הוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי, כנסת 20, פרוטוקול מספר 282, 2018-12-12 09:17

עאידה תומא סלימאן: בוקר טוב ובוקר קשה.

עאידה תומא סלימאן: אני חייבת להגיד כל פעם שאנחנו חושבות שיש לנו הזדמנות לעשות דברים שיש בהם חשיבה ויש בהם תכנון לעתיד יותר טוב המציאות מכה בנו.

עאידה תומא סלימאן: ואתמול המציאות הכתה בנו בצורה הכי קשה על ידי רצח האישה ה-25, אימאן עווד.

עאידה תומא סלימאן: וחשוב לי להזכיר את השם כי לאף אחת מאיתנו לא מגיע להפוך למספר, ואף אחת מאיתנו לא מגיע לה להיות עוד מספר, גופה שסופרים אותה וממשיכים הלאה.

עאידה תומא סלימאן: האישה מספר 25 היא אימאן עווד, צעירה בת 28, יש לה ילדה בת ארבע שנים והיא רק התחתנה לפני כמה חודשים.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שהגיע הזמן לא לעבור לסדר היום כל פעם שיש רצח אישה.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו יצאנו לרחובות לפני כמה ימים, לפני שבועיים, יצאנו לרחובות, שבתנו, צעקנו, אמרנו 24 נשים יותר מדיי, אישה אחת יותר מדיי.

עאידה תומא סלימאן: וכמובן היו הצהרות.

עאידה תומא סלימאן: והיה זעזוע אצל מי שהזדעזע שגילה שיש נשים שנמצאות במקלט, בורחות, מנסות לחוס על חייהן.

עאידה תומא סלימאן: ראש הממשלה בנימין נתניהו, מאז הביקור המפורסם ב-25 בנובמבר במקלט הנשים לא הזיז כלום.

עאידה תומא סלימאן: אני פונה עכשיו ואני אומרת לראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו: 50 מיליון שקל זה גרושים לעומת הכסף ששופכים על כל מיני דברים.

עאידה תומא סלימאן: 50 מיליון שקל זה עלות תכנית שלא עאידה תומא כתבה אותה ולא הנשים המשעממות כתבו אותה, אלא הצוותים המקצועיים של המשרדים השונים.

עאידה תומא סלימאן: הגיע הזמן, אם אתם באמת רוצים לעשות משהו אל תדברו איתנו על רוצים לחשוב מה אפשר לעשות ובודקים מה אפשר לעשות, מקימים ועדה, עד שאמרנו להם שיש ועדה.

עאידה תומא סלימאן: הגיע הזמן לקחת עט ולחתום על הוראה להעביר 40 מיליון שקל היום לתכנית הזו.

עאידה תומא סלימאן: להקדיש את ה-50 מיליון שקל לתכנית הזו.

עאידה תומא סלימאן: אני מבטיחה לכם, בעוד שבוע, כשיעבור חודש ואוכל מבחינה בירוקראטית להעלות שוב את העניין של ועדת חקירה אני מעלה את זה בכנסת שוב.

עאידה תומא סלימאן: ואנחנו נלך במאבק הזה ולא נירגע עד שתהיה לנשים אפשרות להמשיך בחיים שלהן ועד שתהיה אפשרות לנשים לגשת לבקש עזרה ולקבל עזרה.

עאידה תומא סלימאן: ועד שתהיה לנו אפשרות לשבת ברוגע ולדון בדוחות ולדון במאמרים ולנסות לבנות לנו עתיד יותר טוב.

עאידה תומא סלימאן: אימאן עווד נרצחה, ואני מאוד מאוד מקווה, אמרתי את זה בהתחלה, כל פעם שאמרתי 24 נשים נרצחו הייתי עם יד על הלב שלא אגיד 25.

עאידה תומא סלימאן: והיום אני עם שתי הידיים על הלב שלא להמשיך לספור עד סוף השנה עוד נשים.

עאידה תומא סלימאן: אני פותחת את הישיבה שבכל זאת אנחנו - - - אני גם אולי אצטרך לצאת כי ועדת חוקה דנה עכשיו בנושא של מדרג עבירות ההמתה ואנחנו נאבקות שם כדי לנסות לשכנע שרצח על רקע מגדרי אמור להיות אחת מעבירות ההמתה שמגיע עבורן עונש מקסימלי.

עאידה תומא סלימאן: לצערי הרב, לא מקבלים את המונח רצח על רקע מגדרי.

עאידה תומא סלימאן: קשה להסביר או להוכיח שזה היה על רקע מגדרי, ככה נאמר לנו מבחינה משפטית.

עאידה תומא סלימאן: ואני אומרת שיש קבוצה של חברות כנסת ואני איתן שנאבקות על זה.

עאידה תומא סלימאן: ואני מקווה שכולן יאבקו כי כל עוד הרוצחים מסתובבים חופשי או מקבלים עונש קל הרצח ימשיך.

עאידה תומא סלימאן: היום אנחנו במדד המגדר של שוות, המרכז לקידום נשים בזירה הציבורית, ואנחנו בדוח של 2018.

עאידה תומא סלימאן: את האמת היה אמור להיות לנו קצת רוגע כדי לקרוא ולעיין בתוצאות המדהימות שהבאתם לפתחנו ממרכז שוות.

עאידה תומא סלימאן: כל שנה אתן מנערות מחדש את המוסכמות ואת ההבנה השטחית למיקום שלנו בחברה וליכולת שלנו להתקדם.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לתת לפרופסור חנה הרצוג, בבקשה גברתי.

עאידה תומא סלימאן: וכמובן, אני מברכת על זה שפרופסור נעמי חזן, חברת הכנסת לשעבר, נמצאת איתנו.

עאידה תומא סלימאן: בבקשה.

חנה הרצוג: תודה לחברת הכנסת עאידה תומא סלימאן, ראשת הוועדה למעמד האישה ושוויון מגדרי.

חנה הרצוג: היא זאת שפתחה את הבית הזה להיות המקום הקבוע שאנחנו משיקות כל שנה את המדד ומלווה אותנו לאורך כל הדרך.

חנה הרצוג: רציתי לברך גם את חברות וחברי הכנסת אבל לא הגיעו, אבל יש לנו את חברת הכנסת לשעבר, פרופסור נעמי חזן - -

506: כולם בסוף יהפכו לשעבר.

עאידה תומא סלימאן: נכון.

חנה הרצוג: ברכות לכל הנשים שהגיעו הנה: נציגות ארגוני נשים, מתעניינות, פמיניסטיות ושגם לא.

חנה הרצוג: בעולם המדדים שהולך ומתרחב צריך גם לשאול למה צריך מדד מגדרי נפרד ומה הייחוד שלו ומה התרומה.

חנה הרצוג: אני רוצה לעשות את זה בקיצור נמרץ אבל זה חשוב לי גם לאותם אנשים ונשים שמגיעות פעם ראשונה למקום וגם אלה שמלוות אותנו לאורך כל הדרך.

חנה הרצוג: קודם כל מדד המגדר פוּתח ופוֹתח מחויבות להטמעת חשיבה מגדרית כאסטרטגיה כוללת לקידום נשים בחברה האזרחית ובחברה דמוקרטית.

חנה הרצוג: הוא לא עוסק בנשים, הוא עוסק בהסדרים החברתיים שבין גברים לנשים.

חנה הרצוג: ומתוך העמדה הזאת שמגדר זאת לא בעיה של נשים אלא בעיה של חברה יש שלושה עקרונות שמובילים אותנו, ואני אתייחס אליהם בקצרה רבה.

חנה הרצוג: האחד, המדד מרחיב כל שנה ושנה את המימדים שהוא בוחן וגם את האינדיקטורים שבונים את המדד בשביל להכיל יותר ויותר תחומי חיים שעוסקים בהסדרים שקשורים ליחסים בין גברים לנשים.

חנה הרצוג: העיקרון השני שההגיונות הבונים את מימדי החיים הם צריכים להיות מורכבים ולא רק מה שאנחנו נוהגים לדבר – כלכלה, שוק עבודה, אקדמיה.

חנה הרצוג: אלא להיפך, לבוא ולפתח שפה אחרת, מבט אחר, שמכיל תחומי חיים שלא חשבנו עליהם או לא דיברנו עליהם ולא חשבנו דרכם.

חנה הרצוג: ובמדד הזה יש לנו למשל את מושג העבודה.

חנה הרצוג: אנחנו מגדירים את מושג העבודה מחדש.

חנה הרצוג: יש עולם שלם שלא נכלל במשק הלאומי שלנו מכוון שהוא לא מוגדר כעבודה.

חנה הרצוג: אנחנו מדברות על עבודה שקופה, זאת שנעשית בבית או במקומות העבודה, ויהיו לנו את חלק מהנתונים.

חנה הרצוג: אז מהבחינה הזאת אנחנו לא עוסקות בשוק העבודה.

חנה הרצוג: אנחנו עוסקים בהגדרה מחודשת של העבודה.

חנה הרצוג: וכך גם בייצוג – אנחנו מדברים על עוצמה, ואנחנו מדברים לא רק על ייצוג פוליטי, אנחנו מדברים על ייצוג של נשים בכל הצמתים של קבלת החלטות, אם זה בכלכלה, אם זה אקדמיה, אם זה התרבות.

חנה הרצוג: והעיקרון השלישי שהוא מאוד חשוב לנו זה שאנחנו לא עובדות רק על ההבחנה הבינארית, הדואלית הזאת, גברים לעומת נשים, אלא אנחנו עוסקות בהצטלביות.

חנה הרצוג: מה שבאנגלית אומרים intersectionality, אנחנו מחפשים תרגום למילה הזאת.

חנה הרצוג: אנחנו עושים את הצימותים שבין מיקומי שוליים שונים של החברה, ולכן המדד שלנו עוסק גם בנשים בפריפריה, גם נשים בחברה הערבית, גם נשים בחברה החרדית.

חנה הרצוג: ואנחנו מקוות בעמדה הזאת שאנחנו מרחיבות כל הזמן לאסוף עוד ועוד מיקומים מצטלבים כאלה שמשפיעים על מעמדן של הנשים.

חנה הרצוג: לכן מהבחינה הזאת למדד המגדר, שאלה שפתחתי, יש יתרון עצום ותרומה חדשה מכוון שהוא פורס תמונה מאוד רחבה ומעמיקה, מייצר שפה אחרת, חדשה, שמכלילה את ניסיון הנשים ומשנה את האופי ודורשת שינוי של אופי המחשבה על מדיניות וקידום לשינוי חברתי.

חנה הרצוג: אז מול מדד הדמוקרטיה שלא מזמן פורסם, שמבוסס על סקר ואומר לנו ממצא מאוד מעניין שגברים ונשים אין ביניהם הבדלים בשאלות שנוגעות לדמוקרטיה בישראל ולשביעות הרצון.

חנה הרצוג: המדד שלנו מספר סיפור אחר.

חנה הרצוג: הוא נותן תמונת מצב אמיתית, מה קורה בשטח, מה קורה לנשים וגברים בתחומי החיים השונים.

חנה הרצוג: אז הממצא הבולט ביותר והמדאיג ביותר זה שלא חל שיפור בפער המגדרי בישראל במרבית תחומי החיים.

חנה הרצוג: וכבר כולן מכירות אותי אז אני אגיד את זה עוד פעם – אנחנו יודעים שנשים מתקדמות, נשים בעלות השכלה, רוכשות השכלה, בחלק מהתחומים אפילו משכילות יותר מגברים.

חנה הרצוג: אבל יש לנו תופעה שהרצפה עולה, כלומר, הנשים נכנסות, התקרה נוסקת והפער נשאר קבוע.

חנה הרצוג: אין מדיניות לצמצום פערים, וזאת שאלה שאנחנו רוצים לשים על סדר היום.

חנה הרצוג: המדד מבקש להרחיב את מושג הביטחון.

חנה הרצוג: וכשכתבתי את הדברים זה היה לפני אתמול בערב כשהגיעה הידיעה המכאיבה.

חנה הרצוג: ומושג הביטחון מבחינתנו הוא עיסוק בשוק העבודה שהוא שוק עבודה מעורער והוא שוק עבודה ממוגדר ואין שיפור בביטחון הכלכלי והתעסוקתי בישראל.

חנה הרצוג: שליש מהשכירים במשק אינם נהנים מהביטחון התעסוקתי לאורך זמן.

חנה הרצוג: ד"ר הגר צמרת - - - מספרים, אני רק מעלה על פני השטח את הנקודות המרכזיות שצריך להסתכל עליהן.

חנה הרצוג: נשים נכנסות היום יותר לשוק העבודה, הן עובדות, אבל מרוויחות פחות מהגברים.

חנה הרצוג: המנגנונים להבטחת ביטחון כלכלי בהווה וגם עם הפרישה הם לא שוויוניים.

חנה הרצוג: יש פער מגדרי, לא סוגרים את הפערים בהיקף של עוני, לא בהבטחת הכנסה, לא בשיעורי פנסיה.

חנה הרצוג: לזה מצטרפת גם תחושה מאוד חזקה שאנחנו עכשיו דיברנו עליה בהתחלה דרך דבריה של חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן, יש לנו העדר ביטחון ותחושה של סיכון ופגיעות בתחומי חיים אחרים, שגם שם הפער לא מצטמצם.

חנה הרצוג: תחושת הביטחון של גברים לעומת הנשים, בהליכה ברחוב, קיים פער, היא לא מצטמצמת.

חנה הרצוג: ומה שלצערנו לא יורד מהכותרות זה האלימות כלפי נשים.

חנה הרצוג: על זה יש לנו נתונים.

חנה הרצוג: מה משתמע מכל הדברים שאמרתי, כי הזמן הוא קצר – נדרש שינוי של מבנה העומק.

חנה הרצוג: בחינה ביקורתית של ההגיונות הכלכליים, הפוליטיים, התרבותיים, שמכוננים את אי השוויון וחשיבה אסטרטגית חדשה לשינוי, ממבט מגדרי.

חנה הרצוג: מכאן הקריאה שלנו, כל שנה, וגם השנה, לנבחרי הציבור, לא רק, אבל אנחנו יושבים בבית הזה אז הפנייה היא לנבחרי הציבור, קחו אחריות, פתחו ופתחו מדיניות רגישת מגדר שתתרום לשוויון מגדרי שכן זה לא אינטרס של נשים בלבד אלא זה אינטרס של כל חברה מתוקנת, צודקת ודמוקרטית.

חנה הרצוג: תודה.

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה.

עאידה תומא סלימאן: אני מנסה לא להיות צינית היום, ממש מנסה בכוח לא להיות צינית כשאת אומרת שאין מדיניות ברורה ואני פונה למקבלי ההחלטות.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שלצערי הרב אני אפילו טוענת שיש מדיניות, אבל היא לא בכיוון שאת מדברת עליו.

עאידה תומא סלימאן: יש מדיניות שיש בה נסיגה רצינית מאוד.

עאידה תומא סלימאן: ואם נהיה בעוד שנתיים-שלוש ונבדוק את המדד אני מפחדת להגיד שיכול להיות שתהיה נסיגה אפילו והמדד יראה שהפערים הולכים וגדלים.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו רואים מה קורה בימים האלה בכל מיני נושאים של הדרה ושל הפרדה וכו'.

עאידה תומא סלימאן: ד"ר הגר צמרת, בבקשה גברתי.

הגר צמרת: באמת המדד כל כך עשיר, אני בעיקר רוצה להציג את הנתונים אחרי ההקדמה של פרופ' חנה הרצוג.

הגר צמרת: אז המדד כולל 13 מימדים השנה, בשנת 2018, עם 78 אינדיקטורים.

הגר צמרת: כאשר בעצם כשאני אומרת 78 אינדיקטורים זה 78 סדרות שכל אחת מהן זה ממקור נתונים אחר.

הגר צמרת: אז לכן מדובר על פריסה עצומה.

הגר צמרת: אני אעבור עכשיו על מה החידושים שהכנסנו השנה.

הגר צמרת: אז הוספנו מימד חדש, מימד החברה החרדית, ששוב העניין של ההסתכלות שלנו על intersectionality, הצטלבותיות.

הגר צמרת: המדד הזה כולל פערים בהשתתפות בשוק העבודה בין חרדיות לחרדים, בשכר החודשי, בשכר לשעת עבודה ובהשכלה.

הגר צמרת: חידוש נוסף זה הכנסה ממוצעת מפנסיה, הוספנו את זה למימד של העוני.

הגר צמרת: אחרי זה אני אציג את הנתונים, אני כרגע מציגה את החידושים.

הגר צמרת: הכנסנו במימד של הזמן עובדות ועובדים מעל 50 שעות בשבוע – בהקשר של שוק עבודה מעורער, העניין של הקושי בתפיסה של איזה סוגי עבודה, אנחנו גם ניכנס לזה תיכף בנתונים.

הגר צמרת: בתחום של תרבות ותקשורת יש לנו נתונים חדשים של בימאיות ובימאים בסרטים שהוגשו לפרס אופיר.

עאידה תומא סלימאן: מה זאת אומרת?

הגר צמרת: זה נתונים של דוקטורנטית שכאן נמצאת איתנו, ליאור אלפנט, שחוקרת את העולם הזה - -

עאידה תומא סלימאן: אני רק רוצה להבין – הוספתם את הנתונים בקשר להכנסות ולשעות עבודה.

הגר צמרת: לא, זה מספר הבימאים ומספר הבימאיות בסרטים שהוגשו למוסד הזה של פרס אופיר.

עאידה תומא סלימאן: אה, לבדוק כמה בימאים וכמה בימאיות.

הגר צמרת: כן, ושאנחנו רואים שזה באמת מאוד מוטה.

הגר צמרת: כמובן, כמו כל תחום שאנחנו יוזמות לבדוק.

הגר צמרת: במימד העוצמה שאצלנו כולל גם עוצמה פוליטית וגם עוצמה כלכלית הוספנו מדידה של האם יש שינוי.

הגר צמרת: אנחנו תמיד עוקבות אחר מספר המנכ"ליות והמנכ"לים בכלל במשק ועכשיו יש לנו גם נתון מהשנים האחרונות כמה ממונים מנכ"לים.

הגר צמרת: האם באמת יש את השינוי, זה בדיוק מה שאמרת, וכמובן שהתמונה לא נראית מבטיחה.

הגר צמרת: אז בואו נתחיל וניכנס לנתונים עצמם.

הגר צמרת: הנתון שנמדד בכל מדדי המגדר בעולם ובישראל תמיד זה בעצם הפער המגדרי בשכר החודשי והשנה אנחנו רואים בו אכן גידול.

הגר צמרת: זה בדיוק מה שבאמת, פשוט הפתיחה שלך הייתה כל כך מתאימה – אנחנו בעצם רואים גידול מזה שנים ארוכות בפער הזה, מ-34% ל-35%.

הגר צמרת: הפער בשכר החודשי הממוצע בין נשים עלה.

הגר צמרת: שיעור ההשתתפות בכוח העבודה האזרחי גם מוצג כאן ואנחנו רואים שיש - - - זה כפי שהיה בהצגה של פרופ' הרצוג, התמונה הזאת שאנחנו מראות תמיד, תמיד הפער נשמר.

הגר צמרת: אפשר לראות למטה בשכר החודשי הממוצע מה שאמרתי את העניין שממש רואים כבר איזשהו סוג של גידול בפערים.

הגר צמרת: והקו של השכר הממוצע ב-2016 של נשים היה 7,633 שקלים ושל גברים 11,663.

הגר צמרת: במימד העוצמה הכלכלית והפוליטית, מספר המנכ"לים והמנכ"ליות, שימו לב, הפערים עצומים.

הגר צמרת: לכן גם ההסתכלות שלנו על הבימאים ובימאיות, זה משהו שאנחנו תמיד רואות, אנחנו קוראות לזה סגרגציה אנכית – ככל שהתפקיד יותר יוקרתי, השכר יותר גבוה וכו', הפער בעצם גדל.

הגר צמרת: אז פה זה התבוננות על המנכ"ליות.

הגר צמרת: אנחנו רואים שבאמת הפער הוא עצום וגם ממש לא משתפר.

הגר צמרת: איך אנחנו יודעות שזה לא משתפר?

הגר צמרת: הנה מינוי מנכ"לים חדשים בחברות בורסאיות - - - חדשה שהכנסנו.

הגר צמרת: שימו לב - -

עאידה תומא סלימאן: אני יכולה לשאול – בדרך כלל המנכ"ליות זה חוזים אישיים?

הגר צמרת: כן, כי זה בכלל החברות - -

עאידה תומא סלימאן: כי רק זה מסביר את הפער העצום הזה.

הגר צמרת: כן.

הגר צמרת: ועכשיו בדקנו מינוי מנכ"לים חדשים בחברות בורסאיות מ-2014 ל-2018 וב-2018 רואים כמה מונו – 50 גברים ו-3 נשים.

הגר צמרת: זאת אומרת, בדיוק העניין של הכיוון, האם אנחנו בנסיגה או ב- - - השאלה היא רק אם אנחנו בהקפאה או בנסיגה, לא מבחינת התקדמות.

הגר צמרת: חברות כנסת, זה הנתון היחיד המעודד, שימו לב בצד את השרים והשרות - -

עאידה תומא סלימאן: ובכל זאת צריך להיזהר איתו כי ללא החילופין הבלתי פוסקים בקדנציה הזו לא היה מספר הנשים מגיע לזה.

עאידה תומא סלימאן: הן לא היו ממוקמות מלכתחילה במקום שהן ייכנסו לכנסת.

הגר צמרת: אוקיי.

הגר צמרת: יש לנו את מספר השרים והשרות שזה 19 שרים ו-3 שרות.

עאידה תומא סלימאן: אני מתנצלת, אני חייבת לרוץ לחוקה.

עאידה תומא סלימאן: אני אחזור.

עאידה תומא סלימאן: (היו"ר מירב בן ארי)

הגר צמרת: במימד העוני והביטחון הכלכלי אז אנחנו עוקבות אחרי מספר מקבלות ומקבלי הבטחת הכנסה.

הגר צמרת: אנחנו רואים שיש ירידה במספר בכלל בגלל שינויים במדיניות הכללית של צמצום מדיניות הרווחה.

הגר צמרת: והנתון החדש שלנו שהכנסנו השנה זה הכנסה ממוצעת מפנסיה, שזה בעצם בחינה רק של משקי בית שבהם זאת ההכנסה היחידה.

הגר צמרת: ואנחנו רואים שפנסיה של גברים היא כמובן יותר גבוהה מפנסיה של נשים.

הגר צמרת: ואנחנו מצפות שגם בתחום הזה יהיה גידול באי שוויון כי מי שקשיש היום בעצם מייצג הסדרים ישנים יותר שאנחנו לא רואות שהם השתפרו, לפחות לפי התחזית שלנו.

הגר צמרת: בנושא של שוק עבודה מעורער – יש לנו נתון שבעינינו הוא חשוב מאין כמוהו, נתון של כמה שכירים ושכירות לא מקבלים 12 משכורות בשנה, 12 תלושים.

הגר צמרת: זה נתון מאוד חשוב כי הוא מבטא את חוסר היציבות בשוק העבודה.

הגר צמרת: שימו לב למספר: כמעט 36% מהנשים לא מקבלות 12 תלושים.

הגר צמרת: זה למעלה משליש.

הגר צמרת: אז כשאנחנו חושבים על אבטלה שהיא 4%, מה זה אומר לנו אם בעצם יש לנו לפחות חלק מהשנה בוודאות נשים שהן מובטלות במובן שהן לא מקבלות תלוש.

הגר צמרת: ושימו לב שגם גברים, 29%, גם אחוז דיי גבוה, אבל כמובן שנשים יותר.

הגר צמרת: שוב, שוק עבודה מעורער, נתון חשוב מאין כמוהו, שיעור השכירות והשכירים שהשכר שלהם לא עולה על שכר מינימום.

הגר צמרת: שימו לב שגם שכרן של שליש מהנשים לא עולה על שכר המינימום, ורק 18% מהגברים.

הגר צמרת: מדובר בעצם על תעסוקה מסוג מאוד מסוים.

הגר צמרת: מספר העובדות בעלות יותר ממשרה אחת – תחשבו שאנחנו בעצם מדברים על נשים שלא מקבלות 12 תלושים, מקבלות שכר נמוך פחות משכר מינימום וגם יש להן עדיין יותר ממשרה אחת.

הגר צמרת: מדובר בעומס כמעט בלתי אפשרי.

הגר צמרת: כמובן שיש יותר נשים מגברים כאלה, זה 162,000 נשים.

הגר צמרת: מספר העובדים והעובדות במשרה חלקית – אז גם זה שוב, זו בדיוק אותה תמונה מכל מיני זוויות אחרות על סדר גודל של כשליש עד 40% מהנשים שעובדות בתנאים מאוד מעורערים.

הגר צמרת: וזה גם תחום שאנחנו משוות אותו ברמה הבינלאומית.

הגר צמרת: התעסוקה המעורערת באיחוד האירופי בשנת 2017 זה ממש אותם מימדים כמו שלנו.

הגר צמרת: מי שעובד מעט שעות בשכר נמוך וביטחון תעסוקתי נמוך אז באיחוד האירופי – אצלנו אנחנו מדברות על סדר גודל של בין שליש, 40%-33% מהנשים ובאיחוד האירופי הנשים שבמצב הזה הן סדר גודל של 27% והגברים 15% באיחוד האירופי - -

מירב בן ארי: בגלל קוצר הזמן ויש פה הרבה דוברים אז בואי תתקדמי רק לדברים שיותר רלוונטיים כאן.

מירב בן ארי: יש דברים פשוט שרואים וברורים.

הגר צמרת: אוקיי.

הגר צמרת: סגרגציה בהשכלה ובתעסוקה – זה העניין של החלוקה למקצועות, משהו שאנחנו עוקבות אחריו מדיי שנה, באיזה מקצועות נשים וגברים עובדים.

הגר צמרת: הדבר המעניין שאנחנו תמיד מראות בתחום הזה זה שבהשכלה אנחנו יורדים בסגרגציה.

הגר צמרת: כלומר, המצב שלנו משתפר, נשים הולכות ולומדות יותר תחומים של הנדסה ומתמטיקה.

הגר צמרת: יש לנו למטה שם את ההשוואה בין זה לזה.

הגר צמרת: ולעומת זאת, כשאנחנו מסתכלים בשוק העבודה המצב משתנה בקצב הרבה יותר איטי.

הגר צמרת: נניח שיש לנו בעלי משלח יד בתחום של ההנדסה זה 77% גברים ו-23% נשים.

הגר צמרת: בצד השני יש לנו את המטפלות ואת המורות, שכמובן מדובר במקצוע שהוא ברובו נשי.

הגר צמרת: הנושא של זמן – עבודה, משפחה וזמן.

הגר צמרת: העובדים מעל 50 שעות בשבוע, כאשר אנחנו מדברים על עובדים בשכר, וזה חשוב להדגיש, אנחנו מתייחסות גם לעובדים בכלל, גם בבית.

הגר צמרת: העניין של עבודה בישראל בהשוואה למדינות ה-OECD הוא יותר בעייתי בגלל שבישראל זו המדינה עם מספר הילדים הגבוה ביותר ממדינות ה-OECD אז זה אומר שהלחץ ושעות העבודה האחרות הן עצומות.

הגר צמרת: ולכן כשאנחנו מקבלים את הנתונים שישראל בערך במקום השישי נראה לי, זה בדיוק פורסם אתמול, במדינות ה-OECD בשעות עבודה בכלל, השאלה היא באמת - - - העומס הוא באמת בלתי אפשרי.

הגר צמרת: נושא של העבודות השקופות שזה המדידה והבחינה של שעות העבודה שהן גם בבית וגם בשכר.

הגר צמרת: זה מחקר שנערך במרכז שוות.

הגר צמרת: אנחנו רואים שפה כשאנחנו בודקים סך הכל את מספר שעות העבודה שנשים עובדות אז הוא יותר גבוה משעות העבודה שגברים עובדים אם אנחנו כוללים גם את העבודה בבית.

הגר צמרת: אז 82 שעות בשבוע נשים עובדות וגברים בערך 78 שעות בשבוע, ואנחנו רואים פה את החלוקה ביניהם.

הגר צמרת: יש לנו כמובן גם התייחסות לאלימות בהקשר של הפתיחה המזעזעת של הישיבה ושל היום הזה.

הגר צמרת: קיים מחסור חמור באיסוף ופרסום שיטתי בנושא של אלימות, זה הדבר שאנחנו מהכובע שלנו, של עוקבות אחרי הנתונים, רוצות באמת לקרוא כאן, שזה עניין מאוד משמעותי שצריך לעקוב אחריו בצורה אחרת, גם בהקשר של המידע.

הגר צמרת: מימד החברה הערבית – יש לנו פה את העניין של העלייה.

הגר צמרת: ההשכלה של נשים בחברה הערבית יותר גבוהה מאשר של גברים.

הגר צמרת: אנחנו רואים את זה גם ב-15-13 שנות לימוד בחברה הערבית וגם 16 ומעלה.

הגר צמרת: כאשר אנחנו משווים את המצב, זו בעצם תמונת מראה של כל החברה - -

מירב בן ארי: דווקא על החד הוריות שהכי מעניין אותי התקדמת.

הגר צמרת: כן.

הגר צמרת: השכר החודשי הממוצע - -

מירב בן ארי: מדהים.

מירב בן ארי: עשיתי עכשיו חישוב כדי לבדוק וזה מדהים, זה עדיין 90% נשים עובדות - - - דווקא את הנקודה שהכי מעניינת אותי התקדמת לי עליה.

מירב בן ארי: עשיתי פה חישוב.

הגר צמרת: בגלל החידושים.

הגר צמרת: זה - -

מירב בן ארי: בסוף החודש אני גם פותחת כאן את השדולה של המשפחות החד הוריות.

מירב בן ארי: ואני רואה הרבה הרבה גברים קפצו, ואמרתי להם, תשמעו אני חייבת נתונים, אז הנה, עשית לי סדר.

מירב בן ארי: 90% נשים עומדות בראש משפחות חד הוריות.

מירב בן ארי: 11% גברים, זה עלייה של אחוז.

הגר צמרת: ב-2016 152,000 נשים בראש משפחה חד הוריות ו-20,000 גברים.

הגר צמרת: נחזור למימד של החברה הערבית.

הגר צמרת: ששוב אנחנו אומרים, זו תמונת הראי.

הגר צמרת: בעצם נשים משכילות יותר, ראינו את זה גם - - - לאיזה מקצועות הן הולכות, הן קידמו מאוד והגדילו את לימודי הנדסה ותכנות וכו'.

הגר צמרת: זה בכלל החברה הישראלית וספציפית בחברה הערבית אנחנו רואים שבאמת נשים יותר משכילות והשכר שלהן יותר נמוך.

הגר צמרת: שימו לב, הממוצע של נשים ערביות בישראל זה 5004 ₪ ושל גברים ערבים 7384 ₪.

הגר צמרת: ומצד שמאל אנחנו רואים את השכר החודשי בחברה הכללית של נשים, 7633.

הגר צמרת: כלומר, השכר הממוצע של נשים בחברה הישראלית הוא יותר גבוה משל גברים בחברה הערבית.

הגר צמרת: יש לנו את ההשוואה בפריפריה.

הגר צמרת: שימו לב שבפריפריה השכר הממוצע של נשים הוא 4400 ₪.

הגר צמרת: זה יותר נמוך מהשכר הממוצע של נשים ערביות בגלל שנשים ערביות שמשתתפות בשוק העבודה הן - -

מירב בן ארי: אז זה נשים ערביות שגרות במרכז כנראה?

הגר צמרת: נשים ערביות משתתפות בשיעורים נמוכים, וזה רק הנשים המשכילות.

הגר צמרת: לכן השכר שלהן יותר גבוה.

הגר צמרת: בפריפריה שיעור ההשתתפות יותר גבוה.

הגר צמרת: המימד של החברה החרדית – גם פה אנחנו כמובן רואים שנשים חרדיות, לא הצגתי את זה פה, אבל יש לנו את הנתונים שהן יותר משכילות והן גם משתתפות הרבה יותר.

הגר צמרת: שיעור ההשתתפות של נשים חרדיות בשוק העבודה זה 77% לעומת 55% מהגברים החרדים.

הגר צמרת: ועדיין ההכנסה הממוצעת של גברים חרדים גבוהה יותר מההכנסה הממוצעת של נשים חרדיות.

מירב בן ארי: מעניין.

הגר צמרת: מימד התרבות והתקשורת, מה שעאידה התעניינה בו קודם, זה הנתון שהוספנו, הבימאיות ובימאים של סרטים שרשמו לפרס אופיר.

הגר צמרת: אז יש לנו כאן את החלוקה בין סרטים דוקומנטריים ל- - - בכל מקרה, יש הרבה יותר סרטים של בימאים גברים.

הגר צמרת: וכמובן המעקב שלנו אחרי - -

מירב בן ארי: אה, עשית את המצעד השנתי של גלגל"צ היום?

מירב בן ארי: כי זה כבר היה בעיתון, ראינו שהמצב שם - -

הגר צמרת: אנחנו מפרסמות את זה כל שנה, אנחנו הכנסנו את זה.

מירב בן ארי: יפה.

הגר צמרת: כי זה בדיוק העניין – בעצם כל מקום שאנחנו מאירות ובוחנות אנחנו רואות את התוצאה.

הגר צמרת: ובאמת כאן יש לנו שתי תוצאות כלליות של כלל המדד – מצד ימין אפשר לראות באיזה מקומות מידת האי שוויון הכי גדולה – המקום שבו אי השוויון הכי גדול זה במימד העוצמה.

הגר צמרת: כלומר, בעצם במי ששולט ומנהיג בחברה.

הגר צמרת: זה בא גם בעניין הפוליטי וגם בעניין של מנכ"לים, פרופסורים, מי שנמצא בטופ של הפירמידה.

הגר צמרת: שם יש את האי שוויון הכי גדול.

הגר צמרת: ואנחנו פשוט הפרדנו את זה לשני צדדים כי בצד שמאל יש לנו את ה-intersectionality.

הגר צמרת: אנחנו רואים שבהצטלבותיות גם בחברה החרדית יש אי שוויון גבוה ביותר, וגם בחברה ערבית.

הגר צמרת: זו התוצאה הסופית של המדד שלנו שאותו קיבלנו בשנת 2004 לרמה של 100% ורצינו לבדוק את כיוון ההתפתחות.

הגר צמרת: אז אנחנו מצביעות במהלך 12 נקודות המדידה שמדדנו על איזשהו סוג של צמצום של סך אי השוויון.

הגר צמרת: כאשר כשאנחנו בוחנות ממה הוא נובע אז אחד המקורות של צמצום האי שוויון הוא גם במימד העוצמה.

הגר צמרת: אמנם אי השוויון שם הוא הכי גבוה אבל גם, דווקא בגלל זה, הוא מצטמצם.

הגר צמרת: ובעניין של חברות הכנסת, גם המנכ"ליות יש שיפור.

הגר צמרת: ובסך הכל בתחום של שוק העבודה והמבנה, כפי שהציגה פרופ' הרצוג קודם, אנחנו מצפות אפילו לגידול באי שוויון.

מירב בן ארי: למה אין שינוי בשנים האחרונות, הייתה ירידה ואז בשנים האחרונות זה לא זז?

הגר צמרת: זה באמת נכון.

הגר צמרת: אני בדקתי את זה כמה פעמים.

הגר צמרת: זה נובע הרבה מהדברים הפוליטיים.

הגר צמרת: כשיהיו לנו בחירות אני מניחה שזה ישתנה - -

חנה הרצוג: וגם ממדיניות הרווחה.

חנה הרצוג: ההפרטה משתוללת כשנשים הן הסובלות העיקריות.

מירב בן ארי: הבנתי.

מירב בן ארי: תודה רבה.

מירב בן ארי: פרופ' נעמי חזן.

506: תודה רבה גברתי היושבת ראש.

506: אני דווקא רוצה לעשות את החיבור בכמה מילים בין הנתונים האלה לבין מה שקורה בחוץ.

506: כי ממש בעוד כמה דקות יעצרו במדינות ישראל שוב גברים ונשים לעמוד 25 דקות בדומייה בשל עוד רצח של נשים.

506: ופה אנחנו כביכול מציגות נתונים יבשים על פער מגדרי מתמשך מובנה.

506: מה הקשר בין שני הדברים?

506: החיבור הוא חיבור ברור וחשוב.

506: אי שוויון מובנה כפי שהוא מוצג כאן, חוסר שוויון מתמשך זה הבסיס לאפליית נשים, להדרת נשים, לאלימות כלפי נשים, לביזוי נשים, לזלזול בכבוד האישה ובסופו של יום גם לאלימות כלפי נשים.

506: ולכן אין עולם של מחקר ועולם אמיתי, יש מצב שמזין את היום-יום לפעמים בצורות מחרידות לחלוטין.

506: זה הקישור הראשון.

506: הקישור השני הוא דיי ברור.

506: אנחנו יושבים ויושבות כאן היום בבית המחוקקים.

506: וחשוב מאוד לראות איך מתרגמים את הזעם הגואה למדיניות מושכלת וקונסטרוקטיבית שתמגר את הבסיס לתופעות שאנחנו עדים להן היום.

506: ועבודת התרגום הזו לשינוי היא העבודה, אני מאמינה, גם של בית המחוקקים.

506: הנקודה השלישית – אני מודה, אני מאוד מזדהה עם דברי הפתיחה של חברתי היושבת ראש הקבועה, חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן.

506: אני כבר שבועיים לא ישנה טוב כי כל פעם שאני פותחת את הרדיו, כל פעם שאני יוצאת לרחוב, כל פעם שאני משתתפת בהפגנה אני בעצם מביעה שילוב של תסכול וזעם.

506: וזה יוצא מהלב, אבל הראש אומר שהתשובה היא בשינוי שיטתי, מושכל, של היסודות של האפליה המתמשכת.

506: ולכן מילה שאני אומרת לעצמי כל היום וכל יום עכשיו בתקופה האחרונה לצערי, אבל אני רוצה גם לחלוק איתכם – זעם זה לא מדיניות.

506: הוא גם מדריך רע מאוד למדיניות.

506: זעם צריך להביע, אבל אם רוצים לשנות צריך להתייחס לאי שוויון המובנה ולצמצם את הפערים כדי לא לאפשר לתופעות הללו להמשיך - - - תודה גברתי.

מירב בן ארי: תודה רבה.

מירב בן ארי: סאוסאן תומא, מעמותת נשים נגד אלימות.

סאוסאן תומא שוקחה: שלום לך גברתי, שלום לכל הנוכחות.

סאוסאן תומא שוקחה: רציתי רק להתייחס לכמה דברים שדיברנו עליהם בנושא המדד בקשר לחברה הערבית.

סאוסאן תומא שוקחה: אני חושבת שכל המדיניות שדיברנו עליה, על אפליה, על הפער שנמצא, אני חושבת שזה מוכפל בחברה הערבית וזה מוצג בנתונים שמולנו.

סאוסאן תומא שוקחה: למרות שיש עלייה בנושא של השתתפות נשים אקדמיות, נשים משכילות יותר, גם בכל התארים, תואר ראשון, תואר שני ותואר שלישי.

סאוסאן תומא שוקחה: הן מגיעות והן נהיות גם באחוזים גבוהים מהגברים בחברה הערבית, אבל אנחנו רואות שאחוז השתתפותן בשוק העבודה הוא ממש נמוך, נמוך מאוד, וזה כן על רקע מדיניות של הממשלה שאין פתרונות.

סאוסאן תומא שוקחה: אין אזורי תעשייה שהם בחברה הערבית.

סאוסאן תומא שוקחה: עד היום יש רק אזור תעשייה אחד שהוא משותף לכפר קאסם ולכפר ליד, לב הארץ.

סאוסאן תומא שוקחה: חוץ מזה, אין אזורי תעשייה בישובים ערבים.

סאוסאן תומא שוקחה: למרות שיש תכנית של תחבורה ציבורית שהיא ממש טובה, אבל זה לא הפתרון.

סאוסאן תומא שוקחה: הפתרון להביא מקומות עבודה ליישובים ערבים, לתת להם להתפתח ולא להוציא את האנשים והנשים מהיישובים שלהם למקום העבודה במרכז.

סאוסאן תומא שוקחה: כי המדינה היא לא המרכז, המדינה גם בפריפריות.

סאוסאן תומא שוקחה: זה אחד הדברים שרציתי להגיד.

סאוסאן תומא שוקחה: שנית, בבחירות האחרונות שראינו שיש עלייה גם בייצוג נשים בבחירות וייצוג נשים מבחינת חברות מועצה זה לא מספיק.

סאוסאן תומא שוקחה: למרות שיש חוק לעודד לייצוג נשים בבחירות ולעודד לייצוג נשים להיות מועמדות ברשימות ולתת להן 15% מהתקציב.

סאוסאן תומא שוקחה: זה לא עבד בחברה הערבית כי המועמדים הם לא מהמפלגות כולם, הם רשימות של משפחות וחמולות, ומבחינתם תקציב המדינה הוא לא כל כך משמעותי.

סאוסאן תומא שוקחה: זה אחד.

סאוסאן תומא שוקחה: שנית, כי במועצה המקומית לפעמים למפלגות והרשימות יש רק נציג אחד, ולא כולם מעוניינים שאישה תהיה בראש הרשימה.

סאוסאן תומא שוקחה: ועם זאת, ראינו שיש שוני בחברה שיש 13 נשים שהיו בראש הרשימות וזה גם נתן עלייה בייצוג נשים במועצות המקומיות.

סאוסאן תומא שוקחה: אני מקווה שזה ישפר, יחלחל וייתן תכניות לתעסוקת נשים, לייצוג נשים, למניעת אלימות נגד נשים ולתת עוד תכניות.

סאוסאן תומא שוקחה: אבל זה גם עוד תקציבים מגדריים ועוד תקציבים שהם בראייה מגדרית.

סאוסאן תומא שוקחה: תודה לכן.

סאוסאן תומא שוקחה: (היו"ר עאידה תומא סלימאן)

עאידה תומא סלימאן: תודה סאוסאן.

עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת מכולן, עכשיו השעה 10:00 וב-10:00 כל הנשים אמורות לשבות.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו בגלל הדיון יכול להיות שלא נוכל ולפעמים עדיף להמשיך במלאכה, אבל אני רוצה שנעמוד דקה דומייה לזכרן של הנשים ולהתאחד עם כל הנשים שיוצאות עכשיו ממקומות העבודה.

עאידה תומא סלימאן: בדיוק עכשיו, אני מאוד מקווה, שכולם משביתים את העבודה ויוצאים לרחבות, לכניסה של המשרדים, ושובתים למען הנשים שנרצחו מתחילת השנה ולמען הנשים שנרצחו בכלל במדינה.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לתת לד"ר אלה שטראוס, ממשרד המדע והטכנולוגיה, בבקשה גברתי.

אלה שטראוס: בוקר טוב.

אלה שטראוס: אני גאה לומר שמשרד המדע מנסה ותורם לנושא של קידום שוויון מגדרי והוגנות מגדרית.

אלה שטראוס: אנחנו עושים את זה באמצעות הכלים שעומדים לרשות המשרד שזה פרסום קולות קוראים למימון מחקרים ומרכזי ידע בנושאים של פיתוח מדיניות לקידום שוויון מגדרי.

אלה שטראוס: גם קיים מרכז ידע שהוקם.

אלה שטראוס: זאת השנה השלישית לפעולתו ובו חברות הדס, חנה הרצוג ונעמי חזן וגם הגר צמרת.

אלה שטראוס: שמנסה ליצור איזה נקודה של contact point לכל מי שיידרש לו סיוע בנושא של קידום שוויון מגדרי.

אלה שטראוס: השתתפנו בישיבות שעושות מעקב אחרי התקדמות מרכז הידע, וראוי לציין שהם עובדים בצורה טובה ויפה וגם מתקדמים יפה.

אלה שטראוס: כשיסתיים המימון למרכז הידע נעשה איזושהי חשיבה כדי לראות איך אפשר ברמה הלאומית לשמר את מרכז הידע.

אלה שטראוס: כרגע הם נכנסים לשנה השלישית - -

עאידה תומא סלימאן: אני מציעה שלפני שמסתיים המימון תתחילו בחשיבה כדי שלא יהיה- - -

אלה שטראוס: כרגע הוא נכנס לשנתו השלישית ובמהלך השנה הזאת, לזה התכוונתי, אנחנו ננסה לראות איך נותנים פתרון לטווח ארוך יותר.

אלה שטראוס: אני מניחה שחלקכם מכירים את הפעילות של המשרד, אנחנו גם נותנים תמיכה של מלגות לסטודנטיות מצטיינות כדי לסייע להן להתקדם, לעשות תארים מתקדמים ולמצוא את מקומן אחר כך יותר טוב בשוק העבודה.

אלה שטראוס: בנוסף לזה במסגרת המשרד או ליד המשרד פועלת גם המועצה לקידום נשים במדע וטכנולוגיה שנותנת מענה בתחום חינוך, אקדמיה, תעשייה ושלב הביניים של הצבא.

אלה שטראוס: גם המועצה מנסה לפעול כדי לקדם את הנושא על ידי פרסום של קולות קוראים ומכרזים לצורך ביסוס המדיניות שלה.

אלה שטראוס: לאסוף נתונים על מנת שנוכל לבסס את המדיניות בצורה טובה יותר.

אלה שטראוס: במסגרת הקולות הקוראים אנחנו מקבלים גם הצעות מחקר שנוגעות לנושא שעלה כאן היום של אלימות נגד נשים.

אלה שטראוס: זה קצת מאחור אבל אני מקווה בכל מקרה שזה גם יתרום לכל המאבק והנושא יתקדם לכיוונים טובים יותר.

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה.

עאידה תומא סלימאן: הילה, בבקשה.

הילה חסן לפקוביץ': אני מארגון נבחרות.

הילה חסן לפקוביץ': אנחנו פועלות למען קול ושוויון לאישה החרדית.

הילה חסן לפקוביץ': הבאנו נייר עמדה שהכל מפורט כאן.

הילה חסן לפקוביץ': אני רוצה רק לשתף בהרגשה שהייתה לי כשראיתי את השקפים האלה וראיתי שבכוחות הפוליטיים אין בכלל אישה חרדית.

הילה חסן לפקוביץ': אולי לא יודעים – אין שום אישה חרדית היום שנמצאת בעמדה של כוח, לא במועצות המקומיות - -

עאידה תומא סלימאן: לא בבית שמש?

הילה חסן לפקוביץ': עליזה בלוך היא אישה יקרה אבל היא לא חרדית.

הילה חסן לפקוביץ': החרדים מתחלקים - -

עאידה תומא סלימאן: בסדר, אני, תסלחו לי, לא ממש בקיאה.

הילה חסן לפקוביץ': המגזר החרדי הוא לא מקשה אחת.

הילה חסן לפקוביץ': אני מדברת על חרדים ברמה של לא ממלכתי דתי, לא אנשים שהם בחינוך הממלכתי דתי, אלא אנשים שיוצאים מהחינוך החרדי.

הילה חסן לפקוביץ': אין אישה אחת בכל מוקדי הכוח האלה שהזכרת.

הילה חסן לפקוביץ': ובעצם כמו שראיתם אנחנו סובלות מאפליה כפולה כי גם בפוליטיקה שזה האחוז הכי גבוה וגם החברה החרדית שזה האחוז הכי גבוה, אנחנו נמצאות שם.

הילה חסן לפקוביץ': ואנחנו בשנת 2018.

הילה חסן לפקוביץ': אנחנו כאן כדי להזכיר שוב שבג"ץ קבע שהמפלגות החרדיות צריכות כן להכניס נשים לרשימה.

הילה חסן לפקוביץ': הוא קבע שאסור להן להדיר נשים, ולהזכיר שזה עדיין לא קורה ועדיין לא נותנים לנו כנשים להיכנס למפלגות.

הילה חסן לפקוביץ': אני יכולה להגיד על עצמי – אני רצתי ברשימה בכפר יונה, אני מגיעה מכפר יונה, למועצה המקומית, רשימה חילונית.

הילה חסן לפקוביץ': לפני שניגשתי למפלגה החילונית ביקשתי את ברכת הדרך מהרב של היישוב, הרב בירך אותי בהצלחה ובברכה.

הילה חסן לפקוביץ': בסופו של דבר היו חילוקי דעות על האג'נדה הדתית ונאלצתי לפרוש מהמפלגה.

הילה חסן לפקוביץ': חזרתי אליו, יש לו גם מפלגה חרדית, אז הוא אמר לא לא, אצלי אני לא מקבל נשים.

הילה חסן לפקוביץ': וראינו את זה גם בכל הארץ.

הילה חסן לפקוביץ': ראינו תמיכה נרחבת גם של חברי כנסת חרדים במועמדות נשים מכל הסוגים, רק לא אישה חרדית.

הילה חסן לפקוביץ': ברגע שזה מגיע לאישה חרדית שם נגמר הפרגון, אין- -

עאידה תומא סלימאן: זה לא עניין של פרגון, זה מפר את הסטטוס קוו של יחסי הכוחות בתוך החברה.

עאידה תומא סלימאן: כשזה קורה אצלם זה בסדר, אבל שלא יביאו אלינו את זה הביתה.

הילה חסן לפקוביץ': אני קוראת למדינת ישראל כמדינה דמוקרטית לא לאפשר להדרה הזאת להמשיך.

הילה חסן לפקוביץ': יש לנו פה שתי מפלגות, ש"ס ו-ג' שהן יושבות בממשלה והן פשוט מדירות נשים, וזה מועדון סגור לגברים בלבד.

הילה חסן לפקוביץ': ואני חושבת שזה כתם על הדמוקרטיה שזה קורה.

הילה חסן לפקוביץ': כי אנחנו מדינה דמוקרטית וזה משהו שהוא לא דמוקרטי.

הילה חסן לפקוביץ': אם הם מתעקשים לעשות את זה צריך להפעיל את כל הכוחות שיש כדי שזה לא יקרה.

הילה חסן לפקוביץ': אין לנו מי שיצעק את הצעקה הזאת בשבילנו ובגלל זה אנחנו נמצאות בכל המקומות ומדברות איפה שאפשר כדי לבקש באמת את העזרה של מי שיכול שישנו את הדבר הזה.

הילה חסן לפקוביץ': אנחנו לא יכולות, אנחנו נמצאות ממש במלכוד, אנחנו לא יכולות לרוץ במפלגות שהן לא מתאימות לערכים שלנו ואנחנו גם לא יכולות לרוץ במפלגות שהן מתאימות לערכים שלנו כי אנחנו נשים.

הילה חסן לפקוביץ': אז אנחנו מודרות פעמיים.

עאידה תומא סלימאן: אני חייבת להגיד כיושבת ראש שותפה של השדולה למען נשים חרדיות בכנסת עם חברת הכנסת מרב מיכאלי שאחת גם הדרכים שנאבקו בכן, ואני אמרתי את זה מהתחלה לנשים שבאו וביקשו שאני אעמוד בראש השדולה – אמרתי להן, מחר יתקפו אתכן על זה שערביה מנהלת לכן את השדולה.

עאידה תומא סלימאן: וזה קרה בדיוק ככה.

עאידה תומא סלימאן: אבל אני חושבת שאנחנו תמיד רוצות להגיע למקום של קבלת החלטות ושוכחות שיש לפני זה גם את הכוח שיש בידיים שלנו ואף אחד לא יכול לקחת מאיתנו שזה הקול שלנו, ההצבעה שלנו.

עאידה תומא סלימאן: כלומר, ההשתתפות בהצבעה.

עאידה תומא סלימאן: ואולי אולי אם פעם אחת יבינו שמאגר הקולות הזה שעומד לרשותם, הגברים החרדים, הם לא יקבלו אותו, אולי זה יעשה איזשהו שינוי או שהנשים החרדיות יצטרכו להקים איזשהו גוף פוליטי נפרד.

הילה חסן לפקוביץ': קודם כל אני ממש רוצה להודות על כך.

הילה חסן לפקוביץ': אני יודעת שחברת הכנסת עושה הרבה בשבילנו וממש תודה.

הילה חסן לפקוביץ': אני רוצה להגיב על זה.

הילה חסן לפקוביץ': ה- -

עאידה תומא סלימאן: אני עושה למען כולנו כי כשהמצב הוא ככה זה משליך עלינו.

עאידה תומא סלימאן: שתדעי לך, העובדה שהמפלגות הדתיות נמצאות בקואליציה זה משליך על מצב הנשים באופן כללי במדינת ישראל.

עאידה תומא סלימאן: זה גם ההדרה מהמקומות הציבוריים וגם ההפרדה המגדרית שקורית בימים האלה והכל.

עאידה תומא סלימאן: זה משליך.

הילה חסן לפקוביץ': אני רוצה רק להתייחס לזה באמת.

הילה חסן לפקוביץ': המפלגות החרדיות הן המפלגות של הבית שלנו.

הילה חסן לפקוביץ': זאת אומרת, אני לא יכולה להגיד לכל הנשים לא לבחור.

הילה חסן לפקוביץ': העמותה שלנו נקראת לא נבחרות לא בוחרות.

הילה חסן לפקוביץ': משם זה התחיל, לא לבחור במפלגות שמדירות אותנו.

הילה חסן לפקוביץ': ובסופו של דבר נבחרות, קיצרנו את זה, אבל זה המקור, לא נבחרות לא בוחרות.

הילה חסן לפקוביץ': מחאה כזאת, מי שמכיר טוב את הציבור החרדי, היא קצת קשה להשגה כי אישה חרדית בדרך כלל היא אישה שהולכת אחרי מה שהרב יגיד.

הילה חסן לפקוביץ': אז אני ממש מבקשת ממי שיש בידו את הכוח ומי שהחוק אצלו ומחוקק את החוקים לעזור לנו בזה גם מהכיוון הזה.

הילה חסן לפקוביץ': אנחנו עושות מה שאנחנו יכולות בכיוון מלמטה של להגיד לנשים ולקרוא להן לא לבחור במפלגות שהן לא שוויוניות.

הילה חסן לפקוביץ': ומהצד השני אנחנו מבקשות עזרה גם מלמעלה.

הילה חסן לפקוביץ': והדבר שחברת הכנסת אמרה – לפתוח מפלגה נפרדת.

הילה חסן לפקוביץ': אנחנו לא רוצות מפלגה רק של נשים כמו שאנחנו לא רוצות מפלגה רק של גברים.

הילה חסן לפקוביץ': אנחנו לא רוצות.

הילה חסן לפקוביץ': אנחנו רוצות מקום בבית שלנו.

הילה חסן לפקוביץ': גדלנו בבית הזה, אני באה מבית של ש"ס, אבא שלי היה נציג של ש"ס, אין שום סיבה שאני לא אהיה נציגה.

הילה חסן לפקוביץ': אין שום סיבה.

הילה חסן לפקוביץ': אני לא רוצה לבחור באף מפלגה אחרת, אני רוצה לבחור במפלגה שלי ואני רוצה מקום במפלגה שלי ואני רוצה חוק שם.

הילה חסן לפקוביץ': תודה רבה.

עאידה תומא סלימאן: זכותך, וזה מאבק ארוך, אני פשוט אמרתי שאלה גם אופציות שעומדות.

עאידה תומא סלימאן: יש לך את הזכות לבחור באופציות האלה או להתעקש.

עאידה תומא סלימאן: ואני חושבת שכל מה שתבחרו אנחנו נצטרך לעמוד לצידכן בבחירה הזו.

עאידה תומא סלימאן: אם בחרתן להיות בתוך המפלגות האלה או מחוץ למפלגות.

עאידה תומא סלימאן: אסתר.

אסתר קרמר: אני אוסיף בנוסף למה שהילה אמרה ואמרה מאוד מדויק, אני אוסיף עוד מדדים בתוך המגזר החרדי שאולי לא היו כל כך פה.

אסתר קרמר: למשל מנהלי עמותות – במגזר החרדי יש הרבה עמותות, עזר מציון, יד שרה, בכל העמותות האלה אף אישה לא עומדת בראש אחת העמותות האלה.

אסתר קרמר: במשרד לשירותי דת יש את שירות החברה קדישא בארץ, אין מנכ"ל, עומדת בראשו סמנכ"לית, כי אסור שאישה תהיה מנכ"לית.

אסתר קרמר: אז אין בכלל מנכ"ל יש רק סמנכ"לית כדי שאישה לא תהיה מנכ"לית.

אסתר קרמר: עשיתי סקר כמה מנהלות עמותות חרדיות יש.

אסתר קרמר: מעט מאוד שאחוז גבוה מתוכן זה עמותות שדווקא מדברות לנשים כמו עמותות לנשים חד הוריות, שם עוד אפשר למצוא אישה, אבל אין שום אישה שמצליחה להרים ארגון או עמותה ולעמוד בראשו.

אסתר קרמר: יש למשל עמותה שנקראת זיכרון מנחם שפתחו אותה זוג, מי שמנהלת את העמותה זאת אישה, היא גם הדליקה את המשואה, מי שחתום על כל המסמכים זה בעלה, זאת לא היא, והוא נקרא מנהל העמותה.

אסתר קרמר: אני ישבתי על האתר של העמותות בישראל אני חושבת שכמה שעות ובדקתי את כל העמותות החרדיות – כמעט ואין נשים בכלל במייסדות העמותות וגם שכן אז הן פחות מ-50% תמיד מהמייסדים.

אסתר קרמר: אין דבר כזה שנשים חרדיות לא בניהול בתי ספר של בנות ולא בניהול כל המקומות - -

עאידה תומא סלימאן: מי מנהל בתי ספר של בנות?

עאידה תומא סלימאן: גברים?

אסתר קרמר: גברים.

אסתר קרמר: גם כשאישה מנהלת בפועל מי שחתום על מסמכי הניהול זה גברים.

אסתר קרמר: מה שאומר שנשים חרדיות, גם כשהן עובדות, 70% ומשהו מהנשים החרדיות עובדות ואחוז הגברים הרבה יותר נמוך, אבל הנשים שעובדות לא יכולות להגיע בכלל לתפקידים ניהוליים.

אסתר קרמר: וגם כשהן רוצות – אני למשל, פעילה חברתית כבר הרבה זמן, מי שמכיר אותי אני כבר הרבה שנים בכנסת פעילה דווקא בנושא חינוך יותר, כשאני מגיעה למקומות החרדים פחות מסתכלים עליי.

אסתר קרמר: בשאר המגזרים אותי, במגזר החרדי לא מוכנים לשים את השם שלי בעיתון, בוודאי שלא תמונה שלי, כשבשאר התקשורת אני מוזכרת.

אסתר קרמר: כי אישה חרדית גם אסור לה להתפרסם בעיתונות, אסור לה להתפרסם בתקשורת.

אסתר קרמר: התקשורת החרדית לא כותבת שמות של נשים.

אסתר קרמר: יכתבו א' קרמר, לא יכתבו אסתר קרמר.

הילה חסן לפקוביץ': את השם שלי לא רצו לשים ברשימה אמרו לי שזה לא צנוע.

עאידה תומא סלימאן: כשפרסמו את זה שנבחרתי ליושבת ראש לא פרסמו את השם שלי.

עאידה תומא סלימאן: ויו"ר ועדה לקידום מעמד.

עאידה תומא סלימאן: מעמד מי, לא יודעים.

הילה חסן לפקוביץ': אם זה לא היה כזה עצוב זה היה מצחיק.

הילה חסן לפקוביץ': גם פרסומת בקופת חולים למחלות של נשים, סרטן האישה, סרטן בן נון, כל מיני, זה ממש למחוק, שאין דבר כזה.

הילה חסן לפקוביץ': אז אנחנו עושות מה שאנחנו יכולות.

הילה חסן לפקוביץ': אנחנו משתדלות לעשות הכל ומבקשות גם את עזרת המחוקקים לחשוב על פתרונות שיעזרו לנו גם.

אסתר קרמר: אתמול הייתה ועדת הכספים בנושא של עבודה במגזר החרדי.

אסתר קרמר: וכל הזמן הדגישו את זה שצריך לעודד עבודה של גברים.

עאידה תומא סלימאן: כן, כי אחוז הנשים העובדות הוא כמעט אותו אחוז כמו האוכלוסייה הכללית, אבל הגברים לא עובדים.

אסתר קרמר: ועל כמה נשים חרדיות מפוטרות כל שנה וחודשיים בחופש?

עאידה תומא סלימאן: זה נכון.

עאידה תומא סלימאן: התעסוקה ותנאי התעסוקה הם מחפירים בעיניי, גם לנשים חרדיות וגם לנשים ערביות.

עאידה תומא סלימאן: אלה הקבוצות המוחלשות ביותר.

אסתר קרמר: אני רק חייבת לסיים בפתגם שהיום קיבלתי מהמורה שלי לערבית – אין דבר בלתי אפשרי.

עאידה תומא סלימאן: בלתי אפשרי הוא רק נמצא במילון של המשוגעים.

עאידה תומא סלימאן: יעל אלטמן, רכזת התכנית פוליטיקאיות צעירות באוניברסיטה העברית, בבקשה גברתי.

יעל אלטמן: גברתי יושבת ראש הוועדה, אורחות ואורחים יקרים, מכובדי שלום רב.

יעל אלטמן: שמי יעל אלטמן, אני בת 23, ירושלמית, סטודנטית שנה ב' למשפטים מהאוניברסיטה העברית.

יעל אלטמן: תמיד אהבתי את העולם הציבורי, את הפוליטיקה, את היכולת להשפיע ולעצב את החברה שלנו.

יעל אלטמן: החל מוועד כיתה, מועצת התלמידים בבית הספר, המנגנון תמיד סיקרן אותי, רציתי להכיר את העולם של הגדולים.

יעל אלטמן: אני אפילו זוכרת שלפני מבחני הבגרות הייתי צופה בערוץ הכנסת, סתם ככה, להנאה.

יעל אלטמן: מזה כשש שנים אני פעילה בתנועת התעוררות בירושלים, היום אחרי מערכת הבחירות הסוערת שעברנו בעיר אני יכולה לומר בגאווה, התנועה הגדולה ביותר בירושלים ובמועצת העיר.

יעל אלטמן: מערכת הבחירות האחרונה הייתה מרתקת עבורי מסיבה נוספת – הפעם גם התמודדתי בעצמי למועצת העיר ירושלים.

יעל אלטמן: אמנם במיקום לא ריאלי אבל זו לחלוטין הצהרת כוונות וזו אמירה להמשך.

יעל אלטמן: זו אמירה שהזירה הציבורית והפוליטית במיוחד אינן זרות לנו הנשים.

יעל אלטמן: אנחנו שם, זו הזירה שלנו, גם בגילנו הצעיר.

יעל אלטמן: זכיתי לעבור בשנה האחרונה תהליך של העצמה אישית ומקצועית בזכות התכנית פוליטיקאיות צעירות בה השתתפתי.

יעל אלטמן: תכנית אשר נועדה לעודד נשים צעירות להיכנס לזירה הציבורית והפוליטית, להקנות להן ידע, כלים והיכרות טובים יותר עם הפוליטיקה הישראלית ברמה הארצית והמקומית בכדי שיוכלו לעשות את צעד הכניסה פנימה באופן בטוח ונחוש יותר.

יעל אלטמן: השנה אני ועוד חמש מבוגרות התכנית התמודדנו בבחירות המקומיות ברחבי הארץ.

יעל אלטמן: צעד ראשון למימוש הכלים שניתנו לנו בתכנית.

יעל אלטמן: בירושלים, בבאר שבע, בלהבים ובמקומות נוספים.

יעל אלטמן: הצעד הזה הוא בעצם צעד ראשון לקראת כל אחת לאן שהיא תחליט לקחת את העשייה שלה, בין אם להיות נבחרת ציבור, מנכ"לית שראינו שיש חוסר וכו'.

יעל אלטמן: התכנית פותחת השנה את שנתה הרביעית באוניברסיטה העברית בירושלים ואת שנתה השלישית באוניברסיטת בן גוריון שבנגב.

יעל אלטמן: והשנה ארכז את התכנית בירושלים.

יעל אלטמן: אני מקווה שבעתיד ישבו כאן

יעל אלטמן: סביב השולחן בוגרות נוספות שלנו ושל תכניות נוספות ושהעשייה החשובה של כלל הגופים כאן, במיוחד העשייה המחקרית סביב הנושא תישא פרי ותביא נשים נוספות לעשות את הצעד החשוב להיכנס לזירה הציבורית או להוביל בה.

יעל אלטמן: והנתונים חידדו לי הרבה מאוד דברים שאני אשמח להעביר למשתתפות השנה.

יעל אלטמן: תודה על ההקשבה.

עאידה תומא סלימאן: תודה לך.

עאידה תומא סלימאן: לירון דורי, בבקשה.

לירון דורי: בוקר טוב לכולן, אני לירון דורי, אני רואת חשבון, בעלת משרד ראיית חשבון, מרצה, מנחת סדנאות ניהול.

לירון דורי: אני כאן מטעם לשכת רואי החשבון.

לירון דורי: מתוקף התפקיד שלי בלשכה וגם מתוקף העבודה שלי אני בקשר עם רואות חשבון רבות, ותמיד עולה שאלה אחת:

לירון דורי: מדוע אין יותר היצע של משרות אם.

לירון דורי: ובכלל, משרת אם, אז מדוע השכר הוא כפי שהוא, מדוע הוא לא שכר של משרה מלאה.

לירון דורי: אני רוצה לשאול אתכם שאלה כזו – מה זה משרת אם?

לירון דורי: מה זה אות הקלון הזו שנקראת משרת אם.

לירון דורי: הרי הוכח מחקרית שאין קשר בין ריבוי שעות עבודה לבין יעילות והשגת תוצאות.

לירון דורי: להיפך, הפחתת שעות העבודה מביאה ליעילות.

לירון דורי: נשים מטבען הן יעילות יותר וממוקדות תוצאות, אז מדוע המשק שלנו למעשה מתגמל חוסר יעילות ומסתכל על שעות עבודה מרובות כעל משהו מוצלח, על משהו שמשיג תוצאות ומפריד את הנשים בצד וקורא לזה משרת אם כמישהי שלא מוכנה לבוא ולתרום מזמנה.

לירון דורי: לא, להיפך, המשק צריך להסתכל על הדברים בצורה אחרת: אישה שבאה ועובדת מספר שעות עבודה מסוים היא לא אמורה להגיע לתוצאות אחרות מגבר, היא אמורה להגיע לאותן תוצאות בדיוק.

לירון דורי: היא לא אמורה להיות מוגדרת במשרת אם.

לירון דורי: היא אמורה להיות מוגדרת כסמנכ"לית כספים שמביאה תוצאות.

לירון דורי: וזה ממש לא משנה באילו שעות היא עושה את זה.

לירון דורי: יש מספר חברות, מעטות לצערי, ששם מחלקות הכספים מנוהלות על ידי נשים.

לירון דורי: האם מחלקות הכספים האלה מלאות בשעות הערב?

לירון דורי: לא, אותן נשים נמצאות בבית.

לירון דורי: האם התוצאות של אותן חברות רחוקות מהתוצאות של מחלקות כספים שמנוהלות על ידי גברים?

לירון דורי: בכלל לא.

לירון דורי: מה זה אומר – שיש כאן איזושהי בעיה של תפיסה.

לירון דורי: משרת אם, המונח הזה, בעיניי, צריך לרדת מהלקסיקון.

לירון דורי: המשק צריך לתגמל לא לפי שעות עבודה אלא לפי תוצאות ולפי יכולות.

לירון דורי: וברגע שאנחנו נבין את זה ומעסיקים יתחילו לתגמל לא על פי שעות עבודה אלא לאן את יכולה להביא את הארגון הדברים ישתנו.

לירון דורי: ואגב, אנחנו כאן בפורום של נשים אבל אין שום סיבה שגבר שרוצה לנהל משק בית, להיות עם אשתו, להיות עם הילדים שלו, שהוא לא יוכל לעשות את זה.

לירון דורי: למה הוא לא יכול לעשות את זה?

לירון דורי: כי כרגע המעסיקים מסתכלים בצורה משונה על גבר שמבקש לצאת מוקדם מהעבודה ולהוציא את הילדים.

לירון דורי: אני יכולה להעיד מבחינת משק הבית שלי שבעלי יוצא פעם אחת בשבוע.

לירון דורי: הדבר הזה הושג אחרי, אני לא יכולה לקרוא לזה מלחמות, כי זה לא היה מלחמות - -

עאידה תומא סלימאן: לא, זה היה משא ומתן.

לירון דורי: - - היה צריך לעשות שינוי תפיסה.

לירון דורי: לא מבחינתי ומבחינתו, אלא מבחינת אותו מעביד, שינוי תפיסה משמעותי לזה שכן, מגיע לי שיהיו לי חיים פרטיים אחרי העבודה.

לירון דורי: זה לא הופך אותי לעובד פחות טוב, להיפך, אני עובד יותר טוב ואני מנהל את העובדים שלי יותר טוב.

לירון דורי: אני דואג שגם העובדים שלי יצאו הביתה.

לירון דורי: זה דבר אחד שאני רוצה להעלות.

לירון דורי: הדבר השני שאני רוצה להעלות זה את הפער המשמעותי שיש בין האקדמיה לבין השטח.

לירון דורי: כבוגרת תואר ראשון ותואר שני, וגם קורס דירקטורים שעשיתי לאחרונה, אני יכולה להגיד לכם שהנשים מייצגות מאוד יפה את מגזר הפיננסים באקדמיה.

לירון דורי: אפשר להגיד שזה 50%, אולי טיפה יותר.

לירון דורי: אבל כשיוצאים לשטח ומסתכלים על מי תופסות את התפקידים, ואני לא מדברת על הדרג הניהולי, דרג הביניים, אני מדברת על הדרגים הבכירים, אנחנו עדיין רואים שיש פער גם מבחינת הדירקטוריונים, גם מבחינת הרמות הבכירות בחברות במשק.

לירון דורי: אין לי פתרון לזה.

לירון דורי: אני לא יודעת להגיד מאיפה זה נובע, בגלל זה אני נמצאת כאן, כדי להעלות את הדבר הזה.

לירון דורי: זה לא שיש נשים פחות מוכשרות, זה לא שיש נשים שנרתעות מתחום הפיננסים, הן שם, הן כבר קיימות, הן באקדמיה.

לירון דורי: אבל מהאקדמיה עד לפרקטיקה יש שם איזשהו גשר וצריך לראות איך אנחנו עוברות את הגשר הזה.

לירון דורי: תודה רבה על הזמן שלכן.

עאידה תומא סלימאן: תודה, תודה.

עאידה תומא סלימאן: יש מישהו או מישהי שרוצה לדבר ולא נרשם?

עאידה תומא סלימאן: כי אני הולכת לסכם.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה להגיד, כמו כל שנה, עשיתן עבודה נפלאה כמו כל פעם וכל שנה אתן מביאות חידושים במדד הזה.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שכל שנה אני שואלת את עצמי איך אפשר באמת לגזור, מתוך המדד הזה שמביא לנו הרבה, תובנות מדיניות או הצעות לשינויים במדיניות שיוכלו באמת לסגור את הפערים.

עאידה תומא סלימאן: כי אנחנו בסופו של דבר אוספים מידע ומצלמים את תמונת המצב לא רק בכדי לצלם אותה ורק לדעת מה קורה, אלא ללמוד מתוכה איך אפשר לשפר ואיך אפשר לסגור את הפערים האלה.

עאידה תומא סלימאן: ואני רציתי להגיד שבשנה הקודמת כאשר הצגתם את המדד אני פניתי למשרדי הממשלה, לראש הממשלה ולרשות לקידום מעמד האישה והצעתי לגבש תכנית פעולה כוללת לקידום שוויון מגדרי ולנסות גם לקבוע מדדים איך להטמיע חשיבה מגדרית בתוך המשרדים השונים.

עאידה תומא סלימאן: ואני גם חייבת להגיד שזה אחד מהנושאים שקיבלתי עליו תשובות.

עאידה תומא סלימאן: כלומר, המשרדים ענו.

עאידה תומא סלימאן: זה לא תמיד קורה, אבל הם ענו וחלק מהם הודיע שיש להם ועדות לחשיבה מגדרית.

עאידה תומא סלימאן: אני הייתי מציעה באמת, וזה להחלטתכן, כי אני יודעת שזו עבודה נוספת, לנסות לבדוק באמת מהתובנות ומהתוצאות אולי כדאי לפנות למשרדים, לוועדות האלה בתוך המשרדים, ולהציע הצעות קונקרטיות שאתן חושבות שאפשר שיסגרו חלק מהפערים או יתרמו לסגירת הפערים.

עאידה תומא סלימאן: אני גם מציעה – חשבנו בזמנו להקים צוות לצד הוועדה לקידום מעמד האישה, גם מכם מהמרכז וגם מעוד ארגונים וחברות כנסת, לנסות לחשוב ביחד איך באמת יכולות או שזה יכול להיות חקיקה שנצטרך לעשות או לחץ כדי לשנות מדיניות של משרדים.

עאידה תומא סלימאן: ואני, למרות שזה נראה קצת אבסורדי עכשיו להתחיל להקים ועדה מאחר והדיבורים הם שהולכים לבחירות, אבל אולי כדאי באמת להקים את הוועדה הזו ולהנכיח אותה לצד הוועדה לקידום מעמד האישה או צוות הפעולה, בואו לא נקרא לזה ועדה, בכנסת הטרמינולוגיה חשובה.

עאידה תומא סלימאן: את מכירה את זה, פרופ' נעמי.

חנה הרצוג: רציתי רק להעיר הערה קטנה כי זה סוגר לנו במידה רבה את במה שפתחנו.

חנה הרצוג: יש החלטות טובות, אין ביצוע.

חנה הרצוג: הסיפור של טיפול באלימות ובתקציב לטיפול באלימות כלפי נשים לא מועבר, לא מקוים.

עאידה תומא סלימאן: לא שלא מועבר.

עאידה תומא סלימאן: לא הוקצה.

עאידה תומא סלימאן: עשו לי טובה, זה צריך להגיד.

עאידה תומא סלימאן: אישרו תכנית, לא אישרו תקציב לתכנית.

חנה הרצוג: מעולה.

חנה הרצוג: עזרת לי מאוד מכוון שזה בדיוק מה שרציתי להגיד.

חנה הרצוג: יש החלטת ממשלה על הערכה מגדרית של תקציב המדינה.

חנה הרצוג: זה אומר, כל משרדי הממשלה חייבים אבל אין תקצוב.

חנה הרצוג: זאת אומרת, כל האנשים שיושבים במשרדים לא יודעים איך לעשות את החשיבה הזאת, לא יודעים איך לחשוב מהמבט המגדרי.

חנה הרצוג: בלי הדרכה, בלי ארגוני נשים שיביאו את העולם הזה, כל הדברים האלה עולים כסף.

חנה הרצוג: כלומר, זה חלק מתקציב המדינה.

חנה הרצוג: אנחנו נשארים ברמה ההצהרתית, אבל אין בעצם תרגום של ההחלטות המצוינות לפרקטיקות.

חנה הרצוג: לכן המדיניות לא רק שהיא לא מממשת את ההמלצות אלא היא הרבה פעמים דווקא בגלל שאומרים זה קיים, זה ישנו, אז היא הופכת להיות איזה מסך שחוסם אותנו ביכולת באמת להפעיל את כל ההמלצות הטובות הללו.

חנה הרצוג: לכן זו שאלה פרקטית שאנחנו כארגוני נשים, אבל כבוחרות ובורחים בוודאי - - -

עאידה תומא סלימאן: כן.

506: אפשר להוסיף מילה?

עאידה תומא סלימאן: אפשר תמיד, את כן.

506: נתתי נאום חוצב להבות אבל לא היית.

עאידה תומא סלימאן: אני אצפה בזה אחר כך.

506: מה שאת מציעה הוא מאוד מאוד חשוב כי אמרתי קודם ואני חוזרת שצריך לחבר בין המידע והנתונים לבין העשייה לבין השטח.

506: ולמיטב זכרוני לאף אחד במקום הזה לא היה את האומץ להקים צוות אסטרטגי לגבש מדיניות כוללת.

506: ויש הזדמנות עכשיו, מה שהצעת, בדיוק לעשות את הצעד הזה – להביא יחד את המחוקקות, מחוקקים, כמה נשות שטח וכמה מומחיות ולחשוב ביחד על אסטרטגיה שהיא לא רק עניין של תרגום או ביצוע, אבל אסטרטגיה ברורה, חדה, ארוכת טווח למיגור אי השוויון.

506: אני חושבת שאם מותר לי לתת לך מחמאה לשם שינוי, זה גאוני.

506: ואם אפשר להתחיל את זה לפני הבחירות יש בזה אמירה והאמירה הזאת זו צוואה נהדרת לך ולאחרות בקדנציה הבאה.

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה.

עאידה תומא סלימאן: בדרך כלל אחרי שאני מסכמת- - - שתי מילים.

אור צוברי: אני מנציבות שירות המדינה מאגף לשוויון מגדרי, מיכל הצטערה שהיא לא יכלה לבוא.

אור צוברי: אבל אני חייבת לסכם אולי בכמה מילים אופטימיות וממש בקצרה אני חייבת להגיד שהתכניות שלנו ל-2019 זה בדיוק זה – זה לקדם נשים לתפקידי מפתח, לתפקידים בכירים, לדרגות בכירות, ויש לנו כמה תכניות מאוד מאוד רלוונטיות שינסו איכשהו לעזור לדבר הזה להתקדם.

אור צוברי: יש לנו תכניות, מי שמעניין אותה יכולה לפנות אלינו, אני לא אלאה אתכן עכשיו.

עאידה תומא סלימאן: יופי.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו דנו בעבר בתכניות וגם במצב בתוך נציבות שירות המדינה וכבר הרבה זמן מאז הישיבה האחרונה שעשינו על זה.

עאידה תומא סלימאן: אולי זה רעיון באמת לכנס דיון על המצב בנציבות שירות המדינה ומה בדיוק מתוכנן שם ומה קורה.

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שאנחנו נגענו בדברים העיקריים.

עאידה תומא סלימאן: את העניין של צוות אסטרטגי אני לוקחת על עצמי.

עאידה תומא סלימאן: ואני חושבת שהגיע הזמן באמת כי מה שקורה – אם גם נסתכל על הדברים שאמרתי בפתיחה וגם אתן אמרתן אחר כך, לפעמים האירועים הקשים שקורים בתוך השנה והמרוץ הזה אחרי כל מיני תופעות שאנחנו רואות בחברה לא מאפשרים לנו לעצור לרגע ולחשוב אסטרטגית ולתכנן.

עאידה תומא סלימאן: ואני חושבת שהגיע הזמן באמת לעשות את זה, ועם הוועדה.

עאידה תומא סלימאן: בעיניי רק לוועדה יש את היכולת לתת את המרחב הזה שכולם ישבו באופן שווה ונחשוב ביחד איך לקדם את הנושאים ומה התכנית שלנו האסטרטגית לעתיד.

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה לכולם, אני נועלת את הישיבה.