ועדת החוקה, חוק ומשפט, כנסת 20, פרוטוקול מספר 740, 2018-12-24 10:00

ניסן סלומינסקי: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את הישיבה, לחברתי חברת הכנסת וחברי הכנסת שיצטרפו אלינו, ח"כית לשעבר אורית, אנחנו שמחים לאנשי הממלכה על גוניה השונים, לחטיבה – אתם דו-לאומית, כמו שאומרים, ולכל הגופים שמצטרפים אלינו – לכולם בוקר טוב.

ניסן סלומינסקי: אנחנו דנים כבר ישיבה רביעית, אני חושב, בחוק של החטיבה.

ניסן סלומינסקי: אנחנו צריכים להשלים את ההקראה.

ניסן סלומינסקי: לפני השלמת ההקראה הבנתי שנציג היועמ"ש רוצה לומר משהו, בבקשה.

עמרי בן צבי: תודה.

עמרי בן צבי: בוקר טוב.

עמרי בן צבי: עמרי בן-צבי מייעוץ וחקיקה.

עמרי בן צבי: בדיונים הקודמים גם אנחנו וגם הייעוץ המשפטי לוועדה עמדנו על הקשיים הרבים שבהצעת החוק.

עמרי בן צבי: מסרנו שהיועץ טרם הכריע בשאלה, האם יש רכיבים בהצעת החוק שיש לגביהם ספציפית מניעה חוקתית, אבל שהיועץ מתנגד להצעה, מבקש להסדיר את הנושא באופן אחר, לתת לו פתרון בהחלטת המשלה, ואמרנו, שנעדכן כשהיועץ יקבל החלטות יותר סופיות בנושא של הצעת החוק.

עמרי בן צבי: אני מבקש לעדכן בנוגע להחלטות היועץ אחרי שנדרש לנושא בעקבות ההתקדמות בהליכי החקיקה.

עמרי בן צבי: אני מתייחס להצעת החוק שלפנינו – אני לא יודע אם יש שינויים, אבל מה שהונח לפנינו, אנחנו מתייחסים אליו.

עמרי בן צבי: ככל שיש שינויים, נעדכן את היועץ ונוכל לחזור אליכם.

עמרי בן צבי: היועץ סבור שיש שני רכיבים בהצעה שאינם חוקתיים ויש מניעה לקדמם.

עמרי בן צבי: אומר אותם מאוד בקצרה, ונוכל להרחיב אגב הדיון בסעיפים אם תרצו.

עמרי בן צבי: הנקודה הראשונה היא תחולת חוק המקרקעין, שרשויות האזור יכולות ליטול בהן את הזכויות בהתאם לחוק הסדרה.

עמרי בן צבי: כפי שאתם יודעים, עמדת היועץ בנוגע לחוק ההסדרה היא שמדובר בחוק שאינו חוקתי, והאזכור והשימוש בו בהצעת חוק חדשה, בעיני היועץ משרשרת את הבעיות החוקתיות מחוק ההסדרה גם לחוק הנוכחי.

דב חנין: זה חיסכון במשאבי אנוש - כשההוא ייפסל, הכול ייפסל.

דב חנין: אולי, ניסן, תמשיכו בכיוון הזה.

עמרי בן צבי: בשלב הזה אני מתייחס רק לסעיף ההגדרות, שמכיל בתוך ההגדרה של מקרקעין גם מקרקעין שתפוסים או יכולים להיתפס על-ידי חוק ההסדרה.

עמרי בן צבי: זו נקודה אחת שיש לגביה מניעה לדעתו של היועץ.

עמרי בן צבי: הנקודה השנייה היא פגיעה בשוויון שמשתקפת בפטור הגורף מדיני המכרזים, לפי ההצעה הנוכחית.

עמרי בן צבי: כפי שאתם יודעים, דיני המכרזים, אחד התפקידים המרכזיים שלהם הוא להבטיח שוויון.

עמרי בן צבי: הפטור מדיני המכרזים בשטח מאוד גדול לכל דבר וענין, בכל נושא שהחטיבה תטפל בו, פוגעת באופן קשה בשוויון, בין המתיישבים לעצמם בעיקר.

עמרי בן צבי: אנחנו לא רואים כאן תכלית שקשורה להצעת החוק שיכולה להפוך את הפגיעה הזו למידתית, לכן גם הרכיב הזה בהצעה, לדעת היועץ, הוא לא חוקתי.

עמרי בן צבי: חוץ מזה אני רוצה להגיד בקצרה – אמרנו זאת גם בישיבות הקודמות – לא אלאה את הוועדה – שגם בעיות אחרות, שלא עולות כדי מניעה ולא משתמשים בהן בכותרת הזו של מניעה, הן בעיות משפטיות רציניות מאוד שאנחנו מבקשים שתינתן להן תשומת לב.

עמרי בן צבי: אזכיר אותן מאוד בקצרה: התחולה האקס טריטוריאלית, התחולה על שטח שמצוי בתפיסה לוחמתית, התחולה על מקרקעין שהם בעייתיים – לא רק חוק ההסדרה – גם, למשל, נכסים נטושים זה נושא קשה מבחינה חוקתית.

עמרי בן צבי: העברת הזכויות בהיקף מאוד נרחב וכן הלאה, העברת הכספים לקופת המדינה, הפיקוח שהוא רזה יתר מהחלטת ממשלה 1198, המרשם שינוהל על-ידי החטיבה, ויש עוד קשיים שגם אנחנו וגם הייעוץ המשפטי לוועדה עמד עליהם.

עמרי בן צבי: הבעיות האלה מעצימות אחת את השנייה, ומשתלבות אחת בשנייה.

עמרי בן צבי: מהטעמים האלה היועץ חושב שלפחות שני רכיבים כפי שאמרתי, יש מניעה מלקדם אותם, ובנוגע לחוק כמלול, היועץ שוב מבקש לתת לנו אפשרות להמשיך ולהסדיר את הסוגיה.

עמרי בן צבי: אנחנו לא חושבים שלא צריך להסדיר אותה; יש להסדיר אותה, והיועץ רוצה לנסות להסדירה באופן שיהיה יותר פשוט להגן עליה מבחינה משפטית באמצעות החלטת הממשלה.

ניסן סלומינסקי: קודם כל אני מקדם בברכה גם את יושב-ראש החטיבה ואת המנכ"ל.

ניסן סלומינסקי: ברוכים הבאים.

ניסן סלומינסקי: לגבי הדברים של היועץ, רק אומר, לפני שנמשיך את הקריאה – אמת ונכון הדבר, שיש נושאים לא פשוטים שצריכים עוד ליבון.

ניסן סלומינסקי: בשביל זה קבע המחוקק, שיש קריאה ראשונה, ואחרי כן יש קריאה שנייה ושלישית, כי אם לא כך היה הכול נגמר בקריאה אחת וכו'.

ניסן סלומינסקי: אז בין קריאה ראשונה לשנייה ושלישית אמרנו שילובנו דברים פה בוועדה, ומה שהוועדה תקבל, היא תחליט, אבל יהיו דיונים ושינויים, אני מניח, כך שמבחינת הדיונים שהיועץ ממליץ לעשות, ייעשו בין קריאה ראשונה לשנייה ושלישית.

ניסן סלומינסקי: לגבי שתי הבקשות הספציפיות שלו, למרות שמצד אחד, קצת קשה, כי אם הכנסת חוקקה חוק, נכון שהיועץ המשפטי יכול לומר שזה לא חוקתי, אבל הכנסת חוקקה – לא רק הוועדה - אז קשה מאוד שמישהו ימשיך להילחם אחרי שהכנסת כבר חוקקה, אבל מאחר שאנחנו מאוד מכבדים את היועץ, את הבקשה הראשונה שלו אנחנו נקבל מבחינת נושא ההסדרה, וזה – נמחוק את זה בשלב הקריאה הראשונה וזה ילובן לקראת שנייה ושלישית.

ניסן סלומינסקי: הנושא השני יישאר, ואם יהיה צורך, יתוקן בין ראשונה לשנייה ושלישית.

ניסן סלומינסקי: כמו שנאמר – יחלוקו.

ניסן סלומינסקי: נמשי את ההקראה, ואז מי שרוצה, יוכל להתייחס לסעיפים.

דב חנין: אתה לא רוצה לתת לנו להעיר?

ניסן סלומינסקי: לא עכשיו.

ניסן סלומינסקי: אתן לכם אחר כך ותעירו בהרחבה ובטוב טעם.

דב חנין: אני מבקש שלפחות המילה בהרחבה תירשם בפרוטוקול, כי כשזה מגיע לרגע האמת, ההרחבה מצטמצמת.

ניסן סלומינסקי: הרחבה מבחינתי.

ניסן סלומינסקי: אם אני נותן שלוש דקות, אתן לך חמש דקות.

דב חנין: זה נקרא הרחבה?

ניסן סלומינסקי: ועוד איזו הרחבה.

דב חנין: התכוונת להרחבת במירכאות כפולות, אדוני היושב-ראש.

גור בליי: לפני שאמשיך עם ההקראה – התחלנו לדבר על הסעיפים שקשורים בנושא המכרזים, התשלומים, לאן הן מועברים וכמה משלמים וכן הלאה.

גור בליי: לקראת סוף הישיבה הקודמת, אחרי שאקריא את ההמשך, כפי שהיושב-ראש ציין, בעניין הזה צריכה להישמע עוד התייחסות מנציגי הממשלה, שאני לא בטוח שהתייחסו לכל הנושאים האלה - לפחות בנושא התשלומים, במכרזים.

גור בליי: אני גם רוצה להוסיף בנושא המכרזים, שגם אנחנו סבורים שהסעיף של המכרזים מעמיד קשיים מאוד משמעותיים.

גור בליי: היינו בשיח עם יוזם הצעת החוק בימים האחרונים לגבי איך לנסח את הסעיף של המכרזים לא בדרך של פטור ממכרז אלא בדרך שפועלת יחד עם דיני המכרזים הרגילים ועם תקנות הפטור שקיימות בו.

גור בליי: השיח הזה עוד לא הושלם.

גור בליי: אני מבין שכרגע ההחלטה של היושב-ראש, של היוזם היא להשאיר את הנוסח כפי שהוא, אבל אנחנו ניתן ביטוי גם בדברי ההסבר, כשנכין את הצעת החוק, שהנושא הזה ילובן לקראת הקריאה השנייה והשלישית.

דב חנין: איך אפשר להשאיר כאלה דברים לשנייה ושלישית?

דב חנין: איך?

ניסן סלומינסקי: אתה יודע, ואמרתי, ואני לא רוצה לחזור, שיש מקומות ופעמים שקריאה ראשונה אתה מאשר את זה בלי דיון בכלל, והדיון העיקרי מתנהל בין שנייה לשלישית.

ניסן סלומינסקי: אנחנו נוהגים בחומרה מה שנקרא, שעושים גם דיון לקראת ראשונה, אבל ודאי שבין ראשונה לשנייה ושלישית יהיה דיון.

ניסן סלומינסקי: בבקשה.

גור בליי: כפי שאמרתי, נכניס את זה גם בדברי ההסבר, ואני מקווה ומאמין שהנוסח כפי שהוא של הפטור ממכרז הגורף, לא יישאר כך בהצעה בשלבים הבאים.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, שאלה פרוצדורלית – אפשר את חוות הדעת של היועץ המשפטי לממשלה לקבל בכתב?

ניסן סלומינסקי: אם ייתן, ייתן.

ניסן סלומינסקי: אם לא, לא.

עמרי בן צבי: אני יכול לברר.

דב חנין: אם לא, אפשר לקבל את הפרוטוקול, לפני ההחלטה על הקריאה הראשונה?

ניסן סלומינסקי: לא.

ניסן סלומינסקי: עושה צחוק?

דב חנין: לא.

דב חנין: חוות דעת כזאת חייבת להיות לפנינו.

דב חנין: לפני חברי הכנסת צריכה להיות חוות דעת משפטית.

דב חנין: אם ניתן לקבל אותה בכתב – זה בסדר.

דב חנין: אם לא, נקבל את הפרוטוקול לפני ההצבעה - שחברי הכנסת יידעו שעושים מהלך לא חוקתי.

עמית שטאובר: יש למשרד האוצר עוד מספר הערות מקצועיות שקשורות גם למכרזים.

ניסן סלומינסקי: לא.

ניסן סלומינסקי: כשנגמור להקריא אז אפשר יהיה לדבר, ותוכלו לדבר.

ניסן סלומינסקי: תחליטו ביניכם כבר – אחד מהאוצר ואחד מהמשפטים.

יובל פונק: גם לנו יהיה מה להגיד.

גור בליי: אנחנו ממשיכים להקריא מראש עמ' 6.

גור בליי: אני מדבר על המסמך – נוסח מעודכן מטעם המציע לדיון 18 בדצמבר 2018.

גור בליי: זה הנוסח שהופץ לקראת הישיבה בשבוע שעבר.

גור בליי: (ח) ההסתדרות תדווח, מדי חצי שנה, לאגף פיקוח ובקרה על החטיבה להתיישבות שבמשרד החקלאות (להלן – אגף הפיקוח) על היקף זכויות בר-הרשות שהקצתה, על ההתקשרויות בהן התקשרה, על היקף התשלומים שגבתה בגין הקצאת הזכויות, ועל אירועים ושינויים משמעותיים הנוגעים לפעילותה לפי סעיף זה.

גור בליי: (ט) במטרה להבטיח כי פעולותיה של ההסתדרות לפי סעיף זה תואמות את מדיניות הממשלה והוראותיה ומבוצעות על פי כל דין, רשאי אגף הפיקוח – (1) לערוך, מעת לעת, בדיקות וביקורות בהסתדרות, ולדרוש מההסתדרות מידע ומסמכים לשם כך; (2) לברר תלונות שיוגשו על ההסתדרות; (י) מצא ראש אגף הפיקוח כי נפל פגם של ממש בפעולות שביצעה ההסתדרות לפי סעיף זה, רשאי הוא לדרוש מההסתדרות לתקן את הפגם בתוך הזמן שייקבע לכך; לא תיקנה ההסתדרות את הפגם האמור בתוך הזמן שנקבע, רשאי ראש אגף הפיקוח למנות אדם, מבין עובדי האגף, שיהיה אחראי על תיקון הפגם.

גור בליי: (2) מצא השר הממונה על אגף הפיקוח כי ההסתדרות חרגה ממדיניות הממשלה והוראותיה, ללא הסבר סביר, רשאית הממשלה, לפי המלצתו ולאחר שניתנה להסתדרות הזדמנות להשמיע בפניו את טענותיה, ליטול מההסתדרות את הזכויות שהועברו לה מהממונה, באותו תחום פעילות שבו היתה החריגה, כולן או חלקן, ולהעבירן לממונה; החלטת ממשלה כאמור טעונה אישור ועדת החוקה חוק ומשפט של הכנסת.

גור בליי: (יא) לעניין פעילותה של ההסתדרות לפי סעיף זה – (1) דין ההסתדרות כדין המדינה לעניין – (א) סעיף 21(ב) לחוק-יסוד: הכנסת; (ב) חוק מבקר המדינה; (ג) חוק עסקאות גופים ציבוריים; (ד) חוק הגבלת פרסומים (גופים ציבוריים), תשנ"ו–1996; (ה) חוק הגנה על עובדים (חשיפת עבירות ופגיעה בטוהר המידות או במינהל התקין), תשנ"ז–1997; (ו) חוק הנזיקין האזרחיים (אחריות המדינה), התשי"ב–1952; (2) דין עובדי ההסתדרות כדין עובדי המדינה לעניין – (א) חוק הבחירות לכנסת [נוסח משולב]; (ב) חוק שירות הציבור (מתנות); (ג) חוק שירות המדינה (סיוג פעילות מפלגתית ומגבית כספים); (ד) חוק שירות הציבור (הגבלות לאחר פרישה); (ה) חוק שירות המדינה (משמעת); (ו) ההוראות הנוגעות לעובדי הציבור בחוק העונשין; (ז) ההוראות הנוגעות לעובדי הציבור בחוק למניעת הטרדה מינית, התשנ"ח–1998; (ח) פקודת הראיות [נוסח חדש]; (ט) פקודת הנזיקין [נוסח חדש]; (י) הוראות תקנון כספים ומשק שמפרסם החשב הכללי, בשינויים המחויבים.

גור בליי: הוראות מעבר.

גור בליי: 2(א) יראו מקרקעין שלגביהם נכרתו הסכמי הרשאה או הסכמי הרשאה לתכנון בין הממונה לבין ההסתדרות לפני יום תחילתו של חוק זה (להלן – יום התחילה), כמקרקעין שהזכויות לגביהם הועברו להסתדרות לפי סעיף 6ג(ב) לחוק העיקרי כנוסחו בחוק זה, אף אם המקרקעין אינם מקרקעין המיועדים להתיישבות כפרית, ואף אם ההסכמים לא היו בתוקף ביום התחילה.

גור בליי: (ב) זכויות לגבי מקרקעין המיועדים להתיישבות כפרית המצויות בידי הממונה, לפני יום התחילה, יועברו להסתדרות בהתאם להוראות סעיף 6ג(ב) לחוק העיקרי כנוסחו בחוק זה, בתוך שנתיים מיום התחילה; עד להעברת הזכויות כאמור, ימשיך הממונה לנהל את רישום הזכויות בהם ואת הקצאתם.

גור בליי: כמה מילים לגבי מה שהקראתי.

גור בליי: קודם כל, סעיפים קטנים (ח), (ט) ו-(י) נעשו בהם שינויים משמעותיים בעקבות גם הערות שלנו והישיבות שקיימנו עם יוזם הצעת החוק, ומעגנים בעצם מנגנון של דיווח, פיקוח ונטילת סמכויות מהחטיבה אם היא לא ממלאת את תפקידה בהתאם להוראות הממשלה, במצבים קיצוניים יותר.

גור בליי: קודם כל יש דיווח חצי שנתי על הפעילות ברמת הפשטה יותר גבוהה על היקף הזכויות שהקצתה למתיישבים, על ההתקשרויות, על היקף התשלומים שגבתה ועל אירועים משמעותיים בפעילות שלה.

גור בליי: בנוסף, מעבר לדיווח, שבו היא מדווחת, החטיבה, על הפעילות שלה, גם מעוגנת פה הסמכות של אגף הפיקוח במשרד החקלאות, הגוף הממשלתי שאחראי לבקר את פעילת החטיבה, לערוך ביקורות תקופתיות.

גור בליי: הוא יכול להגיע למשרדים, הוא יכול לדרוש מידע ומסמכים, הוא יכול לברר תלונות שמוגשות על הפעילות.

גור בליי: גם בהיבט הזה הוא עושה זאת לא רק באופן פסיבי כמקבל דיווחים אלא גם באופן אקטיבי – כשאתה עושה ביקורת, אתה יכול להגיע לביקורת פתע, אתה יכול לדרוש מסמכים כאלה ואחרים, כל הדברים הללו כן נכנסו ב-(ט).

יעל גרמן: כל מה שאתה אומר אלה דברים שהיו הערות קודמות על כך שאין ביקורת ופיקוח - אני מבינה שזה נותן תשובה.

יעל גרמן: האם זה מרפא גם את ההערות של היועץ המשפטי לממשלה שנאמרו קודם?

גור בליי: שתי ההערות שנאמרו היום לגבי המניעה החוקתית לא נוגע לזה.

גור בליי: הערה אחת התקבלה והוסרה מהצעת החוק.

גור בליי: הערה שנייה לגבי המכרזים, שגם אנחנו הערנו לה, זה נושא שעדיין לא הוסדר, וכרגע הנוסח עדיין מדבר על פטור מלא ממכרז, שגם אנחנו וגם היועץ המשפטי לממשלה סבורים שזה מאוד בעייתי.

ניסן סלומינסקי: בצלאל, לא היית בתחילת הישיבה, ומאחר שאתה מגיש ההצעה, כן אעשה זאת זה – פתחנו בדבריו של נציג היועמ"ש, שדיבר על שני נושאים שמבחינתו הם לא חוקתיים ועוד כל מיני קשיים.

ניסן סלומינסקי: לגבי הקשיים, אמרנו שזה ידובר בין קריאה ראשונה לשנייה ושלישית.

ניסן סלומינסקי: לגבי שתי ההערות, קיבלנו הערה אחת לגבי הנושא של ההסדרה, שיימחק מפה ויידון אחרי קריאה ראשונה.

ניסן סלומינסקי: לגב ההערה השנייה של המכרזים, זה נשאר פה, ואם ירצו, ודאי תוכל לדון לבין הקריאה השנייה והשלישית.

גור בליי: כאמור יש הדיווח, יש הפיקוח התקופתי שאפשר לבוא לביקורות ולקבל מסמכים ולברר תלונות.

גור בליי: הפן השלישי שיש פה, זה – הגוף המפקח יכול להורות לתקן פגמים, אם הוא מצא שיש פגמים בפעילות, ואם הוא רואה שהוא מורה על תיקון והם אינם מתוקנים, הגורם הממשלתי המפקח יכול בעצמו לשלוח מישהו – הוא לא רק תלוי בפעילות החטיבה.

גור בליי: זה מקובל הרבה פעמים כאשר יש פיקוח, שאתה אומר: אני נותן לך הזדמנות לתקן בעצמך.

גור בליי: אם אתה לא מתקן בעצמך, אשלח מישהו לתקן.

גור בליי: הרמה האחרונה שיש פה מבחינה זו, זה האפשרות בתנאים יחסית קשים – זה דורש הרבה מאוד אישורים וכן הלאה, אם רואים שיש חריגה במדיניות בממשלה והוראותיה ללא הסבר סביר, במצבים מסוימים בכפוף לכל האישורים המפורטים, אפשר להחזיר את שליטת הממשלה באותו תחום פעילות שיש בו החריגה מהוראות הממשלה.

גור בליי: אסביר מה הרציונל של זה.

גור בליי: דיברנו עוד בישיבות הראשונות, שיש פה משהו שהוא חריג מבחינה זו שאנחנו לא במצב רגיל, שאנחנו באים באצילת סמכות רגילה – כשגורם ממשלתי אוצל סמכות לגורם אחר, כל המשמעות של אצילה, שבכל רגע נתון אתה יכול להיכנס לנעלי הנאצל, לומר: אני רוצה את זה בחזרה, ולתפוס בזה שליטה.

גור בליי: פה יש הפרטה או התפרקות מסמכות מהמשלה שמעבירה את זה במידה רבה באופן בלתי-הפיך בחוק, כלומר לכאורה כדי לקחת את זה בהצעת החוק המקורית, היה צריך לתקן את החוק.

גור בליי: זה לא כמו מצב של אצילה שאתה יכול בכל רגע להיכנס בנעלי הנאצל.

גור בליי: לכן התוספת פה אומרת שבכל זאת, אם מוצאים שיש חריגה, זה מדמה קצת את המצב שהאוצל נכנס לנאצל.

גור בליי: אומר: אני נתתי לך הוראות, אתה פעלת לא לפיהן – אני תופס על התחום הזה, מחזיר אותו לידיי, מחזיר את השליטה למדיני מידי אותו גוף פרטי או דו-מהותי שהוא החטיבה.

גור בליי: זה הפן האחרון בנושא הזה.

גור בליי: הסעיף הקטן הבא הוא סעיף קטן (יא).

גור בליי: הוא עוסק בהחלת שורת חוקים על עובדי ההסתדרות, עובדי החטיבה, ועל החטיבה בכללותה, בזמן שהם פועלים בהקשר הזה בניהול הקרקעות במגזר הכפרי באיו"ש, כי התפישה שהיא שבדרך כלל, ככל שאתה נותן לגוף פרטי יותר סמכויות ציבוריות, יש יותר הצדקה להחיל עליו את אותן דרישות שאתה דורש מגוף ציבורי.

גור בליי: בהקשר הזה יש פה פירוט.

גור בליי: אסביר מה כולל הפירוט גם לגבי החטיבה בכללותה- -

גאל גרינוולד: רק הערה – אנחנו לא גוף פרטי.

גאל גרינוולד: החטיבה להתיישבות היא מחלקה בתוך ההסתדרות הציונית עולמית, וההסתדרות הציונות העולמית זה לא גוף פרטי.

גור בליי: הוא לא גוף פרטי רגיל.

גור בליי: הוא גוף דו-מהותי.

גור בליי: מה שמוחל פה על פעילות החטיבה, כשהיא עוסקת בנושאים שאנחנו מדברים עליהם פה, זה קודם כל סעיף 21ב לחוק יסוד: הכנסת זה לעניין זימון עובדי החטיבה לוועדות הכנסת למסירת מידע, אז אפשר לזמנם לוועדות הכנסת, כפי שאפשר לזמן עובדי ציבור.

גור בליי: חל עליהם חוק מבקר המדינה בפעילות הזו, כלומר הם ייחשבו לגוף מבוקר.

גור בליי: חוק עסקאות בגופים ציבוריים עוסק בחובה של גוף לא להתקשר עם גורמים אחרים אם אין אישור ניהול על-פי חוק, עבירות על דיני עבודה וכן הלאה, כלומר גם החטיבה, כמו המדינה, לא תוכל להתקשר עם גופים שלא קיבלו את האישור על כך שהם מנוהלים בצורה תקינה, ועוברים על דיני עבודה וכן הלאה.

גור בליי: חוק הגנה על עובדים – חשיפת עבירות או פגיעה בטוהר המידות או במינהל התקין - זה הגנות על חושפי שחיתויות שחלות בגופים ציבוריים - יחולו גם על פעילות החטיבה.

גור בליי: גם חוק הנזיקין האזרחיים - זה בעצם הטבה אפשר לומר, לחטיבה, כי היא תקבל פטור על מעשה – במצבים מסוימים אפשר לקבל פטור על מעשים שנעשו בהרשאה חוקית או על מעשה מלחמתי.

גור בליי: על עובדי ההסתדרות או עובדי החטיבה בפעילותם זו גם יחולו שורת מגבלות: חוק הבחירות לכנסת – איסור – הם לא יוכלו להגיש מועמדות לכנסת, לא יוכלו לקבל מתנות, או המתנות יהיו שייכות למדינה, איסור על פעילות מפלגתית ותעמולת בחירות - זה חוק סיום פעילות מפלגתית ומגבית כספים, הגבלות אחר פרישה למניעת ניגודי עניינים – יש צינון של שנה, איסור לעסוק באותם נושאים שעסקת בהם בחטיבה – בשוק הפרטי, דברים מסוג זה.

גור בליי: יחולו על העובדים חוק שירות המדינה, משמעת, כלומר הדין המשמעתי החל על עובדי מדינה.

גור בליי: יחולו עליהם ההוראות השונות שנוגעות לעובדי ציבור בחוק העונשין - שוחד, תקיפת עובדי ציבור, כל הדברים האלה – כלומר זה הגנה יותר, וחלקם זה מחויבות יותר גבוהה.

גור בליי: ההוראות הנוגעות לעובדי ציבור בחוק למניעת הטרדה מינית - יש החמרה עם עובדי מדינה בהקשר של ניצול יחסי מרות או תלות או דברים כאלה, שמחמיר את הדרישות מבחינת מניעת הטרדה מינית - יחולו גם על עובדי החטיבה.

גור בליי: פקודת הראיות – תעודה של עובד ציבור – לפעמים אתה יכול כתחליף להביא מישהו לעדות, להביא תעודה של עובד ציבור – אפשר יהיה להשתמש בזה; וגם פקודת הנזיקין – החסינות לעובדי המדינה, וגם ההוראות השונות של תקנון הכספים ומשק שמפרסם החשב הכללי, שגם עליהם יחולו.

גור בליי: אני רוצה לציין ששני חוקים משמעותיים שלא חלים פה זה חוק חופש המידע וחוק חובת מכרזים.

גור בליי: הם שני חריגים בולטים.

גור בליי: חוק חופש המידע לא נכלל פה, כלומר הוא לא יחול באופן מלא, כפי שהוא חל על גופים ציבוריים.

גור בליי: יכול להיות, שיחילו אותו מכוח היקש או אופי הגוף כגוף דו-מהותי, אבל הוא לא מוחל בחוק, וחוק חובת המכרזים – דיברנו על זה – נושא הפטור ממכרז הוא אחד הקשיים והנקודות שיש עליהם דגש.

ניסן סלומינסקי: אני רוצה לקדם בברכה את מנכ"ל משרד החקלאות שלמה בן-אליהו שהצטרף אלינו, ויחד אתו את ראובן שלום, מזכיר ההנהלה הציונית.

ניסן סלומינסקי: ברוכים הבאים.

גור בליי: גם בהוראת המעבר – לא אסביר אותה, כי היא הוראה סבוכה – אבל בגדול, היא הולכת על כיסוי מקסימלי של החוק, כי מה היא אומרת – החוק חל הרי על המגזר החקלאי באיו"ש, מה שמיועד להתיישבות כפרית ביהודה ושומרון.

גור בליי: החוק אומר: אם אתה מנוהל כבר היום על-ידי החטיבה, אבל אתה לא נכנס להגדרות של החוק שמיועד להתיישבות כפרית, אבל היסטורית פעלת על-ידי החטיבה – תמשיך החטיבה לנהל אותה.

גור בליי: כלומר למשל, אם התחלת כישוב כפרי וגדלת והיום אתה ישוב עירוני, עדיין החוק יחול עליך.

גור בליי: אם אתה כן נכנס להגדרות, כלומר אתה התיישבות כפרית, אבל מכל מיני סיבות היסטוריות אתה עדיין מנוהל על-ידי הממונה על הרכוש הממשלתי, כלומר על-יד הגורם הממשלתי, תעבור תוך שנתיים לחטיבה.

גור בליי: אז גם בהיבט הזה – ואני מניח שתהיה התייחסות של יוזם הצעת החוק בהקשר הזה, יש פה אנומליה מסוימת.

גור בליי: כלומר או אומרים: מה שהיה הוא שיהיה – מה שניהלו, ימשיכו לנהל – זו אפשרות אחת.

גור בליי: אפשרות אחרת: אנחנו עושים סדר.

גור בליי: מה שמיועד להתיישבות כפרית ינוהל על-ידי החטיבה, בין אם נוהל בעבר או יעבור עליה.

גור בליי: פה אומרים גם וגם – גם אם ניהלת בעבר, וזה לא כפרי, וגם אם עוד לא ניהלת אבל זה כן כפרי.

גור בליי: זה גם משהו שראוי לקבל עליו התייחסות.

גור בליי: עד כאן.

ניסן סלומינסקי: תודה.

ניסן סלומינסקי: לפני שניתן לח"כים וליוזם נשמע את נציגי הממשלה, אם יש לכם מה לומר בהקשר, מעבר למה שנאמר בישיבה הקודמת – לגבי הסעיפים.

גור בליי: גם לא היתה התייחסות לחלק מהסעיפים שהקראתי בפעם שעברה, של הכספים וכל הנושא הזה.

ניסן סלומינסקי: מה שירצו.

ניסן סלומינסקי: משפטים.

ניסן סלומינסקי: יש מישהו חוץ מעמרי שדיבר בשם היועץ?

ניסן סלומינסקי: יש מישהו ממשרד המשפטים?

נעם נוימן: נעם נוימן, מהמחלקה למשפט בין-לאומי, משרד המשפטים.

נעם נוימן: ההערה הקודמת נאמרה על-ידי היועץ המשפטי של הוועדה.

נעם נוימן: קיימת חשיבות שזה יהיה לקופת האזור ולא לקופת המדינה, בעיקר בהקשרים של ניהול השטח.

נעם נוימן: הערה שנייה, הסעיף הנוכחי ממחיש את הסטייה שאנחנו עושים מהמסגרת הנורמטיבית הרגילה.

נעם נוימן: בדרך כלל יש הממונה - הוענקו לו סמכויות בחקיקת הביטחון על-ידי המפקד הצבאי מכורח המשפט הבין-לאומי, שאחראי על ניהול אדמות מדינה בשטח או אדמות ספציפיות כמו רכוש נטוש שהוא עושה.

נעם נוימן: פה בחקיקה ישראלית שיוצאת, מקבילה לדין באזור, אנחנו לא רק מעצימים אלא מעבירים מהם את הזכויות, וכל ההסדרים שלהם מנותקים מהדין באזור.

נעם נוימן: אפילו החזרת הזכויות לא קשורה לממונה.

נעם נוימן: זה לא מכורח המפקד הצבאי שנותן סמכויות, אלא בחקיקה בישראל אנחנו עושים משהו מקביל, שוודאי סוטה מהמסגרת הרגילה הנורמטיבית, ומעלה קשיים.

נעם נוימן: יש פה קשיים מאוד מורכבים, דברים כאלה לא נעשו עד כה.

ניסן סלומינסקי: נעשו.

נעם נוימן: לא כך.

ניסן סלומינסקי: חוק הסדרה לא עשה את זה?

ניסן סלומינסקי: הוא עשה.

ניסן סלומינסקי: יש לזכור שזה חוק שהכנסת חוקקה.

יוסף ג'בארין: חוק ההסדרה זה משהו אחר.

נעם נוימן: זה נכון.

ניסן סלומינסקי: הכוונה שכנסת ישראל נכנסה לאזור- - -

נעם נוימן: יש שני היבטים: יש היבט חקיקה ישראלית שפועלת בשטחים.

ניסן סלומינסקי: זה שמעתי.

ניסן סלומינסקי: כבר עברנו את זה.

נעם נוימן: ההיבט השני והמורכב יותר הוא המסגרת החקיקתית הנורמטיבית שבמסגרתה אתה נוטל סמכויות מגורם באזור, שהסמכויות שלו הוענקו על-ידי המסגרת המשפטית, וכל ההאצלה וההסמכה אתה עושה דרך המקבילה, ואפילו להחזיר לו סמכויות, עושה דרך הממשלה.

ניסן סלומינסקי: כי ראינו שגם מפקד האזור בסופו של דבר ממשלת ישראל מינתה.

ניסן סלומינסקי: אז ממשלת ישראל או כנסת ישראל הוא הריבון.

ניסן סלומינסקי: הוא בעל הבית.

ניסן סלומינסקי: אתה לפעמים יכול לחזור בדרך כזאת, ולפעמים אתה יכול לחזור ישירות אליו.

יוסף ג'בארין: נהיית מומחה למשפט הישראלי.

יוסף ג'בארין: זה לא קרה בעבר במשפט הישראלי.

יוסף ג'בארין: תגיד שזה לא קרה ואתה לא מסכים.

יוסף ג'בארין: אל תיתן לזה הכשרה.

ניסן סלומינסקי: קרה גם קרה, ושמענו את זה גם בנושא הבין-לאומי.

בצלאל סמוטריץ': זה קורה כל יום.

בצלאל סמוטריץ': מה שהולך להתכנס ביום רביעי, אם לא תהיה שביתה – מה, המפקד הצבאי מחליט אילו תוכניות לקדם ואילו לא?

בצלאל סמוטריץ': ראש הממשלה מחליט, הוא קובע מה עובר, מה לא עובר.

בצלאל סמוטריץ': אתם משחקים כדרכם של משפטנים בנדמה לי, חיים לכם בבועה וירטואלית.

בצלאל סמוטריץ': יש מפקד צבאי, יונק את כוחו מכוח בלה-בלה-בלה.

בצלאל סמוטריץ': מה קורה בסוף ביהודה ושומרון – מיליון אחוז- -

יוסף ג'בארין: הם דואגים למראית עין.

יוסף ג'בארין: אתה אפילו לזה לא דואג.

יואל חסון: צו אלוף.

יואל חסון: כשאין היגיון של צבא ואזרחות ביחד, באזור, ולכן צריך להבין את הרמז, חבר הכנסת סמוטריץ.

יואל חסון: המסקנות הפוכות מאלה שלך.

ניסן סלומינסקי: יש אישורים שחייבים לעבור אותם לפני כן, והם מגיעים ישירות מהריבון.

יוסף ג'בארין: שימנו אותך מפקד צבאי, סמוטריץ, ואז ייפתרו כל הבעיות.

ניסן סלומינסקי: טוב.

ניסן סלומינסקי: נציג האוצר, אחד.

ניסן סלומינסקי: בבקשה.

ארבל אלטשולר: ארבל אלטשולר, מאגף החשב הכללי.

ארבל אלטשולר: קודם כל, הגוף היחיד היודע לנהל מקרקעין בישראל, בהתאם להחלטות מועצות מקרקעי ישראל ונהלי רמ"י זו רשות מקרקעי ישראל.

ארבל אלטשולר: הממונה על הרכוש הממשלתי והנטוש זה הנציג המקצועי שלה, שפועל בשטחי יהודה ושומרון.

ארבל אלטשולר: יודע ליישם את ההחלטות של רמ"י על כל המורכבויות וכל הדקויות הכרוכות בהן.

קריאה: מה היה חמישים שנה?

ארבל אלטשולר: לא היה.

ניסן סלומינסקי: אחר כך בבקשה.

ניסן סלומינסקי: תרשמו את ההערות.

ניסן סלומינסקי: ניתן לארבל לומר את זה באופן מסודר.

ארבל אלטשולר: כאשר מואצלת סמכות לגוף חיצוני, לא יכול להיות בעינינו שמבקר יהיה תלוי במבוקר.

ארבל אלטשולר: צוין כאן על-ידי קודמיי שמדובר במצב מאוד חריג, שבו האוצל אינו יכול להיכנס חזרה בנעלי הנאצל.

ארבל אלטשולר: בעינינו, כדי לקיים בקרה אפקטיבית, בקרה תהליכית בזמן אמת – לא בדיעבד, כפי שצוין בהצעת החוק – חובה קודם כל שכל המידע הכרוך בניהול המקרקעין לרבות רישום הזכויות, לרבות כל הדפים והמידע הכרוכים בעסקאות עצמן וכל חומר אחר, ינוהל לגבי מערכות המידע של הממונה ושל הממשלה ויהיה נגיש באופן שוטף לממונה בכל עת.

ארבל אלטשולר: לכן גם בעינינו הנושא של דיווח אחת לחצי שנה הוא לא מספיק.

ארבל אלטשולר: לא רק שצריך דיווח בתכיפות גבוהה יותר, כלומר דיווח ריבוני לכל הפחות- -

אוסנת הילה מארק: על בסיס יומי, לא?

ארבל אלטשולר: מעצם זה שהדברים מנוהלים על גבי מערכות המידע של הממשלה, הממונה יכול בכל עת להפעיל פיקוח ובקרה אפקטיביים.

ארבל אלטשולר: צוינו פה בתוך התהליך הזה כל מיני פעילויות שחת"ל צריכה לדווח עליהן.

ארבל אלטשולר: כמובן שבעינינו, כל פעילות של חת"ל, שכרוכה בניהול המקרקעין, צריכה להיות מדווחת לממונה מאל"ף ועד תי"ו, וחלק מהפעולות שצוינו פה, לא ברור לנו למה הן בידיים של חת"ל – החל מדיווח על גבייה, שבעינינו היא צריכה להיעשות ישירות לממונה, כפי שנעשה במגזר העירוני, ולא באמצעות חת"ל.

ארבל אלטשולר: אנחנו מתנגדים להעברת הכספים דרך החטיבה להתיישבות.

ארבל אלטשולר: לגבי הסעיפים לאחר מכן - לגבי חוק חופש המידע, לא צוין, מדוע הוא לא חל על חת"ל.

ארבל אלטשולר: גם בחוק חופש המידע יש עילות שונות שמאפשרות לא לפרסם פרטים מסוימים.

ארבל אלטשולר: לכן אי-ההטלה הגורפת שלו אינה ברורה.

ארבל אלטשולר: לסיום אני רוצה לחזור לנקודה הקודמת, לומר שגוף מפקח או מבוקר יכול להגביל את האפשרות של זה שמבקר אותו ליטול בחזרה את הסמכויות בכל דרך שהיא – זה מצב שלא מאפשר בקרה אפקטיבית.

ארבל אלטשולר: ואני חוזר לנקודה הראשונה שלי – מי שצריך לבצע את הפיקוח והבקרה זה הממונה ולא משרד החקלאות.

ארבל אלטשולר: משרד החקלאות מעולם לא ניהל את המקרקעין בצורה הזו, ואין לו הידע המקצועי.

קריאה: יש לנו הערות משפטיות לסעיפים הקודמים.

ניסן סלומינסקי: שנייה.

ניסן סלומינסקי: משרד הביטחון רוצה לומר משהו?

ניסן סלומינסקי: קובי.

ניסן סלומינסקי: לא? בבקשה.

בצלאל סמוטריץ': בגלל המשפט הבין-לאומי הם לא רוצים להתבטא.

בצלאל סמוטריץ': כי הם עצמאיים.

בצלאל סמוטריץ': הם לא חלק מהעסק.

ניב יערי: ממשרד המשפטים.

ניב יערי: אשמח להתייחס לעניין חובת המכרזים.

ארבל אלטשולר: גם אנחנו לא קיבלנו את האפשרות להתייחס.

ניסן סלומינסקי: כבר אמרת כהסברת את נושא היועמ"ש, לא?

ניסן סלומינסקי: כבר אמרת והסברת.

ניסן סלומינסקי: אלא אם כן אתה חושב שהודעתו של היועץ המשפטי לגבי זה אינה מספקת ואתה רוצה להוסיף.

ניב יערי: אנחנו בחזית אחת, ולהפך – כיון שהדברים חשובים ויש אמירה מפורשת של היועץ המשפטי לממשלה, שוב – לעניין זה, בדיון הקודם נציג רשות מקרקעי ישראל אמר בצדק, שחובת המכרזים אינה פרט טכני בענייני מדיניות הקצאת הקרקעות של רשות מקרקעי ישראל אלא היא ממש אבן הראשה, וכרגע הפטור ממכרז, להבנתנו, הוא גורף, וזה מה שמייצר את המניעה החוקתית.

ניב יערי: יש להדגיש שהפטור ממכרז גורף לא יכול להתקיים מבחינת איך שהיועץ המשפטי לממשלה רואה את זה.

ניב יערי: בדיון הקודם העירה הוועדה על כך שקיים מנגנון בקרה.

ניב יערי: אמרתי שהעברת הסמכות היא בעייתית כשלעצמה, ועל כך הוער לי על-ידי – אם איני טועה, היושב-ראש אמר שיש סעיף הבקרה.

ניב יערי: אז חשוב לחבר לדברים שנאמרו כאן עכשיו, אבל חשוב לחבר את זה, שמנגנון בקרה שנעשה על-ידי גורם בתוך משרד החקלאות, כאשר קיימת רק סמכות חריגה ולא תקפה להחזיר את הסמכויות לממונה, כפי שהיועץ המשפטי לוועדה אמר - זה מאוד בעייתי שאנחנו לא אוצלים פה את הסמכות אלא עושים פה העברה מוחלטת של הסמכויות, ואנחנו לא חושבים שמנגנון הבקרה המוצע על-ידי הגורם במשרד החקלאות מרפא את הקושי הזה.

ניב יערי: זה קושי.

עמית שטאובר: התייחסות ממש קצרה, לשתי נקודות.

עמית שטאובר: סעיף 6ג(ג) להצעת החוק, מוצע שבמקרים שבהם יש צורך לשנות ממדיניות רמ"י או מנהלי הממונה, הסמכות הזו תהיה מסורה לחטיבה להתיישבות.

עמית שטאובר: אנחנו כמשרד אוצר חושבים שזה שגוי.

עמית שטאובר: ברגע שאתה אוצל סמכות כה משמעותית של ניהול מקרקעין, ורוצה לשנות מדיניות שנקבעה בשום שכל עם יתר משרדי הממשלה - כמובן שתחזור לממונה, והוא יחזור למי שהוא צריך לחזור, ושם ייקבעו השינויים.

עמית שטאובר: גם נאמר פה שלא אמורים להיות שינויים, אז על אחת כמה וכמה שאם יש מקרה כל כך חריג, שיש בו שינויים, מן הראוי שממשלת ישראל או הגורמים הרלוונטיים ידונו בזה ולא החת"ל עם עצמם.

גור בליי: אתה מתייחס למילים "ככל הניתן"?

עמית שטאובר: כן, אני מתייחס למילים "ככל הניתן".

עמית שטאובר: השינויים המחויבים זה סמנטי.

עמית שטאובר: למסור לחטיבה להתיישבות לומר מתי ניתן ומתי לא – נראה לנו בעייתי, אלא אם כן מוצע כאן מה ניתן ומה לא.

עמית שטאובר: הדברים מתחדדים ונהיים עוד יותר אוצריים – כי זה המנדט שהגענו לכאן – במקום שבו נותנים לחת"ל אפשרות לקבוע פטורים מתשלום, הנחות מתשלום.

עמית שטאובר: אנחנו לא מכירים התנהלות כזאת.

עמית שטאובר: בתוככי ישראל וגם בתוככי המגזר העירוני ביו"ש, אם הממונה רוצה לתת למישהו הנחה או פטור הוא פונה לרמ"י, ובמקרה הצורך הוא פונה גם לשר האוצר.

עמית שטאובר: אין פה מדיניות חופשית, שהכנסות המדינה נגרעות על-ידי גוף – הגדרנו אותו כאן כדו-מהותי, פרטי, לפי חוק, לא לפי חוק.

עמית שטאובר: הוא בטוח לא מדינה, וזה מוגדר גם בחוק ההסתדרות הציונית.

בצלאל סמוטריץ': איפה אתה רואה?

ניסן סלומינסקי: בצלאל, לא כך.

עמית שטאובר: אם צריך להקריא, אקרא.

עמית שטאובר: "יהיו, ככל הניתן, בהתאם למדיניות המקובלת ברשות מקרקעי ישראל ובשינויים המחויבים".

עמית שטאובר: ככל שלא ניתן, החת"ל היא זו שקובעת.

בצלאל סמוטריץ': מקסימום היא לא תיתן הנחה.

בצלאל סמוטריץ': זה מה שכתוב פה.

ניסן סלומינסקי: בצלאל, עוד מעט יהיה לך.

עמית שטאובר: אנחנו רוצים שזה ייכתב מפורשות.

עמית שטאובר: זו הערה מאוד חשובה, היושב-ראש.

גור בליי: זו הערה שהתייחסנו אליה גם בישיבה הקודמת.

גור בליי: המילים "ככל הניתן" מאפשרות לך לומר- - -

בצלאל סמוטריץ': יש "ככל הניתן" פעמיים: יש ביחס למדיניות הכללית ויש ביחס להנחות.

בצלאל סמוטריץ': ביחס למדיניות הכללית, זה צריך להישאר "ככל הניתן", כי כפי שאמרתי, יכולים להיות הרבה מאוד הבדלים שאנחנו לא יכולים לעלות עליהם היום – הרי החלטות מועצת רמ"י, כל שני וחמישי יש 3,000 הנחיות שמתקבלות כל יומיים, לכן, שוב – אנחנו כל הזמן תחת הסעיף הכללי שמגדיר שהחטיבה תפעל בהוראות ובהנחיות של ממשלת ישראל.

בצלאל סמוטריץ': היא לא עושה מה שהיא רוצה.

בצלאל סמוטריץ': זה סתם.

בצלאל סמוטריץ': תכף אכנס לזה.

בצלאל סמוטריץ': אבל אין לי שום בעיה שתהיה אמירה שהחטיבה לא יכולה להעניק הנחות שלא קיימות ברמ"י.

אוסנת הילה מארק: ברמ"י.

אוסנת הילה מארק: בלי המילה "ככל הניתן".

גור בליי: בצלאל, אתה מוכן להוריד את המילים "ככל הניתן" מ-ו3?

גור בליי: דיברת כרגע על (ג) שאתה לא רוצה.

גור בליי: אבל ב-ו3 אפשר להוריד את זה?

גור בליי: זה בעמ' 5.

בצלאל סמוטריץ': קביעת גובה התשלום – מדובר בטבלת שומה של השמאי הממשלתי ולא על שומה פרטנית, כי זה שינויים.

יעל גרמן: אני לא מבינה - אין ועדה?

יעל גרמן: אז מה אם הוא אמר?

יעל גרמן: אתם שואלים אותו כאילו הוא קובע את החוק.

יעל גרמן: הוא יזם את החוק, אבל יש פה ועדה שהיא זו שצריכה לקבוע את החוק.

ניסן סלומינסקי: נכון.

ניסן סלומינסקי: מסכים אתך במאה אחוז שהוועדה צריכה לקבוע.

עמית שטאובר: גם לגבי הפטור מהמכרז הגורף – עמדו על ההיבטים המשפטיים – בלי שיקול דעת, למרות שתקנות חובת המכרזים היום מוחלות באופן אקטיבי על-ידי הממונה.

עמית שטאובר: נעשות כל יום עסקאות.

עמית שטאובר: יש לי פה צילומים של שיווקים, ביתר עלית, מעלה אדומים וכו', בין אם זה צמוד קרקע או בנייה רוויה.

עמית שטאובר: אותנו כאוצר מעניין כמובן שברגע שניתן פטור ממכרז, וחוק חופש המידע לא חל, כלומר אנשים לא יידעו למה הם לא היו זכאים ואחרים היו זכאים.

עמית שטאובר: אני לא מתייחס להיבטים הפוליטיים אלא לפשוטים.

עמית שטאובר: אנחנו כמשרד אוצר, ברגע שיש פטור גורף ממכרז, בלי שיקול דעת, יש פגיעה בהכנסות מדינה, הדברים ברורים.

ניסן סלומינסקי: תודה.

ניסן סלומינסקי: אם כך, תמו דוברי הממלכה.

ניסן סלומינסקי: בבקשה, יוסי, הממונה.

יוסי סגל: אתם הולכים לפצל את יהודה ושומרון לשתי ישויות שונות.

יוסי סגל: מה שיקרה – ביהודה ושמרון בישובים העירוניים, איפה שאנשים מקבלים חוזה חכירה, משלמים ערך קרקע והכול מסודר ומנוהל לפי נהלי מינהל מקרעי ישראל, ימשיך להתנהל בצורה הכי מסודרת.

יוסי סגל: בישובים הנוספים שאתם הולכים לתת להם להתנהל בנפרד, מי שיפקח זה משרד החקלאות שמעולם לא עשה עסקה.

יוסי סגל: מי שעשה עסקה זה החטיבה – תעשה עסקאות, שמעולם לא עשתה עסקאות.

יוסי סגל: הכספים וכל המערכת תתנהל בתוך החטיבה.

יוסי סגל: יקרה תוהו ובוהו יותר ממה שהיה עד כה.

יוסי סגל: מה שיקרה זה, לצערי, שהישובים, שהיום אמורים להיות ישובים עירוניים בגלל גודל האוכלוסייה שם, ימשיכו להיות קהילתיים.

יוסי סגל: ימשיכו להיות פטור ממכרזים במקומות האלה, ולדעתי זה יעשה הבדל גדול בישובים העירונים, בין האנשים שגרים בישובים העירוניים לבין הקבוצה המיוחדת המטופחת בישובים האחרים, שממשיכים לגדול.

ניסן סלומינסקי: תודה.

ניסן סלומינסקי: מלי, בבקשה.

אלעזר שטרן: רגע, אני רוצה רק לשאול אותו - זה יהיה שונה בין ישוב ביהודה ושומרון לישוב בגליל היום?

יוסי סגל: ברור.

יוסי סגל: בגליל מעל- - -

אלעזר שטרן: הוא צודק.

אלעזר שטרן: בגליל אנחנו נשלם מחיר כזה, וביהודה ושומרון - אחר.

ניסן סלומינסקי: הוא לא מדבר על כסף.

ניסן סלומינסקי: מלי, בבקשה.

מלי מאירי: אני רוצה להמשיך את הדברים של יוסי בעניין ההפרדה.

מלי מאירי: היום החוזים שניתנים- -

בצלאל סמוטריץ': אתה יודע כמה עולה בית?

אלעזר שטרן: כן, תתפלא.

אלעזר שטרן: יש לי משפחה באלקנה.

בצלאל סמוטריץ': פי חמש.

בצלאל סמוטריץ': כמה שילמת על המגרש בישוב שלך?

בצלאל סמוטריץ': יא חתיכת אפס.

בצלאל סמוטריץ': אל תבלבל את המוח.

אלעזר שטרן: אמרת "חתיכת אפס"?

בצלאל סמוטריץ': כן.

בצלאל סמוטריץ': לא חוזר בי.

בצלאל סמוטריץ': אתה אוכל חינם במושב שלך שם בגליל.

ניסן סלומינסקי: בצלאל, תחזור בך מהביטוי.

בצלאל סמוטריץ': לא רוצה.

ניסן סלומינסקי: אני מבקש.

בצלאל סמוטריץ': אני חוזר בי מהמילה "חתיכה".

בצלאל סמוטריץ': אפס.

ניסן סלומינסקי: גם אפס תחזור.

בצלאל סמוטריץ': הבן אדם מגיע לכל דיון.

בצלאל סמוטריץ': אין לו שום דבר אינטליגנטי לומר חוץ מלדבר על מתנחלים.

בצלאל סמוטריץ': אוכל חינם.

בצלאל סמוטריץ': איזה אזור עדיפות הישוב שלך?

ניסן סלומינסקי: אני מבקש, בצלאל.

בצלאל סמוטריץ': כמה מסים אתה משלם?

בצלאל סמוטריץ': כמה הנחות ממס אתה מקבל?

בצלאל סמוטריץ': אתה לא מתבייש?

ניסן סלומינסקי: בצלאל, בבקשה.

ניסן סלומינסקי: אני מבקש שתמחוק את זה.

בצלאל סמוטריץ': אני לא רוצה.

בצלאל סמוטריץ': שיגיש תלונה לוועדת האתיקה.

אלעזר שטרן: אתה לא יכול למחוק את זה.

ניסן סלומינסקי: אני מבקש ממך כאן בוועדה.

בצלאל סמוטריץ': ביקשת – קיבלת.

אלעזר שטרן: אתה לא יכול למחוק את זה.

אלעזר שטרן: זה נאמר.

ניסן סלומינסקי: והוא מבקש למחוק את זה.

ניסן סלומינסקי: תכתבי שהוא מבקש למחוק את זה.

אלעזר שטרן: מי מבקש?

אלעזר שטרן: הוא לא ביקש.

ניסן סלומינסקי: כן, הוא הסכים.

ניסן סלומינסקי: הוא ביקש.

ניסן סלומינסקי: הוא אמר.

אלעזר שטרן: ניסן, אפילו שאתם מאותה מפלגה, תקשיב לי.

בצלאל סמוטריץ': נענה לבקשת היושב-ראש.

אלעזר שטרן: תכתוב שהוא נענה לבקשת היושב-ראש.

בצלאל סמוטריץ': נכון.

אלעזר שטרן: ניסן, לא.

אלעזר שטרן: אני רוצה קודם לומר על מה מדברים.

בצלאל סמוטריץ': ניסן, למה אתה נכנס לפינה הזאת?

אלעזר שטרן: אני רוצה שזה יהיה כתוב בפרוטוקול: אחד, "אוכל חינם".

ניסן סלומינסקי: אין לך זכות דיבור עכשיו.

בצלאל סמוטריץ': שתיים, מכר את הבית שהוא קנה במכרז, בזול, למישהו אחר, ועשה על זה קופה.

ניסן סלומינסקי: בצלאל, אין לו זכות דיבור.

ניסן סלומינסקי: כמה אני יכול לצעוק?

ניסן סלומינסקי: כמה פעמים אני יכול?

ניסן סלומינסקי: תסתכלו בפרוטוקול.

ניסן סלומינסקי: די.

אלעזר שטרן: אם הוא היה ממפלגה אחרת, ישר היית קורא אותו לסדר או מעיף אותו ישר.

אלעזר שטרן: שמעת?

אלעזר שטרן: אתה מתייחס אליו – אמרתי לך את זה בפעם הקודמת – כאילו הוא מנהל את הוועדה, אתה עובד אצלו.

ניסן סלומינסקי: בסדר.

ניסן סלומינסקי: אלעזר, עכשיו אתה עושה.

ניסן סלומינסקי: אתה רואה שאני לא מוציא אותך החוצה.

ניסן סלומינסקי: אני מבקש ממך כמה פעמים.

אלעזר שטרן: מה אני עושה?

אלעזר שטרן: אתה חושב שאנשים לא רואים מי מנהל את הוועדה?

ניסן סלומינסקי: אני מבקש לא לדבר.

אלעזר שטרן: אתה יושב על הכיסא, והוא מנהל את הוועדה.

אלעזר שטרן: כל מילה שינוי, אתה מבקש אישור מבצלאל.

ניסן סלומינסקי: אתה חושב שזה פחות מעליב ממה שהוא אמר לך, מה שאתה אומר עכשיו?

אלעזר שטרן: ברור.

אלעזר שטרן: כן.

אלעזר שטרן: ברור.

ניסן סלומינסקי: בצלאל, שוב לבקשת היושב-ראש.

בצלאל סמוטריץ': לבקשת היושב-ראש אני מוכן לחזור בי מהאמירות שאמרתי כלפי חבר הכנסת שטרן.

ניסן סלומינסקי: תודה.

ניסן סלומינסקי: נעשה סדר.

ניסן סלומינסקי: בבקשה.

מלי מאירי: החוזים שנתנו להסתדרות הציונית הסתיימו ב-1996.

מלי מאירי: מאז חלו הרבה שינויים בקרקע.

מלי מאירי: הרבה מאוד מהחוזים, צריך להתאימם למציאות הקיימת.

מלי מאירי: הם לא הסתיימו כלומר ניתנו.

מלי מאירי: כלומר מ-96' לא יצאו חוזים חדשים לחטיבה להתיישבות ביהודה ושומרון לצורך הקמת ישובים או משהו כזה.

מלי מאירי: כיום ההסתדרות מקצה בשטחים גם ללא תיאום אתנו.

מלי מאירי: אנחנו לא רוצים את המצב הזה.

מלי מאירי: כלומר לכאורה יכול להיות מצב שבחוזה ישן, שיש היום לחטיבה להתיישבות, יתבצעו הקצאות חדשות בקרקעות שמעולם לא עלו עליהן – ויכולה להיות היום בעייתיות מסוימת - או ביטחונית או זה במרחב החיץ או ליד הגבול עם ירדן, או זה נמצא במוקשים, וקרה לנו כל מיני פעמים עם אנשים פרטיים שנעשה אתם עוול.

מלי מאירי: שבסוף נתנו להם סילוקי פלישות, ולעומת זאת החטיבה להתיישבות נתנה להם חוזים.

מלי מאירי: בסוף בתור תושב פשוט, חקלאי, מה אתה אמור לעשות?

מלי מאירי: העניין של מי בסוף מחליט, הוא חשוב.

מלי מאירי: אנחנו חושבים, שצריך עדיין להיות אצל הממונה, כי ההסתדרות לא משנה את מעמד הקרקע.

יוסי סגל: אי-אפשר ששני גופים ינהלו משאב יקר כל כך.

ניסן סלומינסקי: שמענו.

יוסף ג'בארין: למה אין לך סבלנות לנציגי הממלכה?

ניסן סלומינסקי: אין סבלנות?

ניסן סלומינסקי: תראה כמה הם דיברו.

ניסן סלומינסקי: למי לא נתתי לדבר?

יוסף ג'בארין: אומרים דברים מאוד חשובים.

יוסף ג'בארין: אמנם הם אומרים את זה בעדינות, אבל זו ביקורת מאוד קשה להצעת החוק ומה שטמון בה, ואתה אומר: שמענו, שמענו.

ניסן סלומינסקי: הוא אמר את זה לפני שתי דקות כשנתתי לו לדבר.

ניסן סלומינסקי: ביטחון.

ניסן סלומינסקי: קובי, בבקשה.

קובי אלירז: אני לא נכנס לגופם של דברים, רק אומר בצורה עדינה.

קובי אלירז: סך הכול המצב היום קיים כבר קיים כמעט חמישים שנה, שבו החטיבה להתיישבות, ההסתדרות הציונית מקצה את המקרקעין, הממונה הקצה אליה.

קובי אלירז: אני עכשיו עושה הבחנה בין הקצאות חדשות ששם צריך – ואמרתי זאת לא אחת – יש לרפא את הנושא המהותי, והוא נושא הקצאת המקרקעין שיהיו רק על אדמות מדינה.

קובי אלירז: אני חושב שזה הדבר הכי משמעותי, שלא משנה לאיזו דרך נלך, אותו יש לרפא, כי להקצות אדמות שאינן אדמות מדינה מובהקות בקו כחול עדכני, זה עוול שאף אחד מאתנו פה לא רוצה לעשות.

קובי אלירז: בפועל היום, עד היום האירוע מתנהל כך שבמגזר הכפרי כל ההקצאות הן מכוח הקצאות עבר, וזה ממשיך לפעול כך.

קובי אלירז: לכן אין פה שינוי דרמטי מהותי.

קובי אלירז: בהקצאות חדשות הדבר המשמעות שיש לרפא אותו זה נושא ההקצאות על אדמות מדינה – זה דבר ראשון.

קובי אלירז: דבר שני, ככל שניתן, גם לרפא את הנושא הכלכלי, קביעת הכסף.

קובי אלירז: גם זה אפשר לרפא או על-ידי ההסתדרות הציונית או על-ידי הממונה.

קובי אלירז: בשני האופנים אפשר לרפא את זה.

קובי אלירז: עם כל הכבוד לחבריי מהמינהל האזרחי, אני חושב שהיום עדיין – אני שב ואומר – ההקצאות שקיימות מזה חמישים שנה, מכולן מאושרות תב"עות, מתוכן סך הכול אנחנו היום לפי החלטה 150 מוודאים את נושא המקרקעין.

קובי אלירז: נכון שבהקצאות חדשות את הדבר הזה שקוראים לו מקרקעין, כי הם אדמות מדינה, חייבים לוודא.

קובי אלירז: שתיים, אפשר גם לרפא את נושא התשלומים או על-ידי החטיבה להתיישבות או על-ידי הממונה.

קובי אלירז: אנחנו סוברים שניתן לעשות זאת בשני האופנים.

ניסן סלומינסקי: החטיבה, מנכ"ל משרד החקלאות ומגיש ההצעה ידברו בסוף, אחרי שישמעו גם את חברי הכנסת, ואז תוכלו לענות לכולם.

יעל גרמן: מה לגבי ההסתדרות?

ניסן סלומינסקי: אני רוצה שיענו לכולם.

ניסן סלומינסקי: אותו דבר.

ניסן סלומינסקי: גם ההסתדרות.

יעל גרמן: זה לא אותו דבר.

ניסן סלומינסקי: טוב, בבקשה, יושב-ראש החטיבה.

יעל גרמן: נשמע גם את עמדת ההסתדרות?

ניסן סלומינסקי: נמצא פה ראובן שלום, שיוכל לייצג, אבל ארצה שיעשו את זה אחרי שישמעו את הח"כים, כדי שיוכלו לענות להם, כדי שלא יצטרכו לדבר פעמיים.

ניסן סלומינסקי: אבל בבקשה.

גאל גרינוולד: שלוש הערות.

גאל גרינוולד: אל"ף, חשוב לי לומר שוב – אמרתי זאת קודם תוך כדי הדברים – ההסתדרות הציונית העולמית, מדובר לא בגוף פרטי אלא בגוף דו-מהותי, בגוף שהקים את המדינה.

גאל גרינוולד: לא מדובר פה בעמותה.

גאל גרינוולד: לכן אני כחבר הנהלת ההסתדרות הציונית העולמית משמש כיושב-ראש החטיבה.

גאל גרינוולד: נמצא כאן מזכיר ההנהלה של ההסתדרות הציונית העולמית.

גאל גרינוולד: זו נקודה אחת.

גאל גרינוולד: שנית, מדובר בהסתדרות הציונית העולמית ולא על הסוכנות היהודית.

גאל גרינוולד: זה לגבי ההערה שנשמעה פה.

גאל גרינוולד: שלישית, אני רוצה להתייחס לסעיף (ח).

גאל גרינוולד: כתוב פה: "ההסתדרות תדווח, מדי חצי שנה, לאגף פיקוח ובקרה על החטיבה להתיישבות שבמשרד החקלאות".

גאל גרינוולד: שתי הערות לגבי ניסוח הסעיף: אחת, המשרד המתכלל היום הוא משרד החקלאות.

גאל גרינוולד: אנחנו מאוד מרוצים מהעבודה שיש לנו עם משרד החקלאות.

גאל גרינוולד: אבל יש לדעת שעד לפני 2015 החטיבה להתיישבות עבדה מול משרד ראש הממשלה, וייתכן שבממשלה הבאה זה ישתנה.

גאל גרינוולד: לכן כיוון שמדובר בהצעת חוק, אני מציע שהמילה "משרד החקלאות" לא יופיע אלא יופיע הנושא של המשרד הממונה.

גאל גרינוולד: שוב – אני מאוד מרוצה משיתוף הפעולה שיש עם משרד החקלאות.

גאל גרינוולד: שנית, מבחינת הניסוח זה לא נכון.

יעל גרמן: ישנו את האחריות של אורי אריאל, בהתאם לאן שזה יעבור.

יעל גרמן: כבר עשו את זה פעם אחת – יעשו את זה שוב.

יעל גרמן: זה מה שאתה דואג.

אלעזר שטרן: כמו השירות הלאומי.

אלעזר שטרן: יש לנו ניסיון בזה.

גאל גרינוולד: לא הפרעתי לכם.

גאל גרינוולד: שנית, כתוב: "לאגף פיקוח ובקרה על החטיבה להתיישבות שבמשרד החקלאות".

גאל גרינוולד: זה לא נכון.

גאל גרינוולד: החטיבה להתיישבות – שוב אני אומר - זו מחלקה שנמצאת בהסתדרות הציונית העולמית.

קריאה: האגף.

גאל גרינוולד: מקבל.

גאל גרינוולד: אבל אני חוזר על ההערה בנושא משרד החקלאות.

יעל גרמן: כל כך שקוף שהבושה הלכה לאיבוד.

ניסן סלומינסקי: חברי הכנסת ידברו, ואחר כך תוכלו לענות גם לחברי הכנסת.

גור בליי: אלה שלוש נקודות שהיה אי-בהירות לגביהן.

גור בליי: רציתי להוסיף, כי קודם הערתי והסברתי כמה דברים, אבל רק להשלים – אחת, לא ברור לי עד הסוף מה עמדת הוועדה לגבי "ככל הניתן", לגבי נושא התשלומים – האם ניתן להוריד את הנושא הזה.

יעל גרמן: הוועדה עוד לא הביעה את דעתה.

גור בליי: אני חושב שראוי שהוועדה תיתן את דעתה לשאלה של האם אפשר להוריד את "ככל הניתן", ולומר, למשל, "בכפוף להוראות הקבועות בחוק" – זו נקודה אחת.

גור בליי: שתיים, גם הערנו על כך בישיבות קודמות – זה עלה מנציגי הממשלה, ואני חושב שנכון לראות, בנוסף להערות שאמרנו קודם, האם ראוי שנציגי הממונה יהיו חלק מתהליך הבקרה?

גור בליי: כי כפי שאמרנו, אגף פיקוח ובקרה במשרד החקלאות, אין לו המקצועיות והמומחיות לפקח על נושא מקרקעין, ויש פה קושי.

גור בליי: והדבר השלישי, לגבי נושא הוראת המעבר.

גור בליי: זה גם נושא שהעלינו, אבל אני רוצה לחדד אותו, בהקשר המרשם.

גור בליי: הרי בנוסח שהקראנו בשבוע שעבר אמרנו שההסתדרות תעדכן את הממונה על כל שינוי ברישום הזכויות בסמוך לאחר ביצועו.

גור בליי: אבל היום, עד כמה שאנו מבינים, אין בכלל מרשם אקטואלי בידי הממונה.

יובל פונק: היה.

יובל פונק: אנחנו עדכנו את הממונה עד לפני עשרים שנה בכל עסקה ובכל נושא שנעשה.

יובל פונק: גם את היתרי הבנייה, שאמר חברי דרור מהייעוץ המשפטי של רמ"י, שהממונה חייב לחתום על הבקשות להיתר בנייה, אז הממונה לפני עשרים שנה קיבל החלטה חד-צדדית.

יובל פונק: לא התייעץ, אני מניח, עם רחל זכאי, שהיתה אז היועצת המשפטית, והפסיק לחתום על כל היתרי הבנייה - דבר שבשגרה היה חותם עליו.

יוסי סגל: החתימה הופסקה.

יוסי סגל: אין חוזים.

ניסן סלומינסקי: לא.

ניסן סלומינסקי: זה לא דו-שיח.

ניסן סלומינסקי: אולי בסוף תוכל, אם יהיה זמן.

יובל פונק: אותו דבר לגבי דיווח על כל נושא של העסקאות.

יובל פונק: היינו מדווחים לממונה.

יובל פונק: היום כל עסקה שאנחנו עושים, מדווחת לרשות המסים, כלומר כל העברת זכויות שאנחנו עושים, מדווחת לרשות המסים, אין העברת זכויות בין קונה למוכר – כבר אמרתי זאת בעברתי - מבלי שהוא מביא אישור.

יובל פונק: כלומר כל העסקאות מדווחות היום במיסוי מקרקעין.

יובל פונק: אין דבר כזה בכלל.

יובל פונק: לצד העסקאות האלה יש גם כסף.

גור בליי: כרגע השאלה היא לא ההיסטורית.

גור בליי: השאלה היא, כשהכנסת מחוקקת נורמה, ואומרת שההסתדרות תעדכן על כל שינוי ברישום זכויות, האם אין מקום להוסיף בהוראת המעבר, שהחטיבה תעביר את כל מה שיש לה ביום מבחינת המידע לידי הממונה היום, בלי קשר למה שהיה לפני עשרים שנה.

יובל פונק: אין בעיה.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו רוצים שיהיה מרשם בממונה.

בצלאל סמוטריץ': אני מדגיש - הממונה לא יוכל לרשום את העסקאות – רק הם רושמים.

בצלאל סמוטריץ': תהיה לו תמונת ראי.

גור בליי: מה שדיברנו בשבוע שעבר זה תמונת ראי במבט צופה פני עתיד.

גור בליי: נוסיף את זה להוראת המעבר.

ניסן סלומינסקי: טוב.

ניסן סלומינסקי: עכשיו הח"כים לפי כניסתם.

ניסן סלומינסקי: אוסנת – כשתחזור.

ניסן סלומינסקי: יעל.

ניסן סלומינסקי: בצלאל, אתה תהיה בסוף כדי שתוכל לענות לכולם.

יעל גרמן: אני מרגישה בושה על מה שמתרחש כאן.

יעל גרמן: אתה בדרך כלל נותן כזה כבוד לממלכה.

יעל גרמן: יושבת פה הממלכה – בראש ובראשונה היועץ המשפטי לממשלה.

יעל גרמן: לאחר מכן האוצר, לאחר מכן המינהל האזרחי.

יעל גרמן: כולם אומרים שזה חוק לא ראוי.

יעל גרמן: היועץ המשפטי אומר את זה מפורשות.

יעל גרמן: האוצר אומר את זה מבחינתו.

יעל גרמן: הממשל האזרחי מבחינתו.

יעל גרמן: אני משערת שיש עוד גורמים שלא יושבים פה שהיו אומרים אותו דבר, ואתם מתנהלים כאילו הכול כשורה.

יעל גרמן: גור עושה את המאמץ לרדת לפרטים, אז כן יהיה מכרזים, סעיף פה, סעיף שם, עכשיו הוא משפצר.

יעל גרמן: ודאי שלבצלאל לא אכפת.

יעל גרמן: הרי יש פה שני דברים שבגללם אסור להעביר את זה: האחד הוא הנושא המדיני.

יעל גרמן: השאלה היא האם מדינת ישראל קיבלה כבר החלטה, אם היא רוצה מדינה אחת דו-לאומית, או היא עדיין משאירה לעצמה את האופציה של רבים וטובים בתוך המדינה שתהיינה שתי מדינות, זו לצד זו, שתי מדינות לשני עמים.

יעל גרמן: החוק הזה נוגס עוד באפשרויות שאי פעם נוכל באמת תבוא לפתרון שעם ישראל עדיין לא החליט עליו.

יעל גרמן: זה נושא אחד, וזה הנושא העיקרי, וזה הנושא שמוביל בצלאל סמוטריץ בכישרון רב באמת, אני יכולה לומר, אך תוך התעלמות מוחלטת מכל העקרונות שאני מכירה שיש לדמוקרטיה.

יעל גרמן: והנושא השני, הפגם המהותי בתוך החוק הזה, זה הפגם שהיועץ המשפטי אמר אותו.

יעל גרמן: זה אומר – החוק הזה אינו חוקתי.

יעל גרמן: הוא עומד בניגוד לכל התפישה הלוחמתית.

יעל גרמן: הוא עומד בניגוד לדין הבין-לאומי.

יעל גרמן: הוא עומד בניגוד לעקרונות שמדינת ישראל מובילה עד היום, ומנסה להוביל, לרבות בית המשפט העליון.

יעל גרמן: רק לפני מספר ימים התבטא היועץ המשפטי בוועידת "גלובס", ואמר שכשהוא חווה את דעתו, זה לא מפני שהוא רוצה למשול, בצלאל סמוטריץ.

יעל גרמן: זה לא מפני שהוא רוצה להחליף את הממשלה.

יעל גרמן: זה מפני שזה תפקידו.

יעל גרמן: להתריע בפנינו, מה חוקתי, מה לא חוקתי - בא יועץ משפטי ואומר לנו: זה לא חוקתי, ואחנו ממשיכים כאילו שאוזניים לנו ולא שמענון, עיניים לנו ואנו לא רואים.

יעל גרמן: אנחנו מכסים את ידינו, אוטמים את אוזנינו, רק עושים ומדברים.

יעל גרמן: לכן אני מתביישת.

יעל גרמן: זה חוק שלא ראוי בכלל שידונו בו, זה חוק שאסור היה שיעלה, והפרט הזה או האחר, חשוב או לא חשוב, הוא משני.

יעל גרמן: זה חוק שנאמר שהוא לא חוקתי, ואנחנו כאן בוועדת החוקה חוק ומשפט צריכים לעשות את חשבון הנפש שלנו, אם אנחנו מוכנים להמשיך הלאה, לצפצף על היועץ המשפטי לממשלה וללכת במדרון התלול לפשיזם, או שמא אנחנו באמת רוצים לעצור, ולומר: יש לנו דמוקרטיה, אנחנו מדינה יהודית ודמוקרטית, ואנחנו רוצים לשמור עליהם.

יעל גרמן: אם אנחנו רוצים לשמור על מדינה יהודית ודמוקרטית, החוק הזה צריך לצאת ולרדת מסדר-היום.

ניסן סלומינסקי: תודה.

ניסן סלומינסקי: יוסף ג'בארין.

יוסף ג'בארין: יש הרבה אירוניה, שדווקא אני מרגיש שאני צריך לגונן על עמדת הממלכה בנושא הזה.

יוסף ג'בארין: אני תוהה עליך, כבוד היושב-ראש – כשאתה שומע שהיועץ המשפטי וכל הגורמים הרשמיים, כל הגורמים של הממלכה אומרים מפורשות, שאי-אפשר לקדם את הצעת החוק בנוסחה הנוכחי, ואתה לא מנסה לעצור ולומר שצריך לעצור, לקיים עוד ישיבות פנימיות.

יוסף ג'בארין: אתה שולח את המציע לתאם את הנושאים הלו.

יוסף ג'בארין: אתה אומר: הקשבנו, שמענו.

יוסף ג'בארין: אם באמת יש לך כוונה לבחון לעומק את הנושאים שעלו כאן, אין מנוס מאשר קצת לעצור את הדיון כאן ולנסות ולראות איך- - -

ניסן סלומינסקי: אמרנו שבין ראשונה לשנייה ושלישית יהיו דיונים.

ניסן סלומינסקי: למה לא אז?

יוסף ג'בארין: כי אלה לא דברים טכניים.

יוסף ג'בארין: אלה לא דברים שאפשר לתקן רק אחר כך.

יוסף ג'בארין: אלה דברים מאוד מהותיים.

יוסף ג'בארין: אני שומע את נציב היועץ המשפטי מדבר על כך שיש בעיה חוקתית, ההצעה לא חוקתית, אבל אין לנו חוות דעת כתובה?

יוסף ג'בארין: מה, זו חוות דעת סודית?

יוסף ג'בארין: מה הבעיה לבקש?

יוסף ג'בארין: אם מצביעים, רוצים לדעת מה אנחנו מצביעים.

יוסף ג'בארין: ואחד הנתונים הכי חשובים זה מה עמדת היועץ המשפטי.

יוסף ג'בארין: אלא אם כן לא אכפת לך מעמדת היועץ המשפטי.

יוסף ג'בארין: אני מבקש לדחות את הדיון, ולקבל חוות דעת כתובה.

יוסף ג'בארין: מעניין אותך מה עמדת היועץ המשפטי?

ניסן סלומינסקי: מעניין אותי מאוד.

ניסן סלומינסקי: אבל מה זה קשור?

ניסן סלומינסקי: למה אתה צריך כתובה?

ניסן סלומינסקי: שמעת מה הוא אמר.

ניסן סלומינסקי: אתה לא יכול לשמוע?

יעל גרמן: הוא לא היה.

ניסן סלומינסקי: אם ירצה – ייתן.

ניסן סלומינסקי: לא ירצה – לא ייתן.

ניסן סלומינסקי: אני ממונה על היועץ המשפטי?

ניסן סלומינסקי: מכבד אותו מאוד אבל לא ממונה עליו.

יוסף ג'בארין: שמעת גם נציגי היועץ המשפטי שמדברים על כך שיש שינוי תקדימי במעמד המשפטי של האזור.

יוסף ג'בארין: אז זה לא שינוי של מה בכך.

יוסף ג'בארין: זה לא דבר טכני.

יוסף ג'בארין: ואם היועץ המשפטי ואם משרד המשפטים טוענים שיש כאן שינוי מאוד משמעותי, אולי תקדימי, פעם ראשונה שהוא קורה – זה מחייב לבחון את הנושא לעומק ובאופן מהותי ולא רק הצהרה לפרוטוקול, אם אתה רוצה להיות רציני בעניין הזה.

יוסף ג'בארין: היועץ המשפטי של הוועדה גם הצביע על נתונים, שאנחנו זקוקים להם בעניין, כדי להבין את ההיקף של הצעת החוק.

יוסף ג'בארין: אני מפנה אותך לעמ' 3 במכתב שלהם.

יוסף ג'בארין: כדי להבין את היקף המקרקעין שלגביהם הצעת החוק מבקשת להעניק לחטיבה להתיישבות סמכויות ניהול, מוצע לוועדה לבקש מהממונה ומהחטיבה את הנתונים הבאים: מתוך כלל המקרקעין המצויים באזור – מה היקף הנכסים הקיימים בכל אחת מהחלופות שבהגדרת מקרקעין?

יוסף ג'בארין: כלומר כמה אדמות מדינה רשומות בטאבו, כמה רכוש ממשלתי יש, כמה רכוש נטוש יש.

יוסף ג'בארין: פשוט זה כל כך אלמנטרי.

יוסף ג'בארין: כל כך מתבקש.

יוסף ג'בארין: הרי על זה אנחנו מצביעים.

יוסף ג'בארין: על נושאים שמשפיעים על זה.

יוסף ג'בארין: אי-אפשר להתקדם מבלי שנדע את הנתונים הללו.

יוסף ג'בארין: לכן שוב – הדיון כיום עדיין בתחילתו.

יוסף ג'בארין: אין בפנינו כל התמונה כדי להתקדם.

יוסף ג'בארין: אני מקווה שלא נצביע על חוק כזה.

יוסף ג'בארין: זה לא נושאים שאפשר לדחות לקריאה שנייה ושלישית.

יוסף ג'בארין: בדרך כלל קריא שנייה ושלישית זה תיקונים קלים, שינויי נוסח קטנים אבל לא בצורה כל כך מהותית.

יוסף ג'בארין: לכן אני מבקש את הנתונים הללו.

יוסף ג'בארין: אתה לא מעוניין לקבל את הנתונים?

ניסן סלומינסקי: מעוניין.

ניסן סלומינסקי: כבר ביקשנו ואני מבקשים שוב – לקראת קריאה שנייה ושלישית נבקש ממי שבידו האינפורמציות, ואל תגידו לי עכשיו – אם זה רמ"י, אתם, החטיבה - לנסות להעביר לנו את האינפורמציות האלה.

יוסף ג'בארין: אני מוחה על כך שאתה משאיר את זה לקריאה שנייה.

יוסף ג'בארין: זה נתונים בסיסיים.

יוסף ג'בארין: צריך להבין על מה חברי הכנסת מצביעים.

גור בליי: לשאלתו של חבר הנכסת ג'בארין, הנתונים שכן נמסרו בישיבה ב-5 בנובמבר היו שמדובר ב-93 ישובים המנוהלים על-ידי החטיבה, כך נמסר, שיש בהם כ-25,000 בתי אב, והשטח הוערך בכ-400,000 דונם.

גור בליי: אלה שלושת הנתונים שנמסרו.

גור בליי: לא היה הפילוח הפנימי לחלופות, אבל התחולה הכללית נמסרה באותה ישיבה.

ניסן סלומינסקי: תודה.

יוסף ג'בארין: רק אוסיף שכל הדיון הזה הוא כיסוי בעצם לדברים היותר מהותיים.

יוסף ג'בארין: אין ספק, זה חוק שהוא חוק דגל בענייני סיפוח אזור.

יוסף ג'בארין: זה מתייחס לשטחים לא כאזור – כמובן, אני אומר שזה אזור פלסטיני כבוש וכדומה, אבל גם מנקודת ראות של משרד המשפטים, שזה אזור בתפיסה לוחמתית, לפי הצעת החוק הזאת, זה כבר לא.

יוסף ג'בארין: זה כבר לא תפיסה לוחמתית שהריבון הוא האחראי.

יוסף ג'בארין: זה כבר סיפוח לכל דבר ועניין.

יוסף ג'בארין: אמרו את זה אמנם בלשון אחרת, אבל את זה אמרו נציגי משרד המשפטים.

ניסן סלומינסקי: יואל חסון לא נמצא.

ניסן סלומינסקי: ענת ברקו לא נמצאת.

ניסן סלומינסקי: יואב בן צור לא נמצא.

ניסן סלומינסקי: אלעזר.

אלעזר שטרן: אהיה אחרי רועי.

ניסן סלומינסקי: אוסנת, רוצה?

ניסן סלומינסקי: אז רועי, בבקשה.

רועי פולקמן: תודה, היושב-ראש.

רועי פולקמן: אמרתי לך בכמה שיחות – אני בעד החוק ובעד עידוד ההתיישבות ביהודה ושומרון.

רועי פולקמן: כמובן, הוויכוח המהותי כאן מבחינתנו הוא איך עושים את זה בצורה התקינה והחוקית ביותר.

רועי פולקמן: אמרתי לא פעם בלא מעט פורומים, שצריך להתייחס לבנייה ביהודה ושומרון כפי שמתייחסים לבנייה בשטחי ישראל שאינם יהודה ושומרון.

רועי פולקמן: זה אומר שצריך להתבגר גם.

רועי פולקמן: כמו שאני חושב שמותר לבנות בכל מקום בנגב ובגליל, אבל לא בונים בכל מקום בנגב ובגליל, כי יש לזה הצדקות תכנוניות, תחבורתיות, כלכליות וכו', כך אפשר לבנות בכל מקום ביהודה ושומרון, אבל לא צריך לבנות בכל מקום ביהודה ושומרון בכפוף לשיקולים – תכנוניים, תחבורתיים.

רועי פולקמן: הרי בסוף אנשים צריכים לחיות במקום הזה, להתפרנס.

רועי פולקמן: צריכים לשמור עליהם וכו'.

רועי פולקמן: לכן ההערות המהותיות שלי לגבי החוק הן כמה.

רועי פולקמן: אומר בקצרה את הדברים הגדולים, כי מה שלי חשוב, הוא שהחטיבה להתיישבות לא תהיה חצר אחורית של המדינה.

רועי פולקמן: כלומר זה גוף חשוב מאוד, עושה עבודה חשובה מאוד.

רועי פולקמן: אני מכיר עבודה גם ביהודה ושומרון, אבל לא פחות מזה - בנגב ובגליל, ואני כמובן מברך את העבודה הגדולה שעושה החטיבה, אבל זה צריך להיעשות בסטנדרטים כפי שנהוג בתכנון ובנייה, מכרזים, פיקוח, כפי שקיים בשטחי מדינת ישראל בכלל.

רועי פולקמן: זה חלק מההתבגרות.

רועי פולקמן: כמובן, אני לא תמים ומבין שיש אילוצים מסוימים למאפיינים המיוחדים הנהוגים ביהודה ושומרון, ודאי אילוצים מדיניים ואחרים.

רועי פולקמן: לכן לא נהיה פה צדקנים במובן הזה.

רועי פולקמן: לא כל דבר עובד אחד לאחד.

רועי פולקמן: לכן ודאי יש התאמות -–אמרתי גם לחברי בצלאל שדוחף את זה – ודאי נדרשות התאמות בעניין הזה, ויש להבין אותן, ולכן זה לא העתק-הדבק.

רועי פולקמן: אנחנו לא במובן הזה צדקנים.

רועי פולקמן: יש כמה בעיות שעלו משיחות שהתקיימו שלי, גם עם החשב הכללי, גם עם רשות מקרקעי ישראל, גם עם גורמים נוספים, משרד המשפטים ואחרים, שיש להתאימם.

רועי פולקמן: חלק מהם קשורה באופן מהותי במנגנון המכרזים ואיך אנו יודעים לפקח שגם איך שנקבע מנגנון המחיר וכו'.

רועי פולקמן: הדבר השני, איזו ועדת מכרזים, מי יישב בה.

רועי פולקמן: הרי בסופו של דבר החטיבה שאני מכיר ומוקיר את עבודתה, היא גוף לא מדינתי; היא גוף חיצוני, שרמת הפיקוח עליו היא מסוימת.

רועי פולקמן: לכן אחד הדברים שאמרנו שאנחנו צריכים בפירוש – למשל, אותו גוף, מי יקבע את עלויות הפיתוח, איך ייקבעו המכרזים, איך נדע שלא יחולקו פה קרקעות בלי כיסוי עלויות, שמחר בבוקר מכניסים את המדינה להיריון ואין תקציב למבנה ציבור?

רועי פולקמן: הרי בסופו של דבר גרה שם אוכלוסייה.

רועי פולקמן: הסתובבתי בהתיישבות הצעירה לא מזמן ואתה רואה – בונים בתים אבל אין מבני ציבור ואין כבישים ואין מדרכות ואין בתי ספר.

רועי פולקמן: בסוף החוכמה היא לא רק לבנות בתים אלא שגם הדברים ייעשו כפי שנהוג בישובים אחרים.

רועי פולקמן: אנחנו רוצים שאנשים יגורו במקומות האלה, ולא לבנות לשם לבנות.

רועי פולקמן: לכן יש שתי נקודות מהותיות – לא ניכנס לפרטים שלהן עכשיו – אחד זה סוגיית המכרזים – באילו תנאים יוצאים המכרזים, מי מפקח עליהם, איך יודעים שתנאי המחיר הם הגיוניים וכו'.

רועי פולקמן: שתיים, כמובן מנגנון הפיקוח – כדי לדעת שיוצא מכרז, אבל בסוף מישהו מממש את המכרז הזה.

רועי פולקמן: הוא נבנה פר שטחי הבנייה כפי שסוכמו, מי מפקח על זה – האם זה רק החטיבה, מוציאה את המכרזים ומעבירה אותם וגם מפקחת עליהם?

רועי פולקמן: אלה דברים בעייתיים ויש להסדירם, ברור.

רועי פולקמן: ויש הערה שנדבר עליה – הנושא של החובות שיש על עובדי החטיבה.

רועי פולקמן: ראיתי את הסעיף.

רועי פולקמן: זו התחלה מאוד טובה.

רועי פולקמן: יש לראות שזה עונה על הדרישות.

רועי פולקמן: בסוף אנחנו באים לעלות מדרגה, ומבינים, ואני מקבל את זה, שזה לא יישב כחטיבה בתוך רמ"י.

רועי פולקמן: היו לי שיחות לא קלות עם רשות מקרקעי ישראל.

רועי פולקמן: יש לנו קשיים עם רמ"י גם בשטחי מדינת ישראל.

רועי פולקמן: אנחנו לא רוצים לייצר בירוקרטיה – המטרה היא להתגבר על בירוקרטיה.

רועי פולקמן: יחד עם זאת, אנחנו לא רוצים לייצר אקס טריטוריה שאין עליה בכלל מנגנוני פיקוח אלא להגיע לסטנדרטים כפי שנהוגים בכל מקום אחר ברמת הפיקוח והבנייה.

רועי פולקמן: יש לנו ענין פוליטי – לא אכנס אליו כאן כרגע – שקשור בהתנהלווית של ועדת שרים והתנהלויות של שרת המשפטים – נפתור את זה.

רועי פולקמן: הגענו להסכמה על כך ברמה הפוליטית, נקרא לזה, אבל לגבי התהליך, נתקדם ונגיע להסכמות כדי שהנושא הזה ייעשה.

רועי פולקמן: שוב אומר את עמדתי הברור – זה צריך לקרות, אבל זה צריך להיעשות כך שזה לא יהפוך לקופה פרטית פוליטית של אף גורם, שלא ייעשו פה כל מיני מעשים שהם מינהל לא תקין.

רועי פולקמן: זה חייב להיעשות כדת וכדין.

גאל גרינוולד: אנחנו כמובן מסכימים.

רועי פולקמן: ברור.

רועי פולקמן: דיברנו על זה.

יוסף ג'בארין: אתה מודע להתנגדות של היועץ המשפטי?

רועי פולקמן: מכיר.

יוסף ג'בארין: זה לא רק התנגדות.

יוסף ג'בארין: זה גם טענה שזה חוק לא חוקתי.

יוסף ג'בארין: אני אומר כי הוא לא היה כאן.

ניסן סלומינסקי: אל תדאג, הוא מודע לזה.

יוסף ג'בארין: זה חשוב לפרוטוקול.

רועי פולקמן: יש הערה אחת – שמעתי גם ממשרד ראש הממשלה – יש ויכוח, האם נכון להסדיר את הנושא הזה בחוק או בהצעת מחליטים בגלל הסוגיות החוקתיות.

רועי פולקמן: אני מכיר את זה.

רועי פולקמן: זה לא בגזרתי.

רועי פולקמן: כמובן אני משאיר את זה להחלטת הממשלה.

רועי פולקמן: יש משרד ראש הממשלה, משרד המשפטים, יועץ משפטי.

רועי פולקמן: אכן יש סוגיות – אמרתי את זה גם לחברי וגם לך כיושב-ראש הוועדה- -

ניסן סלומינסקי: אמרתי כמה פעמים – עינינו צופיות גם לפה וגם לשם, ואנחנו מתקדמים.

רועי פולקמן: יכול להיות שזה מעמיד בסכנה את החוק הזה, אם הוא יעבור כחוק, כי אז יכול להיות שיש פה בעיה חוקתית.

רועי פולקמן: אני לא משפטן, ואני באתי לומר – ואמרתי את זה גם לבצלאל – אני רוצה שהדברים ייעשו במינהל תקין.

רועי פולקמן: אם יש סיכון שהדבר הזה אינו חוקתי, אני יכול לומר לחבריי שחבל על הסיכון, אם הדבר הזה ייפסל אחר כך בבית משפט.

רועי פולקמן: יכול להיות שדרך המלך היא בהצעת מחליטים.

רועי פולקמן: כאמור, זו החלטה של הממשלה.

רועי פולקמן: אני לא נכנס לזה.

יוסף ג'בארין: אתה אומר: יש סיכון.

יוסף ג'בארין: כל נציגי המדינה מתנגדים לזה.

ניסן סלומינסקי: אמרת את זה, יוסף.

ניסן סלומינסקי: אלעזר, בבקשה.

ניסן סלומינסקי: אחר כך ברושי, ובזה נסגור את רשימת הח"כים, ואז נעבור לחטיבה, למנכ"ל ולגופים האחרים.

אלעזר שטרן: אני נתתי לרועי לדבר – הצעתי לו לדבר לפניי כדי שירגיע אותי קצת בדברים האלה, והוא הרגיע אותי.

אלעזר שטרן: אני מצטרף גם כמובן למילים הטובות על החטיבה להתיישבות לאורך שנים, וגם לצורך להיות היום במקום אחר.

אלעזר שטרן: אני מודה גם שאני הבנתי – אולי לא טוב, חוץ מהמשפט על הפוליטיקה, שצריך עוד לפתור אותה בוועדת שרים- -

רועי פולקמן: זה עניינים שלנו.

רועי פולקמן: לא קשורים לחוק הזה.

אלעזר שטרן: רועי, יש בוועדה הזאת הרבה דברים שלא קשורים אלינו – לחברי הכנסת, אלא רק לחלקם.

אלעזר שטרן: בהקשר הזה, זה בסדר.

אלעזר שטרן: אבל אני גם מסכים לדברים, ואני גם סומך על רועי, שבאמת מה שלא ייעשה כאן, זה שהחוק הזה ייצור תנועה כמו שעד היום קרה בהרבה מאוד דברים, שאנשים עוזבים את הנגב או את הגליל ואת מרכז הארץ, והולכים בגלל אי-שוויון מוחלט ליהודה ושומרון.

אלעזר שטרן: ואין לי בעיה עם יהודה ושומרון.

אלעזר שטרן: גם שמעת קודם - סמוטריץ זרק על אלעזר – אני מכיר את אלעזר מצוין.

אלעזר שטרן: הבת שלי גרה שנים באלעזר.

אלעזר שטרן: בהושעיה לא מתנהגים כמו באלעזר בהרבה מאוד דברים.

אלעזר שטרן: כמובן, אני לא רוצה להתייחס לביטויים של "אוכל חינם" ו"אפס".

אלעזר שטרן: אני רק מקווה שהחוק הזה יעשה שוויון הרבה יותר גדול בין תושבי מדינת ישראל לבין אוכלי החינם שסמוטריץ דיבר עליהם לבין השירות שלו.

אלעזר שטרן: כלומר אם סמוטריץ היה עושה שירות צבאי מלא, הוא היה יכול להגיד שמי שמשרת אוכל חינם.

אלעזר שטרן: זה לא פעם ראשונה שהוא מדבר כך על אנשי הקבע ועל החיילים, אבל כמי שלא עשה אפילו שירות צבאי מלא וניצל את הזמן לקידום אישי בכל מיני מקומות אחרים, אני לא חושב שלא צריך לבחון גם את החוקים שהוא מביא כחוקים שמחזקים את אי-השוויון.

אלעזר שטרן: אבל כאמור, אחרי שנאמרו הדברים ואחרי מה שאמר רועי, אני מקווה שהחטיבה להתיישבות תמשיך לעבוד, ושמשרד האוצר או שממשלת ישראל תפקח על זה.

אלעזר שטרן: אני גם חושב שחמישים שנים זה לא רק עדות לעשייה חשובה אלא זה גם פרק בחיים שבו אנשים משתנים ומתבגרים, וגם השיטה מתבגרת.

אלעזר שטרן: ואם משרד האוצר עם רמ"י, בלי רמ"י – לא משנה איפה – מסתכל על השוויוניות במדינת ישראל, טוב – אם מסיבות פוליטיות, שאתם לא רוצים לדבר עליהן כאן, זה נמצא דווקא במשרד החקלאות נכון לרגע הזה, שיהיה משרד ממשלתי אחד שיודע להסתכל על הצרכים כולם של מדינת ישראל ולא רק של מיעוט מועדף.

אלעזר שטרן: תודה.

ניסן סלומינסקי: איתן ברושי, אחרון חברי הכנסת, ואז נעבור לגופים.

איתן ברושי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, בנוסף לדברים שנאמרו פה, אני חושב שעולה שאלת מקור הסמכות של החטיבה להתיישבות.

איתן ברושי: כידוע, אני לא מאלה שמתנגדים לכול – אלה שיושבים סביב השולחן, מכירים אותי – בכל זאת אני חושב שמדובר פה בדבר מאוד רגיש.

איתן ברושי: זה לא רק שאלת ההתיישבות ביהודה ושומרון; זה במידה רבה שאלת עתיד מדינת ישראל, דמותה, אופייה וגבולותיה.

איתן ברושי: וזה דבר שנוגע לכלל אזרחי המדינה.

איתן ברושי: להבדיל מתפקידי החטיבה בנגב ובגליל – ויצא לי להסתובב גם בימים האחרונים, ואני יודע את חשיבות המקומות הללו, ובמיוחד עכשיו לאור המבצעים בגדר והלבנון ועוטף עזה – הדברים פה ידועים.

איתן ברושי: בכל זאת, שאלת עתיד יהודה ושומרון לא סביר, בטח בהרכב הממשלה הזה – הרי החטיבה להתיישבות זו חלוקה פוליטית, שהמפלגות השונות – ולא צריך להרחיב – עוסקות בחלוקת, נקרא לזה במירכאות – השלל, של תפקידים כמו הסוכנות, קק"ל, החטיבה להתיישבות וכו'.

איתן ברושי: כמובן, זה יכול ליפול גם מחר בידיים אחרות, אבל הימצאותה של החטיבה להתיישבות בידי משרד החקלאות, שזו חלוקה פוליטית, ומי שעומד בראש משרד החקלאות הוא חלק מהבית היהודי, שהוא ימין קיצוני, שנועד לשרת אג'נדות, שזו זכותם, עד גבול שזה לא חוקי - לדעתי, מטיל ספק, יחד עם הטלת הספק בידי הייעוץ המשפטי בחוקתיות של כל העניין.

איתן ברושי: גבתי נציגת צה"ל והמתפ"ש, אני לא יודע אם יש לכם עמדה ואם מותר לכם לומר אותה – אחרת למה לשבת פה?

ניסן סלומינסקי: הם דיברו כולם.

איתן ברושי: שאלתי אם יש.

איתן ברושי: זה לא סמכות הכנסת.

איתן ברושי: לכן אני חושב – ומי שמנהל את הדיון הזה זה גם הבית היהודי.

איתן ברושי: מי שהביא את ההצעה זה גם הבית היהודי.

איתן ברושי: הכול הבית היהודי, למרות שהסיעה היא די קטנה.

איתן ברושי: בסופו של דבר - ויושבים פה חבריי.

איתן ברושי: חטפתי על הראש בתוך המחנה הציוני כשלא התנגדתי לחטיבה להתיישבות, בתחילת הדרך.

איתן ברושי: לכן הנקודה פה מאוד מורכבת ורגישה.

איתן ברושי: לכן נשאלת השאלה, למה צריך את זה, ואם כן, מה הגבולות של ההחלטות האלה, כאשר עוסקים פה בנושאים מאוד רגישים.

איתן ברושי: 450,000 יהודים יושבים ביהודה ושומרון, שעשו את זה בלי החוק הזה, ועשו את זה לא רע.

איתן ברושי: כולל ממשלות שאנחנו היינו בהן, עוד לפני שאני הייתי.

איתן ברושי: למה צריך את זה?

איתן ברושי: אני יודע מי הקים את המדינה ואת הבקעה.

איתן ברושי: אני שואל, למה צריך את זה – אלא אם יש פה מטרות לא ברורות.

איתן ברושי: פולקמן, אתה הרי דואג לאוצר המדינה.

איתן ברושי: למה להפלות, יובל פונק, את המתיישבים החדשים?

איתן ברושי: תנו להם בחינם את המגרשים.

איתן ברושי: נתתם לכל המרחב הכפרי מגרשים בחינם.

איתן ברושי: גם מי שעמד בראש מינהל מקרקעי ישראל, ומי שבממשלה קיבל בתים בלי מחיר לקרקע – לא דמי חכירה ולא שום דבר, ברשות קיבל את כל התנאים, 500,000 דונם לחטיבה להתיישבות.

איתן ברושי: זה כולל שטחי שיפוט.

רועי פולקמן: אתה יודע מה קורה לאחרונה בחלק מהישובים הקהילתיים?

רועי פולקמן: מטריד אותי שיש ספסור קרקעות.

רועי פולקמן: נותנים את הקרקע בחינם ומוכרים אותה אחרי שנתיים ברווח של חצי מיליון שקל.

רועי פולקמן: זה לא יעלה על הדעת.

איתן ברושי: אתה לא צריך ממני חוות דעת על מינהל מקרעי ישראל.

איתן ברושי: אני שואל, מה יש בחוק הזה – אמרתי את ההערה הראשונה – לפי דעתי, חבריי, יש לתת לזה ביטוי במגבלות ובניסוחים, משום שמקור הסמכות פה הוא חשוב.

איתן ברושי: הוא לא יכול להיות אורי אריאל או בן-אליהו.

דב חנין: מקור הסכות יהיה סמוטריץ.

דב חנין: ..

איתן ברושי: דבר שני, החוק הזה אומר, ולדעתי, זו הסיבה העיקרית לחוק – יש גורמים בממשלה ובמינהל ובמינהל האזרחי, ושר הביטחון כבר הרבה זמן עוסקים ביכולת לשלם על הקרקע במרחב הכפרי.

איתן ברושי: בא החוק הזה ואומר: עד עכשיו לא שילמנו, והוא נותן אישור לכל מי שיושב היום שלא צריך לשלם, ורק החדשים ישלמו.

איתן ברושי: הקיבוצים והמושבים שיגידו לי - זה לא קשור.

איתן ברושי: משלמים מההתחלה בחכירה, גם בשיתופי.

איתן ברושי: לכן אנחנו לא נתמוך בחוק הזה, כי לדעתי, במקום לקדם את ההתיישבות, הוא מסכן את המדינה עם ההגה בידי שמי שמוביל אותנו להידרדרות.

ניסן סלומינסקי: תודה.

ניסן סלומינסקי: דב, סגרתי את הרשימה של חברי הכנסת כדי לתת לאחרים, אבל מאחר שכבר היית פה והבטחתי – לכן אני נותן לך.

דב חנין: הייתי לפני.

ניסן סלומינסקי: לכן אני נותן לך, אבל לא מורחב.

ניסן סלומינסקי: דבר כמו כל האחרים.

ניסן סלומינסקי: מכובד.

דב חנין: יש הבדל בין לדבר כמו כל האחרים לבין לדבר מכובד.

ניסן סלומינסקי: לא מורחב.

ניסן סלומינסקי: אתה אחרון הדוברים, כי סגרנו כבר את הרשימה, אבל פתחתי את זה לכבודך.

דב חנין: לא פתחת לכבודי, כי הייתי כאן.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, לפני שאני פותח בדברים על החוק הזה, אני רוצה לשאול את אנשי החטיבה להתיישבות.

דב חנין: הוקם מאחז בלתי-חוקי הלילה.

דב חנין: אני מבין שהמינהל האזרחי מפנה אותו או פינה את חלקו.

דב חנין: האם נתתם הקצאה למתנחלים האלה?

מלי מאירי: מדובר בנחל חלץ – לזה אתה מתכוון, ליד הר גילה?

ניסן סלומינסקי: לא רלוונטי.

גאל גרינוולד: לא ולא.

גאל גרינוולד: אני חוזר ואומר – החטיבה עובדת אך ורק לפי החוק.

יוסף ג'בארין: רק לא מוסרי.

דב חנין: טוב.

דב חנין: אם כך, אני רוצה לומר שהצעת החוק הזו היא הצעת חוק מאוד-מאוד בעייתית.

דב חנין: חבר הכנסת פולקמן, לא היית כאן כשנשמעה חוות דעתו של היועץ המשפטי לממשלה, שאומרת שההצעה הזאת אינה חוקתית מכמה וכמה בחינות.

רועי פולקמן: שמעתי.

דב חנין: אני ביקשתי, אדוני היושב-ראש, שהטקסט של חוות הדעת הזו יהיה בפני חבר הכנסת בטרם נגיע להצבעות בחוק הזה.

דב חנין: זה בסדר שחברי כנסת בישראל יצביעו בעד דברים לא חוקתיים, אבל חשוב שלפחות יידעו את זה מראש, יידעו את זה מראש, שזה לא חוקתי ובכל זאת הם מצביעם על זה.

דב חנין: אי-אפשר כשמדובר בשאלות חוקתיות, אדוני היושב-ראש, עד כדי כך לזלזל בעבודת הכנסת, ולזלזל בעבודת חברי הכנסת.

דב חנין: אם יש שיקולים של חוקתיות – אני חושב שזה נכון בדרך כלל לחוות דעת משפטיות, אבל אם יש שיקולים של חוקתיות ודאי, אנחנו צריכים לקבל חוות דעת מסודרות וכתובות כדי שחברי הכנסת יקראו אותן מראש, ויוכלו, אחרי שקראו אותן, לחות את דעתם – כן מתאים, לא מתאים, כן נכון, לא נכון.

דב חנין: אני מבין, אדוני היושב-ראש, שנקבל את חוות הדעת הכתובה את לפני הצבעה, או שאני צריך להרחיב בעניין?

ניסן סלומינסקי: אין לזה שום קשר להצבעה.

ניסן סלומינסקי: כבר אמר נציג היועץ המשפטי, שאם היועץ המשפטי ירצה להעביר את זה בכתב, יעביר.

ניסן סלומינסקי: אבל חבל על הזמן.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, זה לא חבל על הזמן.

דב חנין: אני רוצה להגיד את דבריי.

דב חנין: תאפשר לי להגיד את דבריי.

דב חנין: זו חלוקת העבודה בינינו, כי זה הדיון בוועדה, ואדוני רוצה לאשר את הצעת החוק הלא חוקתית הזאת לקריאה ראשונה, ואני אומר לך שלפני שהדבר הזה נעשה – אני יודע שאחר כך יהיו לכם טענות שמתערבים לכם בהליכים ופוסלים לכם חקיקה.

דב חנין: אתם רוצים להגן על החקיקה שלכם - לפחות תעשו אותה בצורה הפרוצדורלית הנכונה.

דב חנין: תראו לחברי הכנסת שמדובר במהלך לא חוקתי, ותאפשרו לחברי הכנסת להחליט, למרות שזה לא חוקתי, שהם רוצים לעשת את המהלך הלא חוקתי הזה.

דב חנין: לפחות את הדבר האלמנטרי הזה תעשו.

דב חנין: הצעת החוק הזו היא הצעת חוק מאוד מרחיקת לכת.

דב חנין: היא בעצם מעבירה את ניהול הקרקעות בשטחים הכבושים לידי החטיבה להתיישבות, שזה גוף לא ממשלתי, שפועל שלא בהתאם לכללים מינימליים של מינהל תקין.

דב חנין: פועל ללא פיקוח.

אוסנת הילה מארק: ודאי שיש לו פיקוח.

דב חנין: אני מציע שנברר את זה.

דב חנין: חברת הכנסת מארק העלתה שאלה חשובה אד.

ניסן סלומינסקי: אני מכיר אותו טוב, את חבר הכנסת דב.

ניסן סלומינסקי: הוא עכשיו מנסה לעשות על זה דיון.

דב חנין: אם חברת הכנסת מארק תשכנע אותי שיש פיקוח, לפחות בנקודה אחת נתקדם.

דב חנין: זה עדיין לא יפתור לי את כל הבעיות שיש לי עם החוק.

אוסנת הילה מארק: בכל מקרה תצביע נגד.

ניסן סלומינסקי: אתה כבר ארבע דקות מדבר.

ניסן סלומינסקי: אז שלא תגיד אחר כך שלא הגעת להתחלה.

ניסן סלומינסקי: הסתכלתי על השעון, מתי התחלת.

דב חנין: חברת הכנסת העירה הערה.

דב חנין: אני לא מתעכב על ההערה החשובה של חברת הכנסת.

דב חנין: אני רק אומר לך, אם יש פה ויכוח, בוא נמצה אותו.

דב חנין: בוא נמצה אותו.

דב חנין: אומרת חברת הכנסת מארק שיש פיקוח.

דב חנין: אני טוען חד-משמעית שאין פיקוח.

דב חנין: אני מציע שעמדתי תיכתב בפרוטוקול הוועדה, ומי שרוצה לחלוק עליה, שיוכיח שאני טועה.

דב חנין: אני טוען שלא רק שהחטיבה מתנהלת ללא פיקוח; אני טוען שבמקרים רבים החטיבה פועלת בשיטות שעוברות על החוק תוך שימוש בכלים של הונאה.

דב חנין: לכן כל חיזוק של המערכת הזו הוא בעייתי ומסוכן, והוא חלק ממעשה שהוא מעשה של קומבינה שאסור לכנסת לתת לה יד.

דב חנין: עוד באפריל 2015 נעשה בלשכת היועץ המשפטי לממשלה סיכום דיון, שבו נאמר, בין היתר, שהחטיבה מנהלת כבר אז כחצי מיליון דונם שקרויות אדמות מדינה.

דב חנין: השאלה היא מה זה אדמות מדינה – ללא כל פיקוח.

דב חנין: לא גובה כספים מהרוכשים על הקרקעות, ומקצה גם אדמות שאינן ברשותה.

דב חנין: הוגש בג"ץ על-ידי חברה קבלנית בשם- - - שחם בדרישה להפסיק את ניהול המקרקעין על-ידי החטיבה להתיישבות.

דב חנין: אגב, החברה הזו רצתה לבנות בהתנחלויות, אבל היא סבלה מאפליה קשה של החטיבה.

ניסן סלומינסקי: יש לך עוד דקה וחצי, אז תחליט מה אתה רוצה לומר בהן.

דב חנין: היא חשפה מעט מהשיטות של ניהול המקרקעין על-ידי החטיבה.

דב חנין: בין היתר, היא חשפה שהחטיבה הזו הקצתה בצורה לא רשמית כמעט את כל המגרשים לבנייה בהתנחלויות, לאגודת אמנה - מה שאפשר לאמנה למשכן קרקעות ולקבל עליה הלוואות.

דב חנין: כל הדברים שאני אומר, אדוני, הם מאוד חמורים, ולאחר מכן החטיבה להתיישבות העבירה את ההקצאה לידי מתנחלים בלי לדווח לרשות המסים, ובלי שהאמנה נדרשה לשלם מס שבח או מס רכישה.

דב חנין: כל הדברים הללו מאוד-מאוד חמורים.

דב חנין: עבירות קשות על כל סוגי החוקים שאנחנו מכירים אותם.

דב חנין: בתשובה לבג"ץ הזה המדינה הודיעה שראש הממשלה הקים ועדה לבחינת נושא ניהול אדמות מדינה במגזר הכפרי בשטחים.

ניסן סלומינסקי: יש לך עוד חצי דקה.

דב חנין: זה שאדוני פוסק זמן אחרי שאמר שייתן לי זמן מכובד- - -

ניסן סלומינסקי: כבר עברת את השמונה דקות.

ניסן סלומינסקי: אתה מדבר שמונה דקות.

ניסן סלומינסקי: אני מסתכל על השעון.

דב חנין: אתה רוצה להעביר חוקים לא חוקתיים, ואתה רוצה להצביע עליהם.

דב חנין: לפחות תקיים דיון.

דב חנין: זה המינימום הנדרש.

ניסן סלומינסקי: כבר ארבעה דיונים.

דב חנין: לא היתה לי הזדמנות.

ניסן סלומינסקי: היו לך הזדמנויות בלי סוף.

דב חנין: כל פעם שניסיתי לומר משהו, אמרת, אדוני היושב-ראש– יהיה לך זמנך, ועכשיו כשמגיע זמני- -

ניסן סלומינסקי: כשניסית להתפרץ.

דב חנין: עשרים פעם- - -

ניסן סלומינסקי: שמונה דקות.

ניסן סלומינסקי: דב, אעצור אותך.

ניסן סלומינסקי: אני מבקש, תצמצם את דבריך לדקה האחרונה.

ניסן סלומינסקי: אם לא, אני אעצור אותך.

דב חנין: לא אעצור בקודה הזאת.

דב חנין: בעקבות אותו בג"ץ המדינה הודיעה שראש הממשלה יקים ועדה שתבחן את הנושא הזה.

דב חנין: הוגשה עתירה נוספת על-ידי שלום עכשיו, אגב, שדרשה שכל הקצאות המקרקעין בשטחים הכבושים, כולל ההקצאות של החטיבה להתיישבות, ייעשו בצורה פומבית עם פרסום ומתן אפשרות לערער על הכוונה להקצות שטחים.

דב חנין: עכשיו התברר לנו מהודעה – מעדכנת שהמדינה הגישה באמצע השנה הזו, שהוועדה לא הצליחה להגיע לידי המלצה מוסכמת, ושהנושא כולו נמצא בבחינה אצל היועץ המשפטי לממשלה.

דב חנין: בתקשורת דווח שהשרים שקד ולוין הציעו נוסח של החלטת ממשלה, שנועד לאפשר את ניהול הקרקעות על-ידי החטיבה להתיישבות, אבל הצעת החלטה לא הובאה לממשלה בשל התנגדות של היועץ המשפטי לממשלה.

דב חנין: לכן, כפי שקרה בחוק ההסדרה, חבר הכנסת סמוטריץ הגיש הצעת חוק, שתעקוף את עמדת הייעוץ המשפטי, תעקוף את הממשלה, תעקוף את השרים השמאלנים יריב ושקד, שלא עושים עבודתם בממשלה.

דב חנין: לכן הצעת החוק הזו היא לא רק הצעת חוק שעוקפת את המערכת המשפטית; היא אפילו הצעת חוק שעוקפת את ממשלת הימין שיש לכם היום, עוקפת אותה מימין.

דב חנין: כל המהלך של הצעת החוק הזו הוא לכן בעייתי.

דב חנין: אנחנו מדברים פה על מין מעקף של מעקף של מעקף של מעקף.

ניסן סלומינסקי: הגעת לעשר דקות, ואני מבקש.

ניסן סלומינסקי: תגיד משפט אחרון.

ניסן סלומינסקי: עשר דקות אף אחד לא קיבל לדבר.

דב חנין: אתם בהצעת החוק הזו רוצים לייצר הקצאות בפטור ממכרז ובמחשכים.

דב חנין: אתם מבצעים פה מהלך של סיפוח משתמע של השטחים הכבושים.

דב חנין: אתם קובעים שהכסף שייגבה בתמורה לקרקעות, יועבר לאוצר המדינה.

דב חנין: אגב, עד היום ההכנסות הישירות של ישראל מאחזרת השטחים הכבושים מועברים לקופת האזור של המינהל האזרחי.

דב חנין: כאן אתם רוצים להעביר את הכסף לאוצר המדינה, שזה שינוי משפטי מאוד גדול.

דב חנין: אתם מאצילים סמכויות לגופים שלישיים.

ניסן סלומינסקי: תודה.

ניסן סלומינסקי: אל תאלץ אותי.

ניסן סלומינסקי: עשר דקות זה מעל ומעבר.

ניסן סלומינסקי: אי-אפשר.

דב חנין: אתה מאלץ את עצמך, כי אתה לא מאפשר לי למצות את מה שיש לי לומר.

בצלאל סמוטריץ': צריך לומר לפרוטוקול שהוא מדלקם מתוך נייר עמדה של בצלם שהוגש כבר לוועדה.

בצלאל סמוטריץ': שלא נחשוב שאתה כזה אינטליגנט.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו לא אשמים שבצלם כתבו נייר עמדה ארוך.

ניסן סלומינסקי: אני מבקש, בצלאל, אל תעזור לי.

ניסן סלומינסקי: דב, תודה.

דב חנין: חבר הכנסת סמוטריץ, אני רוצה למחות בשם בצלם ולומר שעוד לא התחלתי אפילו לדבר על הדברים שבצלם כתבו בנייר העמדה שלהם.

דב חנין: חבר הכנסת סמוטריץ, כדאי שתעשה שיעורי בית.

ניסן סלומינסקי: תודה.

דב חנין: הוא הפנה לנייר העמדה - ואפילו לא הבאתי עוד נקודה אחת מהם.

דב חנין: הוא תקף את נייר העמדה שלהם.

ניסן סלומינסקי: תודה.

דב חנין: למה שלא יתאפשר לי?

ניסן סלומינסקי: תודה.

דב חנין: אני רוצה להפנות לנייר העמדה של בצלם שלא התחלתי לדבר עליו.

ניסן סלומינסקי: בבקשה.

אוסנת הילה מארק: לי אין שום נייר עמדה מהחטיבה להתיישבות.

דב חנין: עוד לא התחלתי להביא אותו.

ניסן סלומינסקי: אז לא.

ניסן סלומינסקי: יהיו לך עוד הזדמנויות אחרי כן, בין ראשונה לשנייה ושלישית.

ניסן סלומינסקי: אוסנת, בבקשה.

דב חנין: אי-אפשר להעביר כך את הצעת החוק.

ניסן סלומינסקי: אני מבקש.

דב חנין: - - -

ניסן סלומינסקי: אני לא רוצה לקרוא אותך קריאת.

דב חנין: אל תקרא לי קריאות.

דב חנין: לא רק את חוות הדעת של בצלם.

ניסן סלומינסקי: אתה בקריאה ראשונה.

ניסן סלומינסקי: אל תאלץ אותי.

דב חנין: לא מאלץ אותך.

דב חנין: זה בידייך.

דב חנין: אני רוצה לדבר על הצעת החוק הזו, ואתה לא מאפשר לי.

ניסן סלומינסקי: בסדר.

ניסן סלומינסקי: אתה בקריאה שנייה.

דב חנין: גם האגודה לזכויות האזרח הגישה חוות דעת- - -

ניסן סלומינסקי: קריאה שלישית.

ניסן סלומינסקי: צא בבקשה.

דב חנין: גם האגודה לזכויות האזרח הגישה חוות דעת מאוד חריפה נגד הצעת החוק הזו.

דב חנין: גם חוות הדעת הזאת, אדוני, לא התחלתי להתייחס אליה.

דב חנין: (חבר הכנסת דב חנין יוצא מהאולם)

ניסן סלומינסקי: אסנת, קצר.

אוסנת הילה מארק: לי, בניגוד לדב, אין שום נייר עמדה מהחטיבה להתיישבות.

אוסנת הילה מארק: ברור שאני תומכת ויותר מאשמח שהחוק יעבור.

אוסנת הילה מארק: שתי הערות לנציג של היועץ המשפטי.

אוסנת הילה מארק: דיברת על כך שיש סיפור עם הבתים הנטושים, רק לא לקחת בחשבון, שהמדינה הרבה פעמים בבתים נטושים נותנת את זה לנכסי נפקדים.

אוסנת הילה מארק: אז גם המדינה משתלטת על הנכסים האלה.

אוסנת הילה מארק: יש נכסי נפקדים לאלה של בתים נטושים, אז גם פה אפשר אותו דבר.

אוסנת הילה מארק: בנושא השני, של חוק המכרזים ובקרה על החטיבה להתיישבות, בתוך החוק הזה מדובר על דיווח של פעם בחצי שנה, שגם לא מספק את היועץ, אבל בינתיים החטיבה להתיישבות עומדת בכל הכללים.

אוסנת הילה מארק: היא מבוקרת על-ידי משרד האוצר, יש לה מבקרים פנימיים שעובדים בתוך החטיבה להתיישבות, כך שאני לא מבינה את ההערות של היועמ"ש.

ניסן סלומינסקי: תודה רבה.

ניסן סלומינסקי: כבר אמרתי קודם - תמו חברי הכנסת, כי אני צריך לעבור לגופים האחרים.

מיכל רוזין: אני עוד לא דיברתי.

ניסן סלומינסקי: אבל לא היית פה.

מיכל רוזין: יודע איפה הייתי?

מיכל רוזין: לא יודעת אם החברים פה יודעים, שעכשיו אישרו בוועדת כספים הרבה מאוד מיליונים קואליציוניים לניסן סלומינסקי.

בצלאל סמוטריץ': יש.

מיכל רוזין: הוא קיבל כסף.

מיכל רוזין: תכף אומר לכם כמה בדיוק.

ניסן סלומינסקי: מיכל, אני מבקש.

מיכל רוזין: סיכום תקציבי – ניסן סלומינסקי - בממסגרת הפניה – 700 אלפי שקלים.

מיכל רוזין: ועוד למעלה מ-35 מיליון שקלים להתנחלויות העברתם הבוקר.

אוסנת הילה מארק: כל הכבוד.

מיכל רוזין: ברווחה, בבריאות.

ניסן סלומינסקי: מיכל, אני מבקש.

מיכל רוזין: חשבתי שאת חברתית.

אוסנת הילה מארק: יש כאלה שיושבים פה עשר שנים, ויש כאלה שהם חודש ועושים יותר ממך לחברה.

מיכל רוזין: את רוצה לראות מי בקרב חברי הכנסת מהימין, מי עשה יותר מאתנו בעניינים החברתיים?

ניסן סלומינסקי: מיכל, אני מבקש.

ניסן סלומינסקי: למרות שסגרתי את הרשימה - רוצה?

ניסן סלומינסקי: אבל קצר מאוד.

ניסן סלומינסקי: הבטחתי לגופים האחרים.

מיכל רוזין: באתי לפרגן לך שהעברת עכשיו מיליונים גם להתנחלויות על חשבון קיצוצים.

מיכל רוזין: באתי לפרגן לך שקיבלת כספים קואליציוניים שיעזרו לך בפריימריז הבאים שלך, שהבטחת שאתה לא מתמודד לכנסת, אבל כנראה זו היתה דרך כן להתמודד לכנסת.

ניסן סלומינסקי: לא הבטחתי.

מיכל רוזין: במקום לקבל את חוות הדעת של היועץ המשפטי לממשלה ושל הכנסת, אתם ממשיכים להלך אימים, וללכת נגד הממשלה שלכם – אבל אתם כבר מפגינים כנגד הממשלה.

מיכל רוזין: זה ממש לא מפתיע אותנו, חברים יקרים.

מיכל רוזין: אז תחליטו האם אתם חלק מהממשלה או לא.

מיכל רוזין: אם אתם רוצים להיות אופוזיציה, אני בטוחה שחבר הכנסת סמוטריץ יהיה אופוזיציונר מצוין.

מיכל רוזין: אני מוכנה להיות השרה, בזמן שהוא יתקוף אותי, ויגיד שאני לא דואגת להתנחלויות ולהתיישבות ולעוד כאלה דברים.

מיכל רוזין: בואו נתחלף.

מיכל רוזין: אתם לא יכולים לאחוז את השמיכה משני קצותיה.

מיכל רוזין: לא יכולים להיות גם אופוזיציה וגם ממשלה.

מיכל רוזין: הממשלה נגד הצעת החוק הזו.

מיכל רוזין: היועץ המשפטי לממשלה, היועץ המשפטי של הכנסת - כולם נגד.

מיכל רוזין: פרקליט המדינה קורא לכם לעצור את החקיקות המטורפות האלה, ואתם ממשיכים, בעיקר דרך איומים וכספים.

מיכל רוזין: לא סתם נכנסתי לומר על ועדת כספים, כי זה מה שאתם עושים.

ניסן סלומינסקי: תודה.

ניסן סלומינסקי: אעשה שינוי, ואתן דווקא לחגית עופרן מ"שלום עכשיו" לדבר בקצרה.

ניסן סלומינסקי: אחר כך, אם יישאר זמן, אתן לכם.

חגית עופרן: תודה רבה.

חגית עופרן: רציתי להעיר, שנאמר שוב שהחטיבה להתיישבות מפוקחת, אבל המציאות היא שהרבה פעמים המינהל האזרחי והממשלה לא יודעת בכלל מה החטיבה להתיישבות עושה.

חגית עופרן: הצהירו כאן שמתנחלים שהקימו את המאחז הלילה והעבידו כוחות גדולים של הצבא כדי לפנות אותם, לא קיבלו שום נייר מהחטיבה שאומר שיש להם איזושהי רשות שם.

חגית עופרן: זה מעניין, כי במקרים רבים מאוד שקרו בשנה האחרונה, שהוקמו כל מיני מאחזים, כמו למשל בראס קרקר, שבניגוד לעמדת המדינה, וכשנפתחו נגדם הליכי אכיפה, הם שלפו נייר מהחטיבה.

חגית עופרן: החטיבה נותנת קרקע שלא עברה צוות קו כחול, בלי שהיא מעבירה לבדיקה של המינהל את המעמד של הקרקע, ועושה מה שהיא רוצה.

ניסן סלומינסקי: תודה.

ניסן סלומינסקי: יובל.

ניסן סלומינסקי: תתמצת, בבקשה.

יובל פונק: כמה הערות קצרות ממש.

יובל פונק: דיברו פה על נושא הכספים.

יובל פונק: לרמת העובדות כדאי לציין שכבר בתחילת שנות ה-2000 דובר על תהליך של גביית כספים.

יובל פונק: אנחנו התנדבנו במירכאות, עם סיכומים שהיו אצל מנהל מינהל מקרקעי ישראל, לבצע את גביית התשלומים.

יובל פונק: הדברים לא יצאו אל הפועל בגלל עמדת הממונה.

יובל פונק: אני לא נכנס לזה, אבל זה לעניין הכספים, וככל שנידרש לגבות כספים, אנחנו כיום מנהלים גבייה במסגרת מערכת התשלומים הממשלתית.

יובל פונק: אנשים משלמים אגרות בצורה מסודרת.

ניסן סלומינסקי: אומר רק למה אני קצת לוחץ – כי אנחנו מתכננים להצביע באזור 12:15, אז שנדע את הזמן התחום שיש לנו, כדי שמי שיספיק לדבר, ידבר.

יובל פונק: זה לעניין גביית הכספים, תשובה לחברי ארבל אלטשולר.

יובל פונק: לעניין פטור ממכרז, יש לזכור – יכול להיות שצריך פה לעשות מקצה שיפורים למה שכתוב בחוק, אבל יש לזכור – ואמר את זה בן-אליהו בקצרה בפעם הקודמת – כל ההתיישבות הכפרית במדינת ישראל היא התיישבות שאני מקווה שאנשים, שחלקם מכירים את זה, מקבלת זכויות של מומלצי אגודה.

יובל פונק: יש פה אנשים שגרו במקומות שונים.

יובל פונק: אף אחד לא העביר אותם בוועדת מכרזים – לא ברשות מקרקעי ישראל.

יובל פונק: ישב פה קודם חבר הכנסת ברושי, שהוא מקיבוץ גבת.

יובל פונק: אני לא יודע שבקיבוץ הזה יש מומלצי אגודה.

יובל פונק: ודאי, כל החברים מומלצי אגודה, אין ועדות קבלה בחלופה האגודה.

יובל פונק: אנשים מקבלים את הקרקע בפטור ממכרז – לא בפטור, כי אין תהליך של פטור, אלא בתהליך של המלצה.

יובל פונק: במרכז הארץ, כשמבטלים היום נחלות, רשות מקרקעי ישראל נותנת את הקרקע למומלצי אגודה, ויותר מכך – היא גם משלמת להם כסף על ביטול הנחלות.

יובל פונק: כשמדברים על פטור, יכול להיות שזה לא מנוסח נכון כפטור גורף, אבל יש לזכור שבהתיישבות כפרית במדינת ישראל קיים הנוהל של מומלצי אגודה.

יובל פונק: נכון שיש מגבלה של גודל ישוב, ויכול להיות שצריך להכניס אותה פה גם לכללים, אבל זה העניין של מומלצי אגודה.

יובל פונק: גם בישוב הושעיה אנשים קיבלו זכויות כמומלצי אגודה ולא בהליך מכרזי כזה או אחר.

גור בליי: אבל זה מכוח תיקון 8 לפקודת האגודות השיתופיות.

גור בליי: זה מכוח חוק ועדות קבלה.

גור בליי: זה עד 400 משפחות.

יובל פונק: רוב הישובים ביהודה ושומרון- -

גור בליי: אבל אין פה הסכמה להגביל את החוק רק עד 400 משפחות, עד כמה שאני מבין.

יובל פונק: אמרתי שנתתי דוגמה.

יובל פונק: אין תקנת פטור.

יובל פונק: בנוסף, רק כדי להבהיר – ההסתדרות הציונית מקבלת את הקרקע מכוח תקנת פטור 319, ובמסגרת האמנה מכוח חוק המעמד, במסגרת האמנה בין ההסתדרות הציונית לממשלה, יש גם פטור מנושא המסים.

יובל פונק: זה עלה באחד הדיונים הקודמים.

יובל פונק: זו הבהרה נוספת לטובת הפרוטוקול.

ניסן סלומינסקי: אוקיי.

ניסן סלומינסקי: עוד מישהו מהחטיבה?

ניסן סלומינסקי: ההסתדרות הציונית?

ניסן סלומינסקי: בן, מנכ"ל משרד החקלאות.

שלמה בן אליהו: אני לא רוצה להתייחס לעמדת היועץ המשפטי לממשלה לגבי החוקיות.

שלמה בן אליהו: הוא זה שאמור לקבוע אם זה חוקתי או לא חוקתי.

שלמה בן אליהו: אני רוצה להתייחס לדברים אחרים, שנאמרו פה בדיון.

שלמה בן אליהו: אני רוצה להסביר: קרוב לחמישים שנה הדברים מתנהלים.

שלמה בן אליהו: המערכת העסקית, המערכת המשפטית סומכת על החטיבה.

שלמה בן אליהו: המערכת העסקית נותנת משכנתאות.

שלמה בן אליהו: המערכת המשפטית יודעת שרושמים עיקולים, רושמים שעבודים, העברת זכויות.

שלמה בן אליהו: כל העסק מתנהל עשרות שנים, והמערכת העסקית והמערכת המשפטית סומכת על החטיבה.

שלמה בן אליהו: הדברים מתנהלים עשרות שנים.

שלמה בן אליהו: אף אחד לא בא – כל הטענות שהעלו חבריי, שום טענה לא היתה.

שלמה בן אליהו: עשרות שנים זה מתנהל בשיטה הזו.

שלמה בן אליהו: המערכת העסקית סומכת על החטיבה, המערכת המשפטית סומכת על החטיבה.

שלמה בן אליהו: היועצים המשפטיים בכל המשרדים לא פתחו את הפה עשרות שנים.

שלמה בן אליהו: איפה הייתם?

שלמה בן אליהו: לבוא ולומר שהנושא של – במגזר הכפרי, שהדרך הרגילה היא המכרז, והנושא של להקצות את הקרקע בפטור ממכרז זה חריג?

שלמה בן אליהו: זה ההפך מהמציאות.

שלמה בן אליהו: המציאות היא שבכל המגזר הכפרי, ולא משנה איפה - גם בגליל וגם בנגב, גם מושבים, גם קיבוצים – כל מקום שיש ועדת קבלה, אין הליך מכרזי.

שלמה בן אליהו: ההקצאות, העברת הזכויות, הענקת הזכויות ניתנות בפטור ממכרז, אפילו ועדת קבלה.

שלמה בן אליהו: לומר שהנושא הזה, שעכשיו מקצים קרקע בפטור ממכרז?

שלמה בן אליהו: כן, זו השיטה.

גור בליי: זה עלה גם בישיבה הקודמת, וחשוב לי לחדד ולדייק לפרוטוקול – מה שנאמר זה שאנחנו סבורים שחשוב, וגם נציגי הממשלה, שהדברים ייכנסו בתוך המסגרת של הפטורים מכרז.

גור בליי: אם עד 400 משפחות, להחיל את חוק קבלות קבלה זה בסדר, אבל פה זה חל גם מעבר.

גור בליי: לכן אף אחד לא דיבר על רוב או מיעוט.

גור בליי: דובר על להכניס את זה למסגרת של הפטורים שקיימים בתוך הקו הירוק.

גור בליי: זה כל העניין.

גור בליי: לא לקבוע הוראה גורפת.

גור בליי: אם זה נכנס בפטורים הרגילים – בין אם זה חוק ועדות קבלה, בין אם זה פטורים אחרים, בסדר גמור, אבל כרגע זה לא מנוסח – אם הפטורים בפועל יחלשו על 80%, בסדר, אבל זה צריך להיות בהתאם לאותה מסגרת של הפטורים.

עמית שטאובר: זו בדיוק היתה כוונתנו.

עמית שטאובר: אין דין מיוחד ליו"ש, ואדרבא – אם אתה אומר שאפשר להסדיר את זה כבר בדין הקיים בתוך תחומי ישראל – אין בעיה, ננסח את הסעיף שהנהלים והתקנות החלות בישראל, יחולו גם פה.

שלמה בן אליהו: לצייר שזה הגוף היחיד, מקום אחד שבו יש הקצאות קרקע בפטור ממכרז - בכל הגליל, כל הנגב, כל המושבים – תראו לי מושב אחד, שאדם נכנס למושב במכרז.

שלמה בן אליהו: באיזה קיבוץ חבר נכנס לאגודה במכרז?

שלמה בן אליהו: לבוא ולומר שהגוף הזה לא מפוקח?

שלמה בן אליהו: זה הגוף המפוקח ביותר במדינת ישראל.

שלמה בן אליהו: הרי יש בחטיבה להתיישבות חשב.

שלמה בן אליהו: מי שמתקצב את החטיבה להתיישבות, זה הכנסת.

שלמה בן אליהו: רבותיי, יש חוק, חוק התקציב.

שלמה בן אליהו: יש ועדת כספים, שכל העברת הכספים לחטיבה להתיישבות עוברת בכנסת.

שלמה בן אליהו: אתם לא גוף שמפקח?

שלמה בן אליהו: שהחשב בודק אחר כך שכל כסף שנכנס, לפי מה שעבר בכנסת, כבר לפי הכללים, זה לא גוף מפקח?

ארבל אלטשולר: אני רוצה להתנגד לאחריות שמטילים כאן על חשבת החטיבה.

ארבל אלטשולר: חשבת החטיבה היא עובדת המדינה היחידה בסיפור הזה.

ארבל אלטשולר: עם כל הכבוד למערכת הפיקוח.

ניסן סלומינסקי: ארבל, בבקשה.

שלמה בן אליהו: אני מוזמן לוועדות בכנסת לומר את מה שקורה בחטיבה.

שלמה בן אליהו: הכנסת מבקרת את מה שקורה בחטיבה, מבקר המדינה מבקר את מה שקורה בחטיבה, מבקר ההסתדרות הציונית מבקר מה שקורה בחטיבה.

שלמה בן אליהו: החשב מבקר מה שקורה בחטיבה.

שלמה בן אליהו: אגף התקציבים מבקר מה שקורה בחטיבה.

שלמה בן אליהו: מי עוד אתם צריכים שלא בודק?

גאל גרינוולד: תוסיף את מערכת המרכבה.

שלמה בן אליהו: איזה גוף לא בודק אותה?

שלמה בן אליהו: לומר שזה גוף לא מבוקר?

שלמה בן אליהו: בגלל כל הביקורות האלה סירסו את הגוף הזה.

שלמה בן אליהו: אם פעם הוא היה סיירת המטכ"ל של הגוף הביצועי – הפכו אותו – ולכן כשאומרים היום: בואו נקבע את מה שעשו עשרות שנים, אי-אפשר לומר את כל הטענות האלה, שלא תואמות את המציאות.

ניסן סלומינסקי: תודה.

ניסן סלומינסקי: אמרתי שב-12:15 אנחנו מצביעים, אז אחרון הדוברים לפני זה הוא מגיש ההצעה, שעצרתי אותו מלדבר עד עכשיו.

ניסן סלומינסקי: בבקשה.

ניסן סלומינסקי: אני מבקש שתסיים לפני 12:15.

בצלאל סמוטריץ': תודה.

בצלאל סמוטריץ': אני רוצה לומר לכל החברים בצד הזה של השולחן, אנחנו קודם כל צריכים להחליט האם אנחנו מדברים בעולם תיאורטי או בעולם מעשי.

בצלאל סמוטריץ': האם אנחנו מבדרים בעולם תיאורטי, שבו אין אילוצים מדיניים, והחלנו כבר את הריבונות ביהודה ושומרון, וגם אין מצב קיים.

בצלאל סמוטריץ': אין מצב שבו עבדו 40 שנה בדרך מסוימת.

בצלאל סמוטריץ': יש לזה השלכות – לא את כולן אנחנו אוהבים, אבל זה המצב; או אנחנו מתכתבים עם המציאות, שיש לנו הרבה מאוד אילוצים ביהודה ושומרון.

בצלאל סמוטריץ': אני הראשון שהייתי רוצה להשתחרר מכבליהם של האילוצים האלה ולנרמל את החיים במאה אחוז בהתיישבות.

בצלאל סמוטריץ': אני הראשון – אמרתי לניסן, אני מוכן בין הקריאה השנייה והשלישית בחוק הזה להחיל ריבונות על יהודה ושומרון ובאותה שנייה לבטל את החוק.

בצלאל סמוטריץ': אבל זה המצב.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו חיים בתוך אילוצים.

בצלאל סמוטריץ': דיברנו קודם, נציג משרד המשפטים, על המציאות הווירטואלית.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו יכולים להמשיך לעבוד על עצמנו שיש איזה מפקד צבאי שהוא סוג של עב"מ שמרחף בחלל החיצון ויונק את סמכותו רק מכוח כללי המשפט הבין-לאומי.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו יודעים שכל מה שקורה ביהודה ושומרון, מחוט ועד שרוך נעל, מנוהל על-ידי הממשלה, ראש הממשלה, שר הביטחון.

בצלאל סמוטריץ': הבנייה היא אירוע מדיני לחלוטין.

בצלאל סמוטריץ': אין צו אלוף שנחתם בלי שבמשרד המשפטים של מדינת ישראל הריבונית הכובשת – לא יועמ"ש איו"ש - מאשרים את צו האלוף הזה.

בצלאל סמוטריץ': אלוף הוא סוג של חותמת גומי שבסוף חותם.

בצלאל סמוטריץ': אז בסדר, אתם רוצים בעולם לספר סיפורים כי זה יותר נוח למדינת ישראל לצלוח ככה כל מיני מכשולים מדיניים – זכותם המלאה.

בצלאל סמוטריץ': אל תעבדו כאן בוועדה על כולם.

בצלאל סמוטריץ': לכן החוק הזה לא חורג במילימטר מהשיטה שבה מדינת ישראל משך חמישים מנהלת את יהודה ושומרון.

בצלאל סמוטריץ': השיטה אומרת: יש ממשלה, יש כנסת.

בצלאל סמוטריץ': היא פועלת באמצעות המפקד הצבאי, והחוק הזה לא סותר את העיקרון הזה.

בצלאל סמוטריץ': מקור הסמכות נשאר המפקד הצבאי, הדין לא משתנה; הדין השייך לכל אחד מסוגי המקרקעין נשאר אותו דין – הממונה הוא כביכול אותו רמ"י, אותו אחד שאדמות המדינה לסוגיהן השונות נמצאים באחריותו, והוא מעביר את זה בהוראה של הכנסת, כמו שעם כל הכבוד ליוסי סגל, הוא לא עושה שום דבר כי הוא מחליט לבד.

בצלאל סמוטריץ': כל מה שהוא עושה – הוא לא מוציא מכרז במעלה אדומים או באריאל או בקרני שומרון בלי שהוא מקבל אישור מדיני.

בצלאל סמוטריץ': אז גם כאן אותו גורם מדיני – ועם כל הכבוד לכם, בסוף יש ועדת שרים לחקיקה שתומכת עדיין בחוק הזה.

בצלאל סמוטריץ': אתם יודעים מצוין שהוא יעלה לוועדת שרים לחקיקה –

עמית שטאובר: יש החלטה של ועדת השרים שהחקיקה היא בקריאה טרומית, והקידום – בהסכמת כל המשרדים.

מיכל רוזין: זה התרגיל.

מיכל רוזין: מעבירים בטרומית ואז תוקעים.

מיכל רוזין: כך גם גירוש משפחות מחבלים, עונש מוות.

מיכל רוזין: הכול אותו דבר.

מיכל רוזין: תרגילים פוליטיים.

ניסן סלומינסקי: הוא אחרון לפני הצבעה, מיכל.

ניסן סלומינסקי: אני מבקש – תני לו לסיים.

בצלאל סמוטריץ': אגלה לך סוד פוליטי – החוק הזה לא היה עובר כאן היום בקריאה ראשונה בלי תמיכת ממשלה וקואליציה, והוא לא יעבור שנייה-שלישית בלי.

בצלאל סמוטריץ': תנוח דעתך.

בצלאל סמוטריץ': יהיה לו.

בצלאל סמוטריץ': אני אומר את זה אחרי שיחות עם השרים הרלוונטיים, לא רק עם שרת המשפטים.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו לא חורגים.

בצלאל סמוטריץ': לכן הממשלה – וכאן גם הכנסת בתמיכת ממשלה נותנים הוראות ליוסי סגל בכובעו כממונה איך לנהל את המקרעין כפי שהם עושים תמיד.

בצלאל סמוטריץ': בהיבט הזה אין פה שום חריגה.

בצלאל סמוטריץ': אני מציע לכם לשאול את עצמכם – אתם רוצים לתקוע את החוק הזה.

בצלאל סמוטריץ': הקשבתי קשב רב לכל ההערות שלכם.

בצלאל סמוטריץ': זה בסדר.

בצלאל סמוטריץ': אם אתם רוצים להשאיר מצב קיים שבו לא משלמים כלום, ובו – אני אומר בעדינות - יש פחות פיקוח בהקשר הזה של הקרקע ממה שיהיה פה – מבחינתי סבבה.

בצלאל סמוטריץ': הרי אתם יודעים מצוין שכל עוד אנחנו בקואליציה, לא יעבור חוק שיסרס את החטיבה ויביא הקפאת בנייה, ואני לא יודע מי מכם היה בדיונים הקודמים – הסברנו למה הרגישות המדינית מחייבת את המנגנון המורכב והייחודי – ואני לא מתכחש לעובדה שהוא ייחודי – של החטיבה.

בצלאל סמוטריץ': כל עוד אנחנו בקואליציה לא יהיה חוק שיסרס את החטיבה.

בצלאל סמוטריץ': אז או יהיה חוק כזה, שגם לשיטתם הולך הרבה מאוד קדימה.

בצלאל סמוטריץ': אמרתי – מעכשיו תהיה גביית כספים.

בצלאל סמוטריץ': זה חיובי.

בצלאל סמוטריץ': אומר את דעתי בהקשר הזה, הכללי.

בצלאל סמוטריץ': גופים כספים, יש יותר פיקוח, יהיה עותק מהמרשם אצל הממונה.

בצלאל סמוטריץ': יהיו דיווחים.

בצלאל סמוטריץ': יהיה ניסיון, עד כמה שאפשר לנרמל את זה, כמו שאמרנו תמיד - במגבלות.

בצלאל סמוטריץ': חבר הכנסת פולקמן מבין את זה מצוין, אמר את הדברים בקולו.

בצלאל סמוטריץ': במגבלות האילוצים.

בצלאל סמוטריץ': אין מה לעשות כשכופים עלינו.

בצלאל סמוטריץ': אתם מסתכלים על זה במשקפיים נטו משפטיות, נטו כלכליות, אתם לא מכירים את המורכבות של יהודה ושומרון או אתם לא ערים לה או היא לא מעניינת אתכם וזה בסדר, אבל זה לא יעבור אצלנו.

בצלאל סמוטריץ': אתם משך לא מעט שנים תקעתם כל ניסיון לשדרג משהו בחטיבה, כי הייתם מקסימליסטים לשיטתכם, והלכתם על לא הכול או כלום.

בצלאל סמוטריץ': אני מציע לכם – לכו הביתה ותעשו חושבים.

בצלאל סמוטריץ': אני הראשון שאשמח לבטל את החוק הזה ולהישאר במצב כמו שהוא.

בצלאל סמוטריץ': ועל אחריותי, זה יישאר כך.

בצלאל סמוטריץ': אף אחד לא יצר את צעדיה של ההתיישבות כל עוד אנחנו בקואליציה.

בצלאל סמוטריץ': אני אומר זאת באחריות מלאה.

בצלאל סמוטריץ': אגב לא רק אני – כולל השר יריב בלוין, שמעורב בסוגיה הזאת לפרטי-פרטים, כולל ראש הממשלה שהיו אצלו בלשכתו לפחות שלושה דיונים עם היועץ המשפטי לממשלה, עם השר יריב לוין, עם השרה שקד ועוד אנשי מקצוע.

בצלאל סמוטריץ': ראש הממשלה אחרי שלמד את הסוגיה, קיבל החלטה חד-משמעית שהוא רוצה את המנגנון.

בצלאל סמוטריץ': וביקש לקדם את החוק הזה.

בצלאל סמוטריץ': אז המחשבה שלכם שאתם תעשו מה שאתם רוצים, זה לא יקרה.

בצלאל סמוטריץ': יש לכם התפישה שלכם – אני מכבד אותה.

בצלאל סמוטריץ': אני לא מסכים אתכם.

בצלאל סמוטריץ': אני חושב שאתם מתעלמים מהמציאות.

בצלאל סמוטריץ': אתם חיים באיזה עולם וירטואלי כאילו אין מגבלות ואין אילוצים ואין מצב קיים, בסדר.

בצלאל סמוטריץ': זכותכם.

בצלאל סמוטריץ': זו הפריבילגיה שלכם כפקידים, שאין לכם אחריות.

בצלאל סמוטריץ': סמכות בלי אחריות.

בצלאל סמוטריץ': תשייטו לכם בעולמות ותייצרו לכם מודלים אופטימליים שהם חסרי קשר למציאות.

בצלאל סמוטריץ': זה לא יקרה כי אנחנו לא ניתן לזה לקרות - לא רק אנחנו כבית יהודי; גם גורמים אחרים בקואליציה, ותרשו לי להעריך שהם יהיו בקואליציה גם בקואליציה הבאה.

בצלאל סמוטריץ': תחשבו האם אתם רוצים להתקדם, והחוק הזה לשיטתכם ודאי מקדם אתכם לעבר היעד, ואז אפשר לבוא בדברים על פרטים.

בצלאל סמוטריץ': עשיתם היום סוג של פיליבאסטר בפעם החמישית.

בצלאל סמוטריץ': אם אתם רוצים להידיין על פרטים בין הקריאות כדי לנסות לשפר נקודתית פה ושם – בשמחה.

בצלאל סמוטריץ': בפגישות לפני, בדיונים תוך כדי.

בצלאל סמוטריץ': אפשר ללטש.

בצלאל סמוטריץ': לא כל השכל נמצא אצלנו.

בצלאל סמוטריץ': אפשר ביחס – ופה אני מבקש לומר תודה, אדוני היושב בראש, לצוות הנהדר של הוועדה – גור, אלעזר.

בצלאל סמוטריץ': מטייבים את העבודה.

בצלאל סמוטריץ': יוצאים מן הכלל.

בצלאל סמוטריץ': לא עושים לנו חיים קלים.

בצלאל סמוטריץ': ואנשי החטיבה וגורמים אחרים שמעורבים בזה וההתיישבות.

בצלאל סמוטריץ': אם אתם רוצים לשבת ולחשוב איך בתוך האילוצים ובתוך המודל שאנחנו מכתיבים, כי זה יהיה המודל – או יישאר המצב הנוכחי.

בצלאל סמוטריץ': או המודל הנוכחי או שלנו.

בצלאל סמוטריץ': עשינו עכשיו ג'סטה לשרת המשפטים, הורדנו את הסעיף הזה.

בצלאל סמוטריץ': נדון בו לקראת הפעם הבאה.

בצלאל סמוטריץ': רוצים לדון עכשיו על פרטים, על השאלה של מה יעשו בתשלום שייגבה - כן באזור, לא באזור – אפשר לדון.

בצלאל סמוטריץ': אבל אם תבואו בגישה שאתם באים עכשיו, רשימת מכולת, למה זה לא מתחיל בכלל – אז אין לי מה לדבר אתכם.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו נעביר את זה כמו שאנחנו רוצים.

בצלאל סמוטריץ': תקראו את שפתיי – זה יעבור.

בצלאל סמוטריץ': באחריות אני אומר.

בצלאל סמוטריץ': לא יעבור עכשיו – יעבור קריאה ראשונה, תהיה רציפות, יעבור בהסכם קואליציוני בקדנציה הבאה.

בצלאל סמוטריץ': תרצו להיות חלק מהתהליך, אבל שאתם מבינים את נקודת המוצא שלנו, מקבלים את התפישה – אנחנו פשוט רוצים לבנות.

מיכל רוזין: אנחנו לא רוצים שתבנו.

בצלאל סמוטריץ': היא מהשמאל.

בצלאל סמוטריץ': אם אתם רוצים להבין את נקודת המוצא שלו ולייצר דיאלוג אמיתי על פרטים כאלה ואחרים, אנחנו באים עם ראש פתוח ונכונות, ודאי היושב-ראש.

מיכל רוזין: העולם אומר לך לא.

מיכל רוזין: הממשלה אומרת לך לא.

מיכל רוזין: ישראל אומרים לך לא.

בצלאל סמוטריץ': הגישה שאתם באים אתה בכל הדיונים האחרונים – רשימת מכולת, למה זה לא מתחיל בכלל - המכרזים, ואתם לא מתחילים להבין את נקודת המוצא שלנו, פשוט תובילו לזה שאתם תמשיכו להגיד את מה שיש לכם להגיד, אנחנו נחוקק כפי שאנחנו מבינים, וכנראה לא נתכנס.

בצלאל סמוטריץ': זה לדיונים שבין הקריאות.

בצלאל סמוטריץ': אדוני היועץ המשפטי גור, שאלת קודם שאלה נכונה על היחס בין האמירה שרוצים להסדיר להוראות המעבר שמתייחסות גם אחורה.

בצלאל סמוטריץ': ודאי שהמטרה היא להסדיר.

בצלאל סמוטריץ': לקחת נושא שעבד כך ארבעים שנה, לעשות בו בסדר, להמשיך את מה שנכון להמשיך, לשנות את מה שצריך.

בצלאל סמוטריץ': אבל גם כשאתה עושה סדר, אתה לא באופן פלקטי מוחק את כל מה שהיה, ועכשיו עובר קדימה.

בצלאל סמוטריץ': גם כשאתה עושה סדר, אתה מתחשב במצב הקיים.

בצלאל סמוטריץ': אתה לא הורס הכול, ובונה משטר חדש.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו לא בעולם ישן.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו מסדירים, מבינים שיש ישובים שנוהלו על-ידי החטיבה וצריכים להיות ממשיכים – לפחות בעתיד הנראה לעין, כי אין מישהו אחר שיודע לקלוט אותם ולטפל בהם ולתת מענה למורכבות שקיימת בהם.

בצלאל סמוטריץ': אין מי שיודע היום לקחת – אני מדבר על הישובים שלי – לקחת את קדומים שאני גר בה, להעביר אותה מחר בבוקר מהחטיבה להתיישבות לרמ"י, ליוסי סגל, ושהעסק שם ימשיך לתפקד, ואנשים יוכלו לעשות העברות בעלות ולבנות ולהתקיים.

בצלאל סמוטריץ': זה לא קיים.

בצלאל סמוטריץ': יוסי לא בנוי לזה.

בצלאל סמוטריץ': הוא לא יודע לעשות את זה.

בצלאל סמוטריץ': הוא לא מסוגל להחיל מורכבויות שהן תוצר של המצב הגיאו פוליטי, תוצר של התנהלות של ארבעים שנה, שאני לא אוהב אותה.

בצלאל סמוטריץ': לא עשיתי אותה.

בצלאל סמוטריץ': אבל זאת עובדה.

בצלאל סמוטריץ': אז אין לי ברירה.

בצלאל סמוטריץ': מכאן והלאה אני מגדיר מה נמצא בהתיישבות בכפרית ועובר לחטיבה ומה לא.

בצלאל סמוטריץ': אני יודע שיש מקומות שהתחילו כהתיישבות כפרית, ונוהלו על-ידי החטיבה, ואין לי ברירה כרגע.

בצלאל סמוטריץ': הדבר הנכון עניינית – ופה אני רוצה לומר משפט חשוב בהקשרים חוקתיים: בסופו של דבר מה שקובע אם חוק הוא חוקתי, האם הוא צודק, מוסרי, הוא נכון, זה ההקשר הכללי.

יוסף ג'בארין: אל תדבר על מוסר.

יוסף ג'בארין: לא צריך.

יוסף ג'בארין: חבל על הזמן.

ניסן סלומינסקי: לא ניכנס לוויכוח.

ניסן סלומינסקי: לכל אחד יש המוסר שלו כנראה.

בצלאל סמוטריץ': בסדר שאצל ג'בארין המפעל הציוני הוא לא מוסרי.

בצלאל סמוטריץ': אצלנו זה הפרויקט הציוני המוסרי הצודק ביותר שהתרחש בעולם בפרספקטיבה היסטורית ובין-לאומית במאות השנים האחרונות, והצורך להמשיך, כפי שאומר בני בגין כאן בוועדה, ולקיים את הנוכחות הישראלית, ולאפשר לנו לבנות ולפתח את ארץ ישראל, הכי צודק, הכי מוסרי, והאילוצים מחייבים לפעמים.

בצלאל סמוטריץ': אותם לא אנחנו קובעים.

בצלאל סמוטריץ': אני חוזר למה שאמרתי אין ספור פעמים בדיונים הקרובים – תסתכלו על המכלול.

בצלאל סמוטריץ': ההתיישבות נשארת בשליטת המדינה, ביהודה ושומרון, עוד הרבה יותר מאשר בכל מקום אחר במדינת ישראל.

בצלאל סמוטריץ': אמרנו: הליך ההכרזה מפוקח מדינית 100%.

בצלאל סמוטריץ': הליך ההקצאה, אותו צו אלוף שעכשיו מכליל שטח מסוים בתוך שטח הישוב, ממילא מחיל עליו את החוק, הוא מעביר אותו מהממונה לחטיבה, הוא 100% החלטה מדינית.

בצלאל סמוטריץ': האלוף לא עושה דבר בלי שהוא מקבל אישור.

בצלאל סמוטריץ': הליך התכנון – החטיבה יכולה ליזום תוכניות בשטחים שהיא מקבלת, אבל הליך התכנון, ארבע פעמים אישור מדיני במעלה התכנון ומטה בדרך מהגשת תוכנית ועד לפרסומה למתן תוקף.

בצלאל סמוטריץ': הרבה יותר שמירה אישית לוחצת, צמודה של הדרג המדיני והממשלה על פיתוח ההתיישבות מאשר בכל מקום אחר.

בצלאל סמוטריץ': קביעת מחיר הקרקע על-ידי השמאי הממשלתי.

בצלאל סמוטריץ': מסיימים, סוגרים מעגל בחוזה חכירה מול הממונה.

בצלאל סמוטריץ': אני מקבל את הערתך – הממונה יקבל אליו עותק של המרשם.

בצלאל סמוטריץ': יידע הכול.

בצלאל סמוטריץ': החטיבה ממומנת לא 90% אלא 100% מתקציבי מדינה.

בצלאל סמוטריץ': אם החטיבה תסטה, בשנייה אחת המדינה סוגרת את השיבר, ואין לה איך לשלם משכורות עובדים.

בצלאל סמוטריץ': זה מופרך.

בצלאל סמוטריץ': כל המחשבה שחטיבה יכולה להתנהל איך שהיא רוצה ותעשה מה שהיא רוצה והמדינה לא שולטת – זה אם חיים בעולם וירטואלי שלא מתכתב עם המציאות.

בצלאל סמוטריץ': בהחלטה של רגע סוגרים להם את השיבר – אין להם איך לשלם משכורות עובדים.

בצלאל סמוטריץ': לא יקבלו קרקע.

בצלאל סמוטריץ': זה לחיות באקדמיה באיזו בועה, להמציא לכם תיאוריה חסרת קשר למציאות.

בצלאל סמוטריץ': ודאי שהחטיבה מתנהלת על מערכת מרכבה, ויש אגף פיקוח במשרד החקלאות שמפקח עליה ומבקר המדינה ושלייקעס ושלייקעס – כפי שאמר נכון המנכ"ל – בעיניי, הרבה יותר מדי.

בצלאל סמוטריץ': גם זה יתוקן.

בצלאל סמוטריץ': אני אומר לך באחריות, מנכ"ל החטיבה - נתקן גם את החלטה 1998 שמסרסת אתכם.

בצלאל סמוטריץ': אתם תקבלו יותר חופש פעולה ושיקול דעת.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו רוצים שיהיה לכם שיקול דעת, כי אתם היחידים שיודעים לעשות את זה.

בצלאל סמוטריץ': מדברים על לגבות כסף.

בצלאל סמוטריץ': עמדתי, ככל שזה תלוי בי – אני לא גובה כסף גם בהתיישבות הכפרית בתוך הקו הירוק.

בצלאל סמוטריץ': זה שאתם מסרסרים בקרקעות – היום אף אחד לא ילך לקנת קרקע בשתולה ובזרעית, שצריך לשלם חצי מיליון שקל על הקרקע עם הפיתוח.

בצלאל סמוטריץ': הייתי ביום חמישי בסיור.

בצלאל סמוטריץ': אתם מתהדרים פה, רמ"י, באיך אתם מנהלים את הקרקע.

בצלאל סמוטריץ': אתם מנהלים מנדל"ן, מנהלים כסף.

בצלאל סמוטריץ': אתם לא רואים את הציונות, אתם לא רואים את ההתיישבות.

בצלאל סמוטריץ': לא רואים את האינטרס של מדינת ישראל.

ניסן סלומינסקי: זה לא הוגן.

ניסן סלומינסקי: לא לתקוף את נציגי המשרדים.

בצלאל סמוטריץ': הייתי סיור.

בצלאל סמוטריץ': זה גם בא לפתחך.

בצלאל סמוטריץ': אני לא תוקף אנשים אלא תוקף את המערכת.

עמית שטאובר: גם כשנותנים מתנות, לתת בשוויון.

בצלאל סמוטריץ': לא נותנים מתנות לאף אחד.

בצלאל סמוטריץ': תבוא אתה לגור ביהודה ושומרון, ואז נראה אותך מדבר.

קריאה: אני גר ביהודה ושומרון.

בצלאל סמוטריץ': אריאל, גם אתה גר?

בצלאל סמוטריץ': יאללה, תתחילו לצאת מהארון.

בצלאל סמוטריץ': המטרה שלנו בחוק הזה היא לאפשר לפתח את ההתיישבות ביהודה ושומרון.

בצלאל סמוטריץ': אוי לנו אם הכבלים שהושמו על ידיה ועל רגליה של ההתיישבות בנגב ובגליל, יוטלו גם על ההתיישבות ביהודה ושומרון בנוסף למגבלות המדיניות.

בצלאל סמוטריץ': זה אומר – הרגנו את ההתיישבות בנגב ובגליל.

בצלאל סמוטריץ': הייתי במעלה יוסף ובגוש משגב.

בצלאל סמוטריץ': הרגנו.

בצלאל סמוטריץ': הנה, אני לוקח אחריות.

בצלאל סמוטריץ': הרגנו את ההתיישבות.

בצלאל סמוטריץ': מפתחים את כל הישובים והכפרים הערבים מסביב, כי יש העדפה מתקנת.

בצלאל סמוטריץ': נותנים להם את הקרקעות.

בצלאל סמוטריץ': שם אין דרישה למיצוי אכלוס לפני שאפשר להתרחב לשטח נוסף.

בצלאל סמוטריץ': אין שם חובת מכרזים.

בצלאל סמוטריץ': תראה לי איזה יהודי נכנס לגור בתמרה, אני יודע איפה?

בצלאל סמוטריץ': עזבו.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו רוצים לפתח את ההתיישבות גם בנגב.

אלעזר שטרן: מושכים זמן.

אלעזר שטרן: הרגנו – הוא צודק.

אלעזר שטרן: כל ההעדפות האלה ליהודה ושומרון על חשבון הגליל - הוא הרג את הנגב והגליל.

אלעזר שטרן: צודק.

ניסן סלומינסקי: בבקשה, אלעזר.

בצלאל סמוטריץ': אם אעקוץ את אלעזר, תגיד לי להתנצל, ניסן?

בצלאל סמוטריץ': סוגיית הפטור ממכרז שעלתה כאן, וכפי שאמרנו, תידון יותר לפרטים בין הקריאה הראשונה לשנייה ושלישית.

בצלאל סמוטריץ': יש להבין – נאמר פה שנותנים בלי שיקול דעת.

בצלאל סמוטריץ': זה לא שיקול דעת?

בצלאל סמוטריץ': זו בדיוק הנקודה.

בצלאל סמוטריץ': אתם רוצים שיקול דעת שלכם.

בצלאל סמוטריץ': יש פה שיקול דעת מאוד אחראי של הממשלה – השרים וראש הממשלה.

מיכל רוזין: כלפי מי?

בצלאל סמוטריץ': יש פה שיקול דעת מאוד משמעותי של הכנסת.

בצלאל סמוטריץ': זה לא פחות שיקול דעת מוועדת מכרזים נקודתית שמתכנסת אד הוק והחליטה שהפופיק שלה אומר שנכון לתת פטור ממכרז.

בצלאל סמוטריץ': ואמר נכון מנכ"ל משרד החקלאות.

בצלאל סמוטריץ': אין כמעט מכרזים בהתיישבות הכפרית.

בצלאל סמוטריץ': אל תספרו סיפורים.

בצלאל סמוטריץ': אתם יודעים לתת פטור ממכרז.

בצלאל סמוטריץ': בואו כל השוויוניים – העברתם ביום ראשון הזה, עברה החלטת ממשלה על כנפיים של קרמבו.

בצלאל סמוטריץ': נהדר.

בצלאל סמוטריץ': אני בעד.

בצלאל סמוטריץ': גוף נהדר.

בצלאל סמוטריץ': 40 מיליון שקל.

בצלאל סמוטריץ': סיכום בין-משרדי, איגום משאבים.

בצלאל סמוטריץ': איפה הושויון פתאום?

בצלאל סמוטריץ': מה, אין הרבה גופים שמתעסקים בנוער בסיכון?

בצלאל סמוטריץ': לוקחים גוף אחד שעשו לו יחסי ציבור - ואני מאוד בעד.

בצלאל סמוטריץ': העבירו החלטת ממשלה על 40 מילון שקל בלי מכרז, בלי שוויון, בלי מבחני תמיכה שוויוניים.

בצלאל סמוטריץ': פתאום חנן ארליך יכול לאשר את זה.

מרב מיכאלי: אני מבינה שסמוטריץ באלמנט שלו- - -

ניסן סלומינסקי: מרב.

מיכל רוזין: הוא מדבר יותר מרבע שעה.

מיכל רוזין: הוא מדבר.

מיכל רוזין: זה לא הגיוני.

מרב מיכאלי: אדוני, איך אתה מקיים הצבעה, בניגוד למה שאומרת הממלכה - אדוני שכל כך מקפיד לא לעשות דבר בניגוד לדעת הממלכה?

מרב מיכאלי: מה פשר המהפך?

בצלאל סמוטריץ': שיקול הדעת של הממשלה ושל הוועדה כאן ואחר כך של מליאת הכנסת, שאחרי שהיא שוקלת בכובד ראש, כפי שאמרנו, את המאפיינים הייחודיים והצרכים הייחודיים והאילוצים, את הבנייה- -

מיכל רוזין: יו"ר הוועדה, או הצבעה ב-12:15 כפי שקבעת, או שחברי הכנסת מדברים.

מיכל רוזין: אתה לא יכול להגיד 12:15 וממשיך למרוח זמן כדי להביא חברי קואליציה.

מיכל רוזין: תחליט – אני מבקשת מהיועץ המשפטי – או קובעים שעת הצבעה ועוברים מייד להצבעה, או אם הוא מחכה לחברי קואליציה שיהיה לו רוב, תנו לחברי הכנסת לדבר.

בצלאל סמוטריץ': אם הכנסת, שהחליטה לתת פטור ממכרז לשיווק הקרקע במקטע המאוד מסוים הזה בהתיישבות הכפרית ביהודה ושומרון, זה הכי לגיטימי.

בצלאל סמוטריץ': זה ודאי לא גרע מהחלטה מפטור של ועדת המכרזים הגם ששם אתם יושבים – יושבים פקידים.

בצלאל סמוטריץ': פקידים יחליטו על הפטור ממכרז?

בצלאל סמוטריץ': נבחרי הציבור יחליטו על פטור ממכרז.

מיכל רוזין: אנחנו בדקה איחור להצבעה.

יעל כהן-פארן: 12:16.

בצלאל סמוטריץ': עוד משפט אחד.

מיכל רוזין: הוא עושה פיליבאסטר וזה לא תקין.

מיכל רוזין: זה לא בסדר.

מיכל רוזין: גור, תידרש לעניין הזה.

בצלאל סמוטריץ': - - -

מיכל רוזין: או קבעו שעת הצבעה ועומדים בה, או כל מי שבא חדש, יכול לדבר.

בצלאל סמוטריץ': - - - ההחלטה הזו, שמעתי שפוטרים הקצאות עבר מתשלום.

מיכל רוזין: אמיר אוחנה רוצה לומר מה הוא חושב על הסדרה 2, על סיפוח.

מיכל רוזין: זה לא תקין.

מיכל רוזין: לא נותנים לו לדבר.

בצלאל סמוטריץ': מההסדר הספציפי הזה החרגנו את הקצאות העבר.

בצלאל סמוטריץ': זה לא אומר שאי-אפשר אחר כך לגבות כסף, כמו שהיום לא גובים.

בצלאל סמוטריץ': אפשר לעשות את זה בלי החוק הזה, אפשר עם החוק הזה.

מרב מיכאלי: - - -

בצלאל סמוטריץ': - - -

מיכל רוזין: אנחנו באיחור של 2.5 דקות.

מיכל רוזין: פיליבאסטר תעשה במליאה.

מרב מיכאלי: - - -

בצלאל סמוטריץ': - - -

יעל גרמן: אדוני היושב-ראש, לא ייתכן שבצלאל סמוטריץ יתפוס פה את כל זכות הדיבור ולא ייתן לאף אחד לומר דבר.

יעל גרמן: לא יעלה על הדעת הדיון החד-צדדי הזה.

מיכל רוזין: הוא בזמן הצבעה.

מיכל רוזין: לא בזמן דיבור.

מיכל רוזין: סליחה.

מיכל רוזין: זה לא לעניין.

מיכל רוזין: אם הוא מדבר, גם אני רוצה לדבר.

יעל גרמן: אני מבקשת להצביע.

בצלאל סמוטריץ': זה לא בסדר.

בצלאל סמוטריץ': אדוני היושב-ראש, למה אתה לא עומד על זכותי להשלים את דבריי?

מיכל רוזין: אולי תספר לנו לאיזה הסכמות הגיעו בממשלה, בקואליציה, אם כל הפקידות שיושבת פה היא נגד?

מיכל רוזין: הוא לא יכול לסיים בשעת הצבעה.

ניסן סלומינסקי: תני לו לסיים.

בצלאל סמוטריץ': את מפריעה לי מהרגע הראשון שהתחלתי לדבר.

מיכל רוזין: נו, באמת.

מיכל רוזין: אתה מדבר 23 דקות.

בצלאל סמוטריץ': הרבה הפרעות בדרך.

מיכל רוזין: הגיע הזמן שתסיים את דבריך.

מיכל רוזין: ההצבעה היתה צריכה להיות כבר לפני 3.5 דקות.

בצלאל סמוטריץ': לא יכול להיות שאת לא נותנת לי לענות.

מיכל רוזין: אתה יכול לענות בזמן שגם חברי הכנסת האחרים יכולים לענות.

בצלאל סמוטריץ': הואשמתי בכך שאנחנו פוטרים כאן הקצאות עבר מתשלום, כולל בית שלי.

בצלאל סמוטריץ': אני מבקש לסיים להבהיר.

מיכל רוזין: או נעבור להצבעה או כל חברי הכנסת יוכל לדבר בדיון הזה.

בצלאל סמוטריץ': ניסן, אני מבקש להשלים את דבריי.

מיכל רוזין: היו פה מלא דיונים, השלמת את דבריך – מה אכפת לך?

מיכל רוזין: במילא אתה מצביע בניגוד לעמדתם.

מיכל רוזין: מה אתה מסביר אם הם לא תומכים בעמדתך ממילא?

ניסן סלומינסקי: מיכל, די.

ניסן סלומינסקי: תני לו לסיים.

מיכל רוזין: הוא לא מסיים.

מיכל רוזין: היתה צריכה להיות הצבעה ב-12:15.

מיכל רוזין: הוא מסיים – גם אחרים מדברים.

מיכל רוזין: אתה לא יכול לעשות את האפליה הזאת.

מיכל רוזין: יש פה חברי כנסת שהגיעו ולא דיברו.

מיכל רוזין: אם הוא עובר את הזמן, מן הראוי שגם אחרים.

מרב מיכאלי: אדוני, אתה פשוט מוריד את הוועדה הזאת כל כך נמוך.

ניסן סלומינסקי: ממש נמוך.

ניסן סלומינסקי: על זה את מדברת?

ניסן סלומינסקי: לא היית בישיבה ואת באה להצבעה.

מרב מיכאלי: באתי להצבעה כי אמרת שהצבעה ב-12:15.

מרב מיכאלי: כי אתה לא מביא פה אנשים לוועדה.

מרב מיכאלי: אתה לא עומד במה שאתה אומר.

יעל כהן-פארן: חמש דקות עברו.

יוסף ג'בארין: חצי שעה מקשקש.

מיכל רוזין: זה אחרי תשע שעות שדיבר.

מיכל רוזין: אתה דיברת בכל דיון.

מיכל רוזין: הייתי בדיונים.

מיכל רוזין: דיברת בכל הדיונים, אז עכשיו הוא מושך את הזמן כדי שאתה תביא חברי קואליציה.

מיכל רוזין: זה מלוכלך.

יוסף ג'בארין: תכריז על דחיית ההצבעה.

יוסף ג'בארין: מה הבעיה?

בצלאל סמוטריץ': אני רוצה להתייחס.

מיכל רוזין: לא.

מיכל רוזין: תתייחס בקריאה שנייה ושלישית.

מיכל רוזין: היועצים המשפטיים – אתם נותנים לו?

מיכל רוזין: או יש שעת הצבעה, או שכולם יכולים לדבר.

יעל כהן-פארן: מדבר יותר מדי.

בצלאל סמוטריץ': - - -

ניסן סלומינסקי: די, בצלאל.

בצלאל סמוטריץ': טוב, לא אדבר.

אלעזר שטרן: אני מקווה שאתה לא חושב שאנחנו מפגרים, ניסן.

אלעזר שטרן: אנחנו פשוט בזים לכם.

מיכל רוזין: זה כי הבית היהודי הצביע בעד העברות הבוקר בוועדת כספים?

מיכל רוזין: לכן אתם תומכים בהם בחוק הסדרה ב'? כשהיועץ המשפטי לממשלה נגד?

מרב מיכאלי: אדוני, אני מבקשת התייעצות סיעתית לפני הצבעה.

ניסן סלומינסקי: חמש דקות התייעצות סיעתית.

ניסן סלומינסקי: אני מחדש את הישיבה.

ניסן סלומינסקי: אנחנו מצביעים, לקריאה ראשונה - הצעת חוק מעמדן של ההסתדרות הציונית העולמית ושל הסוכנות היהודית לארץ-ישראל (תיקון - ניהול והקצאת הקרקע באזור יהודה והשומרון על ידי החטיבה להתיישבות), התשע"ט-2018.

ניסן סלומינסקי: אני מודיע מה שהסכמנו בהתחלה לבקשת היועץ המשפטי לממשלה, להוריד בקריאה ראשונה מסדר-היום בהגדרה מקרקעין את סעיף 3, שנמצא בעמ' 3 – מקרקעין הטעונים הסדרה, לבקשת היועץ המשפטי לממשלה.

דב חנין: אני מציע לפתוח את הדיון.

מיכל רוזין: פשוט מדהים.

ניסן סלומינסקי: נגוסה, אתה לא יכול להצביע כי נורית הגיעה.

מיכל רוזין: לא ייאמן איך הבית היהודי גורר את הליכוד, מוביל אתכם באף בממשלה הזאת.

מיכל רוזין: אין לתאר.

אלעזר שטרן: זמנים זה לא זמנים, כמות זה לא כמות.

אלעזר שטרן: שיצביע.

אלעזר שטרן: איפה נגוסה?

מיכל רוזין: סמוטריץ מנהל את המדינה במקום נתניהו.

ניסן סלומינסקי: מי בעד הצעת החוק עם התיקון שאמרתי – ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: בעד החוק – 9

ניסן סלומינסקי: נמנעים – אין

ניסן סלומינסקי: בעד – 9.

ניסן סלומינסקי: נגד – 7.

ניסן סלומינסקי: הצעת החוק אושרה על-ידי ועדת החוקה לקריאה ראשונה.

רועי פולקמן: הרביזיה גם שלי.

ניסן סלומינסקי: הם הגישו רביזיה.

ניסן סלומינסקי: היא תהיה בדיוק- -

בצלאל סמוטריץ': לא, לא היום.

ניסן סלומינסקי: אני אודיע מתי תהיה הרביזיה.

ניסן סלומינסקי: אני רוצה לומר שלמרות כל חילוקי הדעות, אני חושב שהעברנו חוק מאוד משמעותי, שמעגן את מה שקיים בפועל וגם את השאיפה להמשך של ההתיישבות הכפרית ביהודה ושומרון בצורה הרבה יותר מסודרת ממה שהיה עד עכשיו.

ניסן סלומינסקי: אני חושב שזה דבר חשוב מאין כמוהו.

ניסן סלומינסקי: תודה רבה, הישיבה נעולה.