מייקרים.

גדי ירקוני: אני חושב שגם בזה ועדת הכספים יכולה לטפל כך שהדבר הזה ייעצר ועלייה של 20 ומשהו אחוזים בסוף יוקר המחייה נקבע גם מכך.

משה גפני: דוד ביטן אומר כל הזמן שאני שייך לשמאל, מה שלא נכון.

יצחק וקנין: תיקון המים, מאיפה אתה לוקח אותו?

יצחק וקנין: לחקלאות?

גדי ירקוני: כן.

גדי ירקוני: בחקלאות.

משה גפני: אני לא מתחיל את הדיון הזה.

משה גפני: אני רוצה להגיד לך משהו.

משה גפני: היות ואני כאן ותיק, מפלגת העבודה לפני 12 שנים, יכול להיות שיותר, עד אז ועדת הכספים הייתה צריכה לאשר העלאת מחירי המים.

משה גפני: ועדת הכספים בשום מתכונת, בוודאי לא במתכונת הנוכחית, לא הייתה מאשרת את העלאת המים לחקלאות במצבה הכלכלי של החקלאות כפי שהיא קיימת היום.

משה גפני: אבל מפלגת העבודה העבירה את זה.

משה גפני: אני צרחתי במליאת הכנסת.

משה גפני: הנושא של המים הוא אחד הנושאים החברתיים המובהקים.

משה גפני: זה מה שהיה.

משה גפני: צריך לומר את האמת ההיסטורית.

משה גפני: אנחנו עוברים לסעיף הבא, העברות תקציביות.

משה גפני: תודה רבה.