ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 20, פרוטוקול מספר 351, 2018-12-17 10:35

אברהם נגוסה: שלום ובוקר טוב לכולם.

אברהם נגוסה: ברוכים הבאים לוועדת העלייה הקליטה והתפוצות.

אברהם נגוסה: יחד איתי חבריי חבר הכנסת מוטי יוגב יוזם הדיון וחברת הכנסת סופה לנדבר שרת הקליטה לשעבר.

אברהם נגוסה: אנחנו מתחילים את הדיון בנושא הערכות משרדי הממשלה לקליטת עולים דוברי צרפתית והדרכים לעידוד עלייתם.

אברהם נגוסה: זה הנושא שיזם חבר הכנסת מוטי יוגב, חבר הוועדה.

אברהם נגוסה: הוועדה מתכנסת בעקבות יוזמתו.

אברהם נגוסה: בדיון הנוכחי נתמקד בנתונים מספריים לגבי העולים מצרפת, נתונים מספריים על העולים שחזרו לצרפת, הסיבות לחזרתם לצרפת והסיבות לירידה במספר העולים לישראל מצרפת.

אברהם נגוסה: נרצה לדעת גם מהן תכניות הממשלה המיוחדות שקיימות עבור עולי צרפת בתחומי הלימודים, השירות הצבאי, התעסוקה והדיור.

אברהם נגוסה: פרויקט העלייה לא מסתיים עם עלייתם של עולים לישראל.

אברהם נגוסה: אחרי עליה צריך לטפל בקליטה.

אברהם נגוסה: צריך להכיר את התרבות, לבנות גשר בין הממסד הישראלי לעולים החדשים.

אברהם נגוסה: מנתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה משנת 2017 עולה כי בתוך שנה נרשמה ירידה של 36% במספר העולים החדשים שהגיעו לישראל מצרפת.

אברהם נגוסה: הירידה במספר העולים מצרפת מנוגדת לציפיות בישראל, שכן בגלל פיגועי הטרור במדינה ובגלל ריבוי תופעות אנטישמיות, הציפיה הייתה להגעת העולים לישראל, דבר שלא קורה בפועל.

אברהם נגוסה: בצרפת חיים כ-200,000 יהודים לפי ההלכה, או 400,000 זכאי חוק השבות.

אברהם נגוסה: מדובר בפוטנציאל גדול מאוד שלא מומש עד כה.

אברהם נגוסה: ההערכה כי בעשור האחרון הגיעו לישראל כ-30,000 עולים מצרפת, חלקם שוקלים לחזור לצרפת בגלל קשיי הקליטה בישראל.

אברהם נגוסה: לפי נתוני הסוכנות היהודית שהגיעו לקראת הדיון הנוכחי מה-1 לינואר 2017 ועד 30 בנובמבר 2018, עלו 28,705 עולים מצרפת.

יהודה שרף: לא, הוספת 18,000.

אברהם נגוסה: סליחה, אני קורא מנתוני הסוכנות.

יהודה שרף: 2,319.

אברהם נגוסה: אחר כך תתקנו.

אברהם נגוסה: יכול להיות טעות בהדפסה, אנחנו נראה.

אברהם נגוסה: אבל תרשום.

אברהם נגוסה: אני חוזר על הנתון עד שאתה תשכנע אותי לתקן.

יהודה שרף: אדוני היושב ראש, אם זה היה המספר, הדיון הזה היה מיותר לחלוטין.

יהודה שרף: אם 28,000 עולים עלו השנה מצרפת, זה מספר נהדר.

אברהם נגוסה: אתה אומר שזה פחות.

אברהם נגוסה: אני מתכוון משנת 2013.

יהודה שרף: לא, אמרת 2018.

אברהם נגוסה: לא, אז לא שמעתם אותי.

אברהם נגוסה: אני אמרתי מה-1 בינואר 2013 ועד 30 בנובמבר 2018, עלו 28,705 עולים מצרפת.

אברהם נגוסה: בנתניה גרים 27%, 7,780 עולים, תל אביב 17%, 4,905 עולים, ירושלים 16%, 4,508 עולים, אשדוד 8%, 2,386 עולים ורעננה 7% - 1,980 עולים.

אברהם נגוסה: לפי חתכי גיל 19-0, 8,134 עולים, 44-20 – 9,956 עולים ו-65-45, 5,620 עולים, 66 פלוס – 5,167 עולים.

אברהם נגוסה: מתוכם 4,105 תלמידי בית ספר יסודי ותיכון, 2,112 סטודנטים, 922 עובדים במקצועות חופשיים, 720 אנשי מכירות, 331 מורים בבית ספר יסודי, 293 מנהלי חשבונות ו-290 רופאים, 276 כלכלנים, 256 עורכי דין ועוד בעלי מקצועות רבים, ו-3,674 פנסיונרים.

אברהם נגוסה: העולים הפוטנציאליים לישראל מתעניינים בשלושה תחומים: תעסוקה, חינוך ודיור.

אברהם נגוסה: כשליש מהעולים שעלו מצרפת לא מצאו עבודה בתחום עיסוקם, השכלתם והכשרתם.

אברהם נגוסה: עליית צרפת מאופיינת בעליית בואינג שבה האב ממשיך לעבוד בצרפת וטס כל שבוע מיום ראשון עד חמישי, מודל משפחתי שכזה גורם לערעור התא המשפחתי.

אברהם נגוסה: מדינת ישראל תומכת בצעירים בגילאים 36-18 עם תכניות ייעודיות, אולפן עציון, מסע ועוד.

אברהם נגוסה: לגבי המשפחות, הן מקבלות סל קליטה ושעות אולפן ללימודי עברית, הליווי התעסוקתי לא מספיק, רוב העולים גרים בשכירות, אי הכרה במקצועות הרפואיים מצרפת בישראל מהווה סיבה משמעותית לשיקול האם כדאי לעלות לישראל.

אברהם נגוסה: בגלל קשיי השפה העולים לא מצליחים לעבור את מבחני הרישוי ולכן לא עוסקים במקצוע שאיתו הם באו לישראל.

אברהם נגוסה: אני פתחתי ואמרתי את הנתונים שידועים לנו.

אברהם נגוסה: אני אשמח ממשרדי הממשלה, ארגונים או נציגי העולים שיתקנו אם הנתונים האלה נכונים או לא, אם הסיבות האלה נכונות או לא נכונות, אם המציאות שהצגתי כאן נכונה או לא.

אברהם נגוסה: להבנתנו זו המציאות, אלא אם תשכנעו אותנו אחרת.

אברהם נגוסה: אי אפשר להמשיך עם המציאות הזאת, צריך לעבוד כדי לשנותה.

אברהם נגוסה: יש להגדיל את העלייה מצרפת, וכדי להגדילה צריך לטפל בקליטה כאן.

אברהם נגוסה: זו מטרת הדיון.

אברהם נגוסה: אני נותן את רשות הדיבור ליוזם הדיון חבר הכנסת מוטי יוגב.

מרדכי יוגב: תודה רבה.

מרדכי יוגב: ברשות יו"ר הוועדה, חבר הכנסת ד"ר אברהם נגוסה, חברתי שרת העלייה והקליטה לשעבר חברת הכנסת סופה לנדבר וכל אנשי משרד העלייה והקליטה, אני לא מזהה פה מי הבכיר ביניהם, ואנשי הסוכנות היהודית וארגוני עולי צרפת ונציגי הצבא וכולם.

מרדכי יוגב: אני מבחירה, ממש, נמצא בוועדת העלייה והקליטה קדנציה שניה, משום שאני סבור שזו אחת מהמשימות היותר גדולות שלנו כעם ישראל וכמדינת ישראל לקבץ את כל נתחי ישראל מהדרום, מאתיופיה, מצרפת, ממזרח וממערב, וחברי חבר הכנסת נחמן שי, ודאגתנו - - -

אברהם נגוסה: חבר הכנסת ד"ר נחמן שי הצטרף אלינו.

מרדכי יוגב: מבחירה אני נמצא בוועדת העלייה והקליטה קדנציה שניה משום שאני סבור שזו אחת מהמשימות הראשונות של עם ומדינת ישראל לקבץ את כל נתחי ישראל מכל תפוצות ישראל.

מרדכי יוגב: זכינו בשנת 2014 וחווינו פה יחד בוועדה בקדנציה הקודמת בגלי עליה גדולים וכ-25% היו אז מאוקראינה או מיוצאי מדינות רוסיה וברית המועצות לשעבר, כ-25% היו מיהודי צרפת ו-50% מכל העולים.

מרדכי יוגב: ואז בתוך אותה חוויה של שמחה, חשנו בירידה, חשנו בקשיי הקליטה וחשנו בכך, גם קיבלנו מהשטח, שעולים בעיקר אז, היינו - - - ברופאים עולים מצרפת, אומרים לחבריהם "אל תבואו" ועוברים לשבוע עבודה בצרפת, כפי שתיאר פה חברי, ומשהו בקליטה השתבש ופונקציית העלייה, כך אז תיארתי, היא כפונקציית הקליטה שלנו.

מרדכי יוגב: אני לא בא להאשים אף אחד.

מרדכי יוגב: כאשר יש בצרפת בין 200,000 ל-400,000 יהודים, כפי שתואר פה, ויש בצרפת אנטישמיות כפי שאנחנו יודעים ואפילו האפודים הצהובים בצרפת הכווינו את פניהם כלפי היהודים כסיבה, ואנחנו רואים – ואני מודה שהבוקר כשקיבלתי את הנתונים ממשרד העלייה והקליטה רק הבנתי עוד יותר טוב כמה בעצם המצב קשה – שמהם, קרוב ל-8,000 עולים בשנה, 7,684 כפי מה שמתואר פה, ירידה תלולה, ל-2,452 וזה צריך להדאיג אותנו ולשים לנגד עינינו איך ממקדים את העשייה.

מרדכי יוגב: מה עושים, מה הסיבות לכך שחלה ירידה שכזו מספרית.

מרדכי יוגב: חסר לי פה נתונים של כמה מתוך אלה שעלו החליטו לשוב ולרדת לצרפת.

מרדכי יוגב: אלה נתונים שחסרים לי כאן.

מרדכי יוגב: אני מבקש ממי שידע, להשלים, ובכלל משרדי הממשלה שנמצאים פה, מה אנחנו עושים עם הדבר הזה.

מרדכי יוגב: לסיכום רק אומר שאני סבור שמכל מה שנשמע פה, ונאמר את זה גם בסיום, לבקש ועדת מעקב כדי לדעת מה אכן נעשה כדי שהגרף לא ירד כלפי מעלה, אלא כדי שנושיט יד לאחינו שבכל העולם אבל במיקוד פה ליהודי צרפת ונביא לעלייתם פה לארץ ולקליטה הרבה יותר טובה שלהם ולעלייה במספרים.

מרדכי יוגב: אני יזמתי פרויקט לא לבד, יחד עם אחרים, שלום - - ואחרים, להביא רופאים עולים מצרפת לצפון ואנחנו עוד בקשיים בעניין.

מרדכי יוגב: אם לעפולה, אם לטבריה.

מרדכי יוגב: בשני המקרים שני מנהלי בתי החולים אורנה בהעמק וד"ר רון ארז בפוריה, רוצים לקלוט כל מי - - - ועוד לא עולה בידינו מסיבות כאלה ואחרות.

מרדכי יוגב: בשורה התחתונה, נשמח לשמוע את הדברים ויחד כולנו ביד אחת, לראות איך הגרף הזה עולה כלפי מעלה ב-2019 ואנחנו מושיטים יד קולטת שתביא גם לעליה בעליה.

אברהם נגוסה: החוסר ברופאים במדינה היא מציאות ידועה, אבל מצד שני אנחנו מקשים על העולים החדשים את ההכרה בתעודות שלהם, וזו המציאות.

יהודה שרף: וגם כשאתה מכיר בהם אתה בבעיה כי יש לך ארבעה תקנים.

יהודה שרף: גם כשמכירים בהם, ומכירים בהרבה, יש בעיית תקנים.

יהודה שרף: לרופא מומחה אומרים "לך תהיה רופא משפחה".

אברהם נגוסה: ברור, יהודה.

אברהם נגוסה: הקליטה - - - אבל המחסום הכי גרוע הכי קשה והכי כואב זה המחסום הבירוקרטי להכיר בתעודות שלהם.

אברהם נגוסה: זה המחסום הראשון שמתסכל את העולים להשתלב בחברה וגם לפוטנציאלים להחליט לעלות לישראל.

מרדכי יוגב: אדוני היושב ראש, אני חושב שזה צריך לעמוד לנגד עינינו, כדי שנבין מה, ואני אומר למנהלת הוועדה, זה משקף יותר מכל למה צריך דיון ולמה צריך לעשות עובר לעשייתם.

אברהם נגוסה: את הגרף שצוין פה הכין משרד הקליטה.

אברהם נגוסה: לדוגמה ב-2015, 7,684 עולים וב-30 לנובמבר 2018, ירד ל-2,452.

אברהם נגוסה: העלייה ירדה ל-2,452.

אברהם נגוסה: זה גרוע.

אברהם נגוסה: לכן אנחנו נשמע - - -

בני פרץ: נכבדי, כבודו, לפני כמה זמן דיברנו, הייתה ישיבה על הנושא של הרופאים מצרפת והקשיים שהם עוברים פה, לעומת איכות הלימודים שלהם.

אברהם נגוסה: סליחה בני, בוועדה הזאת אנחנו עושים דיון מקצועי וענייני, לכן אני לא מרשה להתפרץ באמצע.

בני פרץ: אני לא מתפרץ, קיימת פה דיון על הנושא הזה של הרופאים הצרפתים.

אברהם נגוסה: ידידי, אתה נרשמת, אני אתן לך את רשות הדיבור.

אברהם נגוסה: תמתין.

אברהם נגוסה: חברת הכנסת סופה לנדבר את רוצה לומר משהו?

סופה לנדבר: בינתים לא.

אברהם נגוסה: חבר הכנסת נחמן שי?

נחמן שי: לא.

אברהם נגוסה: אנחנו רוצים לשמוע ממנכ"ל קעליטה אריאל קנדל בבקשה.

אריאל קנדל: כבוד היושב ראש, חבר הכנסת יוגב, תודה על הוועדה.

אריאל קנדל: חברת הכנסת סופה לנדבר, חבר הכנסת נחמן שי.

אריאל קנדל: אני אומר כך, אם לא הייתי איש אופטימי מטבעי הייתי בא היום ובוכה על הפספוס הענק פשוט, שקיים פה במדינה בסיפור הזה בשנים האחרונות.

אריאל קנדל: כמובן כשאתה בא לדבר בוועדה כזאת אתה צריך לבוא עם מספרים אבל אתה צריך גם לקצר ואני יודע, כבוד היושב ראש, שיש פה הרבה אנשים שרוצים לדבר, אבל אני אצטט כמה מחקרים.

אריאל קנדל: הראשון ביניהם, ראש ממשלת צרפת, אדוארד פיליפ לפני כשלושה שבועות מדבר על 69% עליה במעשים אנטישמיים בצרפת יחסית לשנה שעברה.

אריאל קנדל: מי שקצת מבין במה שקורה בצרפת בשנים האחרונות, אם כל שנה יש 70% עליה ביחס לשנה קודמת, זה אומר שהמצב לא משתפר.

אריאל קנדל: דבר שני, לפי מכון מחקר הכי גדול בצרפת, ב-2015, 43% של יהודי צרפת רוצים לבוא לפה.

אריאל קנדל: אגב, יש בצרפת חצי מיליון יהודים לפי ההלכה ועוד כמיליון יהודים לפי חוק השבות.

אריאל קנדל: זה אומר שאם 40% לפי המחקר הזה, אגב, זה לא מחקר של הסוכנות, זה לא מחקר של ממשלת ישראל, זה אמור להיות מחקר די אובייקטיבי שמי שהזמין אותו זה נשיא צרפת לשעבר פרנסואה הולנד, לפי המחקר הזה לפחות 200,000 יהודים רוצים לבוא לפה.

אריאל קנדל: דבר שלישי, לפי מחקר שעשתה אוניברסיטת בר אילן, על כל שקל שנשקיע בעליה מצרפת מדינת ישראל תקבל 15 שקלים בחזרה תוך עשר שנים.

אריאל קנדל: חבר הכנסת יוגב, מה שאתה מדבר, על הגרף - - -

נחמן שי: רגע, אריאל, תסביר רגע את החישוב הכלכלי הזה.

נחמן שי: איך - - -

אריאל קנדל: זה מבוסס בעיקר על כך שכל יהודי צרפת שבאים לפה, לכולם יש בגרות, 50% בגילאי תעסוקה בעלי תואר אקדמאי ועל בסיס זה, טוב, זה תמצית - - -

נחמן שי: לא, אבל אתה משווה השקעה - - -

אריאל קנדל: על כל שקל שתשקיע בעליה מצרפת תוך עשר שנים נקבל 15 שקלים בעקבות העובדה שאנשים - - -

נחמן שי: - - -

אריאל קנדל: אני אשלח לך את זה.

אריאל קנדל: זה הדבר השלישי.

אריאל קנדל: ואז אתה מדבר על הגרף שהיה אמור להיות פה, אני מסכים איתך, ושואלים למה זה ירד.

אריאל קנדל: בהתחלה ניסו להסביר לי "תשמע, עמנואל מקרון הגיע לשלטון", כנראה גם לא מציאה גדולה לפי הימים האחרונים, אחר כך ניסו להסביר לנו שבגלל שהפיגועים בצרפת הם נגד כלל האוכלוסייה ולא רק נגד היהודים אז היהודים כבר פחות רוצים לבוא לפה.

אריאל קנדל: עם כל הכבוד, אני לא יכול לקבל את זה.

אריאל קנדל: ושלוש, אם אתה מסתכל על הימים האחרונים, וזה גם נאמר, האפודים הזוהרים האלה בצרפת התחילו להגיד שאולי הכסף נמצא אצל היהודים, הטענה המרכזית.

אריאל קנדל: אני אגיד ככה, רובכם פה יודעים שעד לפני שלוש שנים ישבתי במגזר הציבורי, הייתי ראש משלחת של הסוכנות בצרפת, הוחלפתי על ידי ידידי דניאל שיושב פה, ואני חושב שמה שנעשה אז היה התחלה טובה.

אריאל קנדל: זה אומר לעשות ירידים, להנגיש את המידע, זה מאוד חשוב.

אריאל קנדל: אבל מגיע מצב ש-30,000 עלו, כנראה הכי אמיצים או הכי ציונים, תקרא להם איך שאתה רוצה.

אריאל קנדל: מצד שני עומדים מנגד 200,000 שרוצים לבוא ולא יכולים, בגלל שאין פה – ואני קצת מפריד בין הצעירים למשפחות – כי לצעירים, צריך להגיד גם את האמת, יש כל מה שצריך פה לצעירים, יש תכניות מסע, יש אולפני ציון, לצעירים יש, אבל למשפחות אין והאין הוא גדול.

אריאל קנדל: נכון יש סל קליטה, ונכון יש אולפן, אבל מעבר לכך חסרים פה הרבה דברים.

אריאל קנדל: יושב פה גם דב מימון שבזמנו דיבר על ה-ABC, אני אוסיף D ו-E, ואני אסביר.

אריאל קנדל: A, צריך פה מסלולי עבודה, Aכמו עבודה.

אריאל קנדל: תעסוקה, ליווי אישי, צריך להגיד כבר שם שכל מי שיגיע לפה יקבל ליווי אישי באופן פרו אקטיבי ולא באופן אקטיבי.

אריאל קנדל: אני אסביר.

אריאל קנדל: לא יכול להיות מצב שאנחנו עושים ירידים בצרפת ועושים שם בעיקר רק מידע.

אריאל קנדל: צריך להגיע למצב שנותנים שם היצע.

אריאל קנדל: להגיד לאדם "תשמע, אתה תגיע לישראל ויש את כל השירותים" זה לא מספיק, ואגב, האשם הראשון במרכאות, כי אני לא רוצה להגיד שהעולה הוא אשם, זה העולה מצרפת.

אריאל קנדל: העולה מצרפת חי במציאות מאד מאוד קשה, בקטע הזה שהוא מקבל בצרפת הרבה מאוד דברים סוציאליים, בכל מה שקשור לתנאים סוציאליים, ונכון, כשהוא בא לפה, אם אתה מחכה שהוא יבוא אליך, הוא לא יבוא.

אריאל קנדל: צריך לעשות הרבה דברים פרואקטיביים כדי להביא אותך אליו ואני אומר A כמו עבודה, מסלול תעסוקה לכל מי שמתעניין בעליה בשנה הראשונה שלו בארץ.

אריאל קנדל: B- בירוקרטיה ודיפלומות.

אריאל קנדל: לא יכול להיות מצב, כבוד היושב ראש, שאנחנו כבר מתחננים חודשים ושנים, ואני אדבר רק על הסיפור של האחיות.

אריאל קנדל: הרופאים מצרפת היום, למי שלא יודע, לא חייבים היום במבחן.

אריאל קנדל: רוקחים בצרפת לא חייבים במבחן, רופאי השיניים לא חייבים במבחן.

קריאה: זה עוד לא מדויק.

אריאל קנדל: מדויק מאוד.

קריאה: רופא שיניים שסיים לימודיו - - -

אריאל קנדל: אוקיי, אחרי חמש שנים, בסדר, אני איתך.

אריאל קנדל: אני בעד שנעשה אותו דבר לאחיות, בסדר?

אריאל קנדל: גם בזכות אגב שר הבריאות אדון ליצמן, ואני אומר האחיות אותו סיפור.

אריאל קנדל: יש הרבה אחיות שהיו מאוד שמחות לבוא לפה ולא יכולות כי המבחן הזה הוא פשוט הזוי, הוא לא מתאים.

אריאל קנדל: C – קהילה.

אריאל קנדל: הסיפור של הפרויקטורים משתפר, אבל גם זה לא מספיק ואני לא אדבר פה על התמיכה בעמותות שיושבות כאן מסביב לשולחן הרבה מאוד עמותות שיודעות, ואני לא מדבר עליי.

אריאל קנדל: לא על קעליטה, נעזוב את קעליטה זה לא מעניין בדיון הזה.

אריאל קנדל: אבל יש פה הרבה מאוד עמותות שיודעות לתת את השירות התוספתי ולא מקבלות - - -.

אריאל קנדל: D – דיור, צריך למצוא פתרון ואני רק אתן דוגמה אחת.

אריאל קנדל: צריך לפתוח את מרכזי הקליטה לעולים מצרפת.

אריאל קנדל: היום, ואני מדבר פה על כמויות, כי יגידו לי שיש עולים מצרפת במרכזי הקליטה.

אריאל קנדל: שוב, אני לא מדבר על צעירים באולפני ציון, נכון, יש, אני מדבר על משפחות.

אריאל קנדל: העובדה שיש אולי בין חמש לעשר משפחות מצרפת היום במרכזי קליטה, זה דבר שלא יכול להיות.

אריאל קנדל: צריך למצוא לזה פתרון.

אריאל קנדל: יש הרבה מאוד משפחות מצרפת, למי שלא יודע, 30% מיהודי צרפת, לפי אותו מחקר של - - - בצרפת, חיים היום במצב כלכלי לא פשוט.

אריאל קנדל: הרי זה לא אנשים שיש להם דירות בהרצליה וברעננה ובאילת, אני לא מדבר על האנשים האלה.

אריאל קנדל: אבל צריך גם לתת התייחסות למי שגר בפרברי פריז, בסרסל, ב- - - ולא יכול לבוא לפה, וצריך גם אולי את הסיפור הזה של מרכז הקליטה.

אריאל קנדל: אם עלו 20% בשנים האחרונות עולים מצרפת, אז יכול להיות שצריך גם סוג של הלימה עם המקומות במרכזי קליטה ו-E כמו Education, חינוך, ואני חושב שהצעד שנעשה על ידי שר החינוך לפני עשרה ימים, לתת ל-2,000 ילדים תכניות לאחר שעות הבית ספר זה כבר צעד אחד ראשון, הרי הנושא של הישיבה זה מה קורה פה בממשלת ישראל בכל מה שקשור לעליה מצרפת וגם בעידוד עליה, אז יכול להיות שאם שם יבינו שהילדים פחות הולכים לאיבוד, אז יגיעו לפה יותר עולים.

אריאל קנדל: לסיכום אני אגיד שבלי מסלולי קליטה פרואקטיביים ולא רק מידע, כי לתת מידע זה מאוד חשוב, אבל זה לא מספיק.

אריאל קנדל: לתת היצע בצרפת זה משהו אחר לגמרי, ובלי היצע בכל הנושאים האלה, העולים מצרפת לא יגיעו, אנחנו נפספס את זה ואני לא רוצה להגיע לתסריט הרבה יותר קשה עם כל מה שיכול עוד לקרות בצרפת כי המצב, למי שעוד חושב שבצרפת המצב ישתפר, אז יש לי בשורה לא כל כך טובה, המצב לא ישתפר שם.

אריאל קנדל: תודה.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: אני קודם כל מאוד מעריך את העבודה שלכם, כמי שמכיר, פתחתם מרכז ליווי תעסוקתי בירושלים, בתל אביב, ואתם עושים הרבה.

אברהם נגוסה: יש נתון אחד, כמו שחבר הכנסת מוטי יוגב התייחס, שחסר לנו.

אברהם נגוסה: כמה ירדו.

אריאל קנדל: טוב, פה אני אנסה - - -

אברהם נגוסה: למי יש את הנתון?

קריאה: לנו יש נתון.

קריאה: - - -

אברהם נגוסה: אז בסדר.

אברהם נגוסה: של העלייה יש לנו נתונים.

אברהם נגוסה: הצטרפה אלינו חברת הכנסת ד"ר עליזה לביא.

אברהם נגוסה: נמשיך בדיון שלנו.

אברהם נגוסה: בואו נשמע עוד אנשים בעניין של הארגונים, ולאחר מכן נפנה למשרדי הממשלה.

אברהם נגוסה: עו"ד נילי נאהורי בבקשה, מ-ISRAEL FOR EVER.

נילי נאהורי: אני רק אשלים את מה שאמר חברי אריאל קנדל בעניין התעסוקה שצריך להבין שאם מקודם כמעט ורק צעירים היו עולים לארץ, וזה היה בעצם ה-2,000 יהודים צרפתים שהיו קבוע עולים לארץ, היום מדובר בעליות משפחתיות ולכן צריך לדאוג לתשובה לכל מרכיבי המשפחות האלה.

נילי נאהורי: לכן מדובר כאן באנשים שצריכים להגיע ולפרנס את המשפחה שלהם מהיום הראשון.

נילי נאהורי: לכן מכיוון שהם לא יכולים להרשות לעצמם להסתמך רק על סל הקליטה ולהתארגן לשאת בכל העול של הקליטה במשך שנה, אז צריך לתת להם פתרון מלכתחילה, כבר מצרפת.

נילי נאהורי: לכן מבחינת התעסוקה יש אפשרויות, למשל לארגן מאגר מעסיקים ישראלים שיכולים להציע עבודה לצרפתים, כי בכל זאת לצרפתים, גם אם אין להם את השפה כבר מהתחלה יש להם את ה-know how, שהם יכולים לתרום הרבה לחברות הישראליות ולכן אפשר לארגן מאגר מעסיקים ישראליים שיהיו מעוניינים עם כל הסבסודים שהם יכולים לקבל ממשרדי הממשלה, להציע עבודה לצרפתים.

נילי נאהורי: בצרפת צריך לשים לשכות השמה כבר שיוכלו להציע כבר עבודה לצרפתים עוד לפני שהם עולים לארץ, שהצרפתים יוכלו להביא קורות חיים ושבצרפת כבר יהיו יועצים מקצועיים שיוכלו להתאים בין ההיצע לבין הביקוש.

נילי נאהורי: וכך יוכלו כבר המשפחות לעלות עם עבודה ביד, וזה משנה הרבה.

נילי נאהורי: מבחינת הכרת התעודות, אריאל דיבר על הבעיה שלתעודות שעוד לא הוכרו, אבל אני יכולה להעיד שגם אלה שבקשר אליהם יש כבר הכרת תעודות, לוקח זמן נצח עד שבאמת הם מקבלים את ההכרה.

נילי נאהורי: אני מייצגת למשל רופאים צרפתיים שבאים לכאן, מתחילים את ההליך מול משרד הבריאות, ויש חסמים בלתי נסבלים שעומדים בפניהם.

נילי נאהורי: פעם הם איבדו את התיק, פעם חסר מסמך זה או אחר, יש חסמים שאין להם סוף וצריך שנה כדי שיכירו בתעודה שכביכול הם רשאים לקבל מהיום הראשון, וזה לא אפשרי להמשיך כך.

נילי נאהורי: בקשר לאולפנים, כי ברור שהמחסום של השפה הוא מחסום מאוד חשוב.

נילי נאהורי: גם אם יש אולפנים שכבר הוקמו בצרפת, יש בעיה שלמשל מציעים אולפנים באמצע השבוע בשעה 12:00.

נילי נאהורי: מי יגיע לשם בכלל?

נילי נאהורי: אנשים שלא עובדים?

נילי נאהורי: יש דבירם שצריך לייעל ובאופן מאוד חשוב.

נילי נאהורי: למשל אפשר להתחיל אולפנים באינטרנט, כדי שאנשים יוכלו ללמוד את השפה או מהבית או מהעבודה, בזמן הפנוי שלהם ולאו דווקא להתכנס בכיתה בקצה השני של העיר, ואפשר גם לעשות שיחות באינטרנט עם בנות שירות, זה לא עולה כסף.

נילי נאהורי: יש הרבה פתרונות שאפשר לאמץ שיכולים לייעל את הקליטה.

נילי נאהורי: אולפנים למען הילדים, כי המשפחות הרי לא מתעוררות בבוקר ומחליטות לעלות פתאום, הם בכל זאת מתכוננים לעליה.

נילי נאהורי: אז אם כבר בבתי ספר אפשר להקים אולפנים שהילדים שעתידים לעלות לארץ כבר יכולים ללמוד את השפה ולא להגיע לכאן ולהיות אבודים בבתי הספר, זה ייעל גם כן את הקליטה.

מרדכי יוגב: אולפן אינטרנטי יכול להיות מוכוון לגיל רך, לגיל בית ספר, לגיל על ולמבוגרים, עם לינקים לכל דבר, לתעסוקה ולכל דבר.

נילי נאהורי: נכון.

נילי נאהורי: בהחלט.

נילי נאהורי: מבחינת הדיור - - -

אברהם נגוסה: בשבוע הבא נקיים דיון בנושא הזה, של אולפן אינטרנטי.

נילי נאהורי: טוב לדעת.

נילי נאהורי: בקשר לדיור, כפי שאריאל גם כן תיאר, צריך להבין שבצרפת יש בעיקר שתי אוכלוסיות, יש אלה שאכן הם בעלי תואר אקדמאי, הם מתפרנסים טוב בצרפת, הם לא פליטים, וצריך למשוך אותם לארץ על ידי הכרת תעודות למשל, והם יכולים להסתדר מבחינת הדיור.

נילי נאהורי: יש אוכלוסייה מאוד ענייה שמסתמכת על קצבאות מאוד משמעותיות בצרפת, הם גרים בדרך כלל בפרברים של פריס, האזורים האלה נכבשו על ידי המוסלמים בזמן האחרון.

נילי נאהורי: אם הם היום מוכרים את דירתם, הדירות האלה לא שוות גרוש ולכן אין להם כסף להגיע לכאן ולרכוש דירה במרכז העיר.

אברהם נגוסה: אני רוצה לשאול שאלה בנושא עליית בואינג.

נילי נאהורי: אני רק רוצה לסיים אדוני, ונעבור על עליית הבואינג.

אברהם נגוסה: לא, אני רוצה שתתייחסי ותעני לי.

אברהם נגוסה: אנשים שנוסעים לשם לסוף שבוע, האם מישהו בדק אם הם ניסו לעבור את המבחן לקבל את הרישיון, התעודה שלהם ונכשלו ואז אין להם ברירה והם ממשיכים לעבוד, או שהעבודה בצרפת יותר משתלמת להם ולכן הם עושים את זה?

נילי נאהורי: זה גם וגם.

אברהם נגוסה: תסבירו לנו בדיוק, כדי שאנחנו נדע איך לטפל בנושא הזה.

אברהם נגוסה: אם מבחירה חופשית שלהם בישראל לא משתלם להיות רופא ובצרפת יותר טוב ולכן החליטו לעשות את זה, זו החלטה חופשית.

נילי נאהורי: תראה קודם כל, היום אולי זה נכון שאפשר להגיד שיותר משתלם להם לעבוד עדיין בצרפת, אבל גם זה גורם לאסונות מבחינת התא המשפחתי וזה מאוד בעייתי וצריך לפתור את זה.

אברהם נגוסה: בסדר, אבל אם זו החלטה שלו, האם אנחנו רואים את זה ככישלון של מערכת הקליטה או האם זו החלטה חופשית של כל בנאדם?

אברהם נגוסה: זה מה שאני רוצה להבין.

נילי נאהורי: זה בעיקר כישלון של הקליטה מכיוון שאילו הייתה אפשרות לרופאים האלה לעבוד בכבוד בארץ ולא רק לעבוד פעמיים בשבוע בקופת חולים ולהרוויח 30 שקל פר חולה, זה היה משתלם להם להגיע לכאן ולעבוד בארץ, אבל יש תת הכרה של הרופא הצרפתי.

עליזה לביא: רגע, את אומרת שרופאים צרפתים בהגדרה מקבלים פחות כסף מרופאים ישראליים?

קריאה: לא.

עליזה לביא: או שאת אומרת שהמשכורות לרופאים בישראל נמוכות?

קריאה: בכלל.

קריאה: ברור.

עליזה לביא: ברוכה הבאה הביתה.

נילי נאהורי: אבל זה לא רק עניין של כסף, תראי, זה ברור שיהודים בצרפת מרוויחים יותר מאשר בארץ.

נילי נאהורי: זה ברור.

נילי נאהורי: אבל יש כאן יתרונות שאי אפשר להשוות בין איכות החיים בארץ לבין איכות החיים בצרפת, הם יהיו הרבה יותר מאושרים בארץ, זה לא רק עניין של כסף.

נילי נאהורי: אבל הם חייבים לפרנס את המשפחה, את זה אתם צריכים להבין, הם לא מגיעים לכאן - - -

עליזה לביא: כולנו.

עליזה לביא: גם הבת שלי שלומדת רפואה רוצה לפרנס את המשפחה שלה בכבוד.

עליזה לביא: היום היא בתנאים תת תנאים של סטאז'רית, אני צריכה לממן אותה, והיא מגדלת גם ילדה ואין שום הטבה עם הילדה הזאת, מה לעשות - - -

נילי נאהורי: אבל היא רק מתחילה את הקריירה שלה.

נילי נאהורי: - - -

מרדכי יוגב: עליזה לא קשור כרגע.

עליזה לביא: הכל נכון.

עליזה לביא: אנחנו חייבים לפתוח את הלב ואת הידיים.

מרדכי יוגב: עליזה, את מתפתחת לא על אותו מישור.

עליזה לביא: אבל באמת, כלומר, יש לנו פה מדינה מדהימה.

עליזה לביא: מי שרוצה להחליף גולה בגולה כדי להרוויח יותר כסף, אין לנו מה לעשות.

נילי נאהורי: זאת לא המטרה.

עליזה לביא: מי שרוצה לבוא לפה ואנחנו צריכים כמובן לצאת מהקופסה לחשוב מה לא עשינו נכון, את שואלת אותי, הממשלה עשתה מחדל מאוד גדול עם עליית יהדות צרפת, מחדל שעדיין גם עם - - -

מרדכי יוגב: אין כאן ויכוח.

עליזה לביא: - - -

בני פרץ: כבודו, אולי יש לה זכות כחברת כנסת, אבל היא לא יכולה לדבר גבוהה על אפליה שקיימת בישראל.

בני פרץ: תדברי על האפליה שקיימת לקבל את הצרפתים כצרפוקאים, בגלל ששם המשפחה שלהם הוא מעדות המזרח.

בני פרץ: זה הבעיה פה בארץ.

בני פרץ: זו הבעיה.

בני פרץ: האפליה הגבוהה בארץ שעדיין ממשיכה בגלל שאנחנו נושאים שמות מזרחיים.

אברהם נגוסה: בני, אל תגרום לי להוציא אותך.

אברהם נגוסה: מה זה?

בני פרץ: כמה היא מדברת כמה נפלא, תביאי את הנפלא הזה שיבואו בלי אפליה.

נחמן שי: בני, תפסיק להפריע.

אברהם נגוסה: אני רוצה שתבינו, לחברי הכנסת יש את הפריבילגיה להכנס באמצע הדברים ולשאול להבהרות, אבל המשתתפים, בבקשה תדברו ברשות.

אברהם נגוסה: אם לא, אף אחד לא ישמע את השני.

אברהם נגוסה: אני רוצה שתתייחסי, עשינו כמה תיקונים בחוק על מנת להוריד את החסמים הבירוקרטיים ולהקל על העולים, לדוגמה למשל לגבי רופאי השיניים.

אברהם נגוסה: אני רוצה לדעת, מאז שהחוק תוקן, כמה עלו מצרפת.

אריאל קנדל: עלו 50 רופאי שיניים.

סופה לנדבר: כמה?

אריאל קנדל: 50.

סופה לנדבר: לא נכון.

סופה לנדבר: תביא שמות.

אריאל קנדל: אני אביא לך שמות.

סופה לנדבר: לא נכון.

אריאל קנדל: עם כל הכבוד - - -

סופה לנדבר: עם כל הכבוד, לא נכון.

אריאל קנדל: אני אגיד לך.

אריאל קנדל: זה אחד.

אריאל קנדל: - - -

אברהם נגוסה: מה שאתה אומר לי שהורדת החסם, השינוי בחוק, זה הביא עידוד עליה.

אריאל קנדל: זה הביא 50 עולים, 50 משפחות.

אריאל קנדל: זה מה שאני אומר, הגברת סופה לנדבר לא מסכימה וזה בסדר, לא צריך להסכים על הכל.

אריאל קנדל: עכשיו אני אומר, אבל בסוף השאלה היא כזאת - - -

סופה לנדבר: אני לא רוצה להתווכח איתך.

סופה לנדבר: אני חושבת שירידה בעליה זה בזכותך, מפני ש- - - שלך, בקריאה שלך "אל תבואו לכאן" הביאה לזה.

אריאל קנדל: בסדר, אני אתחשבן עם האלוקים למעלה.

אברהם נגוסה: אני שאלתי שאלה ולא הבנתי.

אריאל קנדל: אני אענה.

אריאל קנדל: אני אומר, לעשות הורדת חסמים זה טוב.

אריאל קנדל: השאלה אם אתה עושה מהלכים נחמדים, קוסמטיים, או אם אתה עושה משהו אמיתי.

אריאל קנדל: ואני חושב שבא ראש ממשלת ישראל לפני שמונה ימים, ביום ראשון שעבר ואומר לשרים "חברים, אני רוצה תכנית לעליית עולים מצרפת כי היה פה פספוס" ואומר לשר בנט "אתה צריך עכשיו לעשות צוות ולעשות את זה" אז כנראה שזה אומר דרשני, כנראה שיש פה סיפור.

אריאל קנדל: והסיפור הוא שנכון, יש פה דברים נחמדים ולעשות ירידים זה נחמד וזה טוב וזה בסדר, השאלה, בנית את החנות, מה אתה מוכר בחנות, ריבונו של עולם, מה אתה מוכר?

אריאל קנדל: אם אתה בא ואתה לא מוכר כלום, אז אל תמכור.

אריאל קנדל: אם אתה רוצה באמת עליה, תן מוצר אמיתי.

אריאל קנדל: אז אני אומר, כמובן שאני הייתי פה על רופאי השיניים ואני מחאתי כפיים גם לגברת לנדבר לשעבר שרת הקליטה, אני מחאתי כפיים, זה מאוד חשוב.

אריאל קנדל: האם זה מביא עולים?

אריאל קנדל: האם זה מה שנקרא באנגלית Game changer, התשובה היא לא.

אריאל קנדל: אם אנחנו רוצים עכשיו להחליף את כללי המשחק ולהביא את האנשים האלה לפה ולא לבכות בעוד כמה חודשים או שנים ולהגיד "וואו קרה אסון בצרפת ומה עושים עכשיו, תכנית חירום" כמו שמדינת ישראל אלופה בתכניות חירום, אז אני אומר חברים, לא נדבר עכשיו על תכנית חירום אלא על תכנית בכלל ונתעסק במה שצריך להתעסק ולא בדברים קוסמטיים ונהיה מסוגלים ביחד להביא לפה 50,000 עולים בשלוש שנים.

אברהם נגוסה: תודה.

נילי נאהורי: אני רק רוצה להוסיף שהיהודים הצרפתים, כל עליה חשובה.

נילי נאהורי: ההבדל עם היהודים הצרפתים זה שהיהודים הצרפתים הם לא פליטים.

נילי נאהורי: יש להם אפשרות לברוח, הם יברחו מצרפת, זה ברור, ישראל - - -

סופה לנדבר: את רוצה להגיד שהעולים במדינת ישראל הם פליטים?

סופה לנדבר: מה קרה לך?

סופה לנדבר: מה קרה לכם, רבותי?

סופה לנדבר: עולים שמגיעים למדינת ישראל זה נכס ולא פליטים.

נילי נאהורי: אוקיי.

נילי נאהורי: אני רק אומרת שהיהודים הצרפתים יכולים לבחור גם כן, וזה מה שהם עושים גם כן - - -

עליזה לביא: אל תעשו לנו טובה, רגע רגע, זה לא בסדר.

אברהם נגוסה: סליחה- - -

עליזה לביא: אבל זה לא בסדר.

אברהם נגוסה: תדברי אחריה.

אברהם נגוסה: רגע.

מרדכי יוגב: עליזה, את יודעת מה מטרת הדיון?

מרדכי יוגב: את קפצת פה לבריכה, תראי את הנתונים.

עליזה לביא: סליחה, אל תלמד אותי, בסדר?

עליזה לביא: בטח לא אתה.

עליזה לביא: אל תלמד אותי.

נילי נאהורי: היהודים מצרפת בורחים היום לארצות הברית, לקנדה, לאנגליה, אפילו לאוסטרליה הם מוכנים להגר.

נילי נאהורי: אנחנו חייבים, חייבים להציל את יהודי צרפת, הם אנשים ציונים בנשמה ואנחנו חייבים לא לפספס את ההזדמנות ההיסטורית הזאת להביא את יהודי צרפת לארץ.

עליזה לביא: - - - תתבייש.

סופה לנדבר: - - -

עליזה לביא: שר התפוצות הוא מהמפלגה שלך.

עליזה לביא: בגללכם זה המצב, ותשתוק.

עליזה לביא: כי מי ששר התפוצות זה השר של המפלגה שלך, מה שמעניין אותו זה להיות שר הבטחון.

נילי נאהורי: משרד הקליטה והעליה אחראי באופן ברור - - - משרד התפוצות.

נילי נאהורי: משרד התפוצות קיבל עכשיו את המשימה - - -

עליזה לביא: אתה צריך לשתוק עכשיו.

מרדכי יוגב: סלחי לי, אני מדבר פה על נתונים כדי שנעלה את יהודי העולם, יש בעיה בעליית יהודי צרפת, אנחנו לא מדברים פה לא פוליטית ולא פופוליסטית אלא בכדי לאהוב את כולם ולהעלות את כולם.

מרדכי יוגב: אנחנו - - - תוצאות טובות יותר.

מרדכי יוגב: לא להתנגח זה בזה, אלא ביחד.

בני פרץ: נכבדי היושב ראש, אולי אנחנו קודם נדבר ואחר כך ישמעו חברי הכנסת וישיבו לנו.

אברהם נגוסה: תן לי, עכשיו שמענו את הארגונים.

בני פרץ: אני גם חבר ועדה שלך ויושב איתך שנים פה בוועדה.

אברהם נגוסה: אתה תדבר, אבל תן קודם לחברי הכנסת.

בני פרץ: בטח, באו לפני הבחירות, חברי הכנסת.

אברהם נגוסה: בבקשה.

עליזה לביא: אני רוצה לשתף אתכם שלפני שבועיים פניתי לכמה חברי כנסת ביניהם חברי הטוב חבר הכנסת נחמן שי שאנחנו משתפים פעולה בחמש השנים האחרונות - - -

אברהם נגוסה: שהוא נתן לך את התור שלו עכשיו.

עליזה לביא: נכון, הוא גם נתן לי את התור עכשיו.

עליזה לביא: כדי להקים פה בכנסת שדולת קואליציה אופוזיציה לטובת יהודי צרפת.

עליזה לביא: שמחתי מאוד אדוני היושב ראש על הדיון שכינסת הבוקר.

אברהם נגוסה: ביוזמתו של חבר הכנסת מרדכי יוגב.

עליזה לביא: אבל כשאתה מדבר על תכנית חירום, אני אומרת לך, אל תחכה.

עליזה לביא: עכשיו אני לא מדברת כפוליטיקאית.

עליזה לביא: אבל אל תחכה.

עליזה לביא: באמת.

עליזה לביא: אני אומרת לך, אנחנו ערב בחירות, הדבר האחרון שמעניין את הממשלה הזאת זו תכנית החירום הזאת.

עליזה לביא: לא זאת, לא לנשים מוכות ולא לעוד כל מיני הצהרות שאתה שומע.

עליזה לביא: אני אומרת את זה באמת כי אני מדברת מדם ליבי.

עליזה לביא: מדינת ישראל עשתה הרבה מאוד טעויות עם עליית יהדות צרפת היקרה.

עליזה לביא: עכשיו צריך לבוא ולצאת מחוץ לקופסה.

עליזה לביא: למשל אדוני היושב ראש, אפשר להביא לפה את דני עטר החבר שלנו מקק"ל, ולהגיד לו "דני, בוא עכשיו נבנה במהירות דירות להשכרה ליהדות צרפת" זה לא פלסתר.

עליזה לביא: זה תכנית של יציאה מחוץ לקופסה.

עליזה לביא: משום שאם אנחנו מזהים ולומדים, וכן, אני מכירה טוב מאוד מוטי יוגב את יהדות צרפת, ואת ההישענות שלה על הרגלים ועל דרך חיים ולמשל הסוגיה הזאת של בתים להשכרה שאין לנו מספיק, הדיור הציבורי פה קורס, אבל אם אנחנו ניקח את דני ונשתף אותו בכל הדברים הנהדרים שנמצאים כאן, ולהגיד לו "תשמע, עכשיו זה מה שצריך לעשות"

נילי נאהורי: סליחה עם כל הכבוד, אני חברת דירקטוריון של קק"ל ואני יודעת היטב שאתם דווקא הקפאתם את כל התכניות של מצ'ינג בין קק"ל למשרדי ממשלה.

נילי נאהורי: אז לכן זו ממש צביעות עכשיו להטיל את האחריות על קק"ל.

עליזה לביא: יקרה, אני באופוזיציה ומה שאמרתי קודם שהממשלה חיבלה בכל ניסיון, להיפך.

אברהם נגוסה: היא אומרת שאתם - - -

סופה לנדבר: אבל חברת כנסת מדברת.

עליזה לביא: אני רוצה להחזיר את זה לדיון.

עליזה לביא: לכן אמרתי - - -

נילי נאהורי: כל הגורמים צריכים להיות מעורבים.

נילי נאהורי: - - - אבל גם משרדי ממשלה.

נחמן שי: הלו מה קרה לכם פה?

אברהם נגוסה: חברת הכנסת מדברת.

אברהם נגוסה: תני לה לסיים.

אברהם נגוסה: אמרתי שרק לחברי הכנסת יש זכות להכנס באמצע הדיבור.

אברהם נגוסה: אם יש לך שאלות תרשמי, בסוף הדיבור ניתן לך להעלות את השאלות.

אברהם נגוסה: אל תיכנסי באמצע הדיבור של חברי הכנסת.

אברהם נגוסה: בבקשה.

עליזה לביא: אחרי שהיושב ראש אמר את זה, ובצדק, אני כל כך שמחה על הדברים שהוא אמר, משום שזו דוגמה חיה נושמת ובועטת שאם תמשיכו לחכות, שום דבר לא יקרה ולכן אנחנו רוצים להקים שדולה בכנסת שהיא לא פוליטית, שהיא קואליציה ואופוזיציה, לקחת את התכניות הטובות שהיו כאן לאורך השלוש שנים האחרונות, כולל הניסיון הזה שהיה שנבלם על ידי הממשלה, אם תמשיכו לחכות לא תהיה פה תכנית חירום.

עליזה לביא: צריך לחשוב לצאת מחוץ לקופסה.

עליזה לביא: אני אומרת לכם, השר בנט עם כל הרצון הטוב שלו הוא לא פנוי.

עליזה לביא: מה שמעניין אותו זה להיות שר בטחון.

עליזה לביא: אם הוא היה פנוי היינו רואים הצהרות מעבר לפלסטרים האלה של – וזה חשוב – חינוך לא פורמלי אחרי הצהרים, זה מאוד חשוב, אבל זה כבר היה הרבה שנים אחורה.

עליזה לביא: היו פה גלי עליה שלמדו בכל מיני מסגרות כאלה ואחרות, זה שהיו קיצוצים לאורך השנים וביטלו גם את זה, בסך הכל הוא מחזיר לטובת אוכלוסייה של 2,000 ילדים, זה לא מה שיביא את השינוי הגדול.

עליזה לביא: זה לא ה-game changer, לכן אני אומרת לכם, דיור ציבורי, כן.

עליזה לביא: לעבוד בכל הטכנולוגיות הקיימות, כן.

עליזה לביא: אבל עוד דבר אחד, וזה רק אתם יכולים לעשות, כי אני לא מכירה את השפה, אבל לדבר עם האחים שלנו בצרפת ולומר להם שזו שעת רצון.

עליזה לביא: אתה הבאת מחקר של 60,000 עד 100,000 רוצים לחזור הביתה.

עליזה לביא: אבל לבוא ולדבר איתם, לא להחליף גולה בגולה.

עליזה לביא: אנחנו נעשה פה את הכל, אני מבטיחה לך.

עליזה לביא: אבל בינתיים, גם לדבר על הדור הבא של הילדים שלהם .

עליזה לביא: אם הם ירצו לגדל אותם בקנדה, בכסף לא נוכל להתמודד.

עליזה לביא: קנדה יותר נוח סוציאלית להתמודד, אבל זה להחליף גולה בגולה.

עליזה לביא: צריך טיפת סבלנות.

עליזה לביא: ושוב אני אומרת לכם, זה לא קואליציה ואופוזיציה.

עליזה לביא: תביאו את כל התכניות של השלוש שנים האחרונות, אנחנו נעזור לכם.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: חבר הכנסת ד"ר נחמן שי.

נחמן שי: בוקר טוב.

נחמן שי: חברתי הזכירה שיש לנו בכנסת שדולה יחד עם הסוכנות היהודית שנקראת השדולה לחיזוק העם היהודי, שדולה פעילה, אחת הפעילות ביותר.

נחמן שי: בשנים האחרונות היינו פעמיים בצרפת ולמדנו על הפעילות של הסוכנות ועם דניאל ועם חברים אחרים ולמדנו מקרוב.

נחמן שי: כשאתם מדברים, אני רואה בעיני את הדברים שאתם מדברים עליהם.

נחמן שי: ממש בעיניים.

נחמן שי: גם פגשנו עולים ושוחחנו איתם לפני העלייה וגם ביקרנו באזורים שונים בפריז ומחוץ לפריז, במרסיי.

נחמן שי: והתרשמנו גם מהמאמצים וגם מהרצון לעלות לישראל.

נחמן שי: אני חושב שזה אחד מהמחדלים החמורים ביותר של ממשלת ישראל.

נחמן שי: אני מסתכל פה על נתון, מוטי יצא, הוא צודק לחלוטין, היינו ב-2015 בקרוב ל-8,000 וירדנו ל-2,400, 2,500.

נחמן שי: נכון שהיו ב-2015 נסיבות מיוחדות, אני לא חושב שהן השתנו באופן דרמטי.

נחמן שי: אולי ממשלת צרפת עושה מאמצים יותר רציניים כדי להרגיע את הקהילה היהודית, עדיין זאת לא סיבה שירדו בכמעט 200%, ל-1/3 מהמספר שהיה ב-2015.

נחמן שי: אני חושב שממשלת ישראל כשלה פה כישלון חרוץ בעידוד העלייה מצרפת שזו עליה מצוינת.

נחמן שי: נכון, היא מייצגת תרבות טיפה שונה ממה שאנחנו רגילים, אבל כל עליה מכל מדינה באה עם תרבות מסוימת, והמדינה הזאת ידעה לאורך 71 שנה לקלוט את כל התרבויות ולא כדי למחוק אותן אלא כדי לתת היום ייצוג לכל תרבות ותרבות ולכל שפה ושפה.

נחמן שי: אין לזה הסבר אלא אם ממשלת ישראל - - -

אברהם נגוסה: ממשלות ישראל.

נחמן שי: ממשלות ישראל.

נחמן שי: איזה ממשלות?

נחמן שי: כל הזמן הליכוד בשלטון.

אברהם נגוסה: גם אתם הייתם, הייתם שותפים.

אברהם נגוסה: אתה שכחת שהיה שר אוצר מיש עתיד.

נחמן שי: אנחנו לא זוכרים מתי היינו בשלטון.

נחמן שי: אנחנו צריכים לקרוא את זה בספרים, בשבת, בפרשת השבוע.

מרדכי יוגב: בואו נדבר לגופו של עניין אחרת אני אגיד "טוב שכך".

מרדכי יוגב: בוא.

מרדכי יוגב: עליזה אמרה דברים לגופו של עניין, בסוף דבריה רשמתי דברים - - -

אברהם נגוסה: אני פשוט אומר שקליטת העלייה היא מערכתית וזה לא רק שנה אחת.

נחמן שי: אברהם תקשיב לי בבקשה.

נחמן שי: אני אומר לך, הממשלה הזאת לא נותנת את המקום הראוי לעליה לישראל.

נחמן שי: נקודה.

נחמן שי: אתה רוצה שנדבר גם העלייה מאתיופיה, אתה רוצה שנדבר גם על עליה ממדינות אחרות?

נחמן שי: היום הדיון הוא על צרפת, אני רואה את הנתונים מצרפת.

נחמן שי: זאת סטירת לחי למדינת ישראל, מדינת העם היהודי.

נחמן שי: בשביל מה יש מדינה אם לא לעודד יהודים לעלות אליה?

נחמן שי: וזה לא צריך להיות פונקציה של היום יש יותר אנטישמיות או פחות אנטישמיות, יותר טרור או פחות טרור.

נחמן שי: צריך לטפח את הזיקה של יהודי בכל מקום למדינת ישראל ולבקש ולהציע ולעודד.

נחמן שי: אחוז מסוים מהם, לא כולם יבואו מחר בבוקר, לעלות למדינת ישראל.

נחמן שי: זה מקור כוח, זה מקור עידוד, זה תוספת של אנרגיה למדינת ישראל.

נחמן שי: בזה מדינת ישראל כשלה.

אברהם נגוסה: תודה.

נילי נאהורי: אני רק רוצה להוסיף משהו קצר.

נילי נאהורי: מר הרצוג שהוא מתנועת העבודה שמונה עכשיו ליו"ר הסוכנות היהודית, שאלתי אותו במסגרת הועד הפועל הציוני מה קורה עם העלייה בצרפת, יש בעיה חמורה.

נילי נאהורי: מה הוא ענה לי "לא, לפי מיטב ידיעתי הכל בסדר גמור מבחינת העלייה מצרפת" אז אל תגיד לי שמפלגת העבודה תטפל יותר טוב בעליית היהודים מצרפת.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: בני בבקשה בקיצור.

בני פרץ: אדוני היושב ראש, כחבר ועדה פה שיושב איתך פה בדיונים שאתה ניהלת בוועדה שכל אלה שפה עכשיו באו למען הבחירות ותוקפים אותך או תוקפים את המפלגה או תוקפים את הליכוד כאילו הם לא היו חברי כנסת ולא קיימים, לא באו לפה לדיונים, אתה פה הקמת דיונים - - -

מרדכי יוגב: בני, אתה לא יודע כמה שאתה צודק, יש פה אנשים שלא ראינו אותם בדיונים בוועדת העלייה והקליטה ואת הדיון על עולי צרפת ביקשנו כבר מהקדנציה הקודמת.

בני פרץ: - - -הנושאים החברתיים של העולים.

בני פרץ: אדוני היושב ראש לך יש פה זכויות ואני לא יכול לא להגיד ש- - - עכשיו אני אדון בנושא הזה שאנחנו דיברנו של הרופאים לפני שנה.

אברהם נגוסה: נושא העלייה מצרפת.

בני פרץ: העלייה מצרפת.

בני פרץ: ומי שראה את התוכנית הצרפוקאים בטלוויזיה יודע שהנושא הזה של העלייה מצרפת באה מתוך אפליה שמנסים פה, לכן היא יורדת.

בני פרץ: אני שמעתי עולים, כי אני כאחד פעיל חברתי מתקופת הפנתרים, מכיר את הכנסת משנת 1979 עוד לפני שכל אלה הגיעו אליה.

בני פרץ: ואני רוצה להגיד לך אדוני היושב ראש, דיברנו על כל האפליה.

בני פרץ: אני שמעתי מעולים שאומרים לי "למה אני אביא את הילד שלי והוא לא יוכל ללמוד פה גם צרפתית ודקדוק כדי שמחר מחרתיים תהיה לו גם את השפה ולא רק שפת דיבור אלא גם שפת לימוד שיוכל אחר כך להשתמש בה אם הוא יצטרך עם הדרכון שלו ללכת ללמוד במדינה אחרת כפי שהרוסים עושים".

בני פרץ: הרוסים קיבלו פה בתי ספר ולומדים רוסית, והם הולכים - - -

אברהם נגוסה: בני, בני - - -

סופה לנדבר: אדוני היושב ראש, אין כאן רוסים, יש כאן יהודים מרוסיה.

אברהם נגוסה: בני, אנחנו מדברים לא על אתיופים, לא על רוסים, לא על אמריקאים.

אברהם נגוסה: אנחנו מדברים על עליה מצרפת.

בני פרץ: לא, אנחנו צריכים להגיד את האמת.

בני פרץ: אנחנו נושאים בשמות משפחה מזרחיים לצערי הרב, על אף שאנחנו באים ממדינות אירופיות.

בני פרץ: גם מרוקו הייתה אירופית לפני שבכלל קמה מדינת ישראל.

אברהם נגוסה: תודה.

בני פרץ: לא אדוני, הפתרון היחיד שצריך להיות אם מדברים על דיור ועזרה בדיור, אז בואו נדבר על אותם קיבוצים שקיבלו הפרטות ושיווק של האדמות ובנו עליהם בתים של העשירים ובית אחד לא נתנו לדיור ציבורי.

בני פרץ: קחו את רמת רחל, קפיטליסטים במסכה של - - - גם הגברת שאת מדברת ואותו נחמן שי ש- - - את הרכוש הזה שלקחתם לנו.

בני פרץ: תיקחי את הרכוש ולא תבואי לפה לפני הבחירות לעשות רוח.

בני פרץ: אני פה שלוש וחצי שנים בוועדה עם היושב ראש שתקפת אותו.

בני פרץ: היושב ראש הזה עשה רבות.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: אנחנו נשמע - - -

בני פרץ: הקיבוצים שדדו אדמות - - -בנו בניינים לעשירים ואפילו דירה אחת לדיור ציבורי לא נתנו ובאים פה לחרטט עלינו.

בני פרץ: תחרטטו על כולם, לא עלינו שאנחנו לחמנו בכם.

אברהם נגוסה: אתה רוצה לצאת?

בני פרץ: תתביישו לכם.

אברהם נגוסה: בבקשה לצאת.

בני פרץ: לא אני לא יוצא.

בני פרץ: אני רוצה לשתות.

אברהם נגוסה: תנו לו לשתות, תירגע ותשב.

בני פרץ: כבודו, אתה עבדת קשות ואני יודע כמה ועדות ישבנו - - -

אברהם נגוסה: שמענו את ארגוני העולים, את חברי הכנסת.

סופה לנדבר: אולי שמשרד העלייה והקליטה לפחות ידבר - - -

אברהם נגוסה: לא, אני עומד לתת.

אברהם נגוסה: אנחנו מחכים.

אברהם נגוסה: פשוט שנשמע עוד נתון - - -

בני פרץ: רק כבודו מילה אחרונה.

בני פרץ: לי יש רוסי בבית ואשכנזייה בבית.

בני פרץ: אני לא גזען אבל אני מכיר את - - -

אברהם נגוסה: ד"ר צבי מימון בבקשה.

בני פרץ: אני פתחתי להם את הבית ועזרתי להם בדרך, כשהגיעו לארץ, קיבלתי אותם באהבה.

אברהם נגוסה: ד"ר דב מימון, מהמכון למדיניות העם היהודי.

דב מימון: מכובדים, קודם כל הדיון הוא יותר מדי חשוב כדי שנדבר בצעקות ואני ממש מתחבר לאלה שאמרו שצריך לדבר, אנחנו ממהרים צריך ללכת לאט.

דב מימון: אני זכיתי לכתוב את התכנית "צרפת תחילה" ב-2013.

דב מימון: אני רוצה להגיד שני דברים.

דב מימון: האחד, המצב שלנו הרבה יותר חמור מאשר ב-2013.

דב מימון: הרבה יותר חמור, אמנם שם הצלחנו להביא את היהודים, היהודים הייתה להם ציפייה - - - לציון.

דב מימון: אבל לצערנו מה שקרה, ואם תסתכלו, ראש הממשלה שלנו הגיע לצרפת ב-2015 וקרא ליהודים לחזור הביתה, והדבר הזה גרם לצרפתים, בטעות אולי, אבל הם שמעו שפה הולכים לקלוט אותם, וכמו שאמרנו, ובסך הכל הם מאוכזבים היום.

דב מימון: זאת אומרת שהמצב שלנו הרבה יותר קשה מאשר שהיה קודם.

דב מימון: אנחנו במצב שמתחילים במינוס, לא במצב שהיינו ב-2013, על ידי מאמצים של סופה ושל אנשים אחרים הצלחנו לעשות מאמץ ולהעלות 20,000.

דב מימון: יכולנו להעלות 50,000 אם היינו עושים מה שאריאל דיבר קודם.

דב מימון: לא הייתה שום תכנית עליה מאז שנות החמישים בלי סעיף דיור, ופה אחד מהסעיפים החשובים ביותר, הוא סעיף דיור, ואנחנו לא טיפלנו בזה.

דב מימון: הדבר השני, שברור שאנחנו לא באים ממחנות העקורים ולכן זה לא עניין שלאנשים יש בחירה, חברת הכנסת לביא, זה ברור שהיום זה לא העניין שאנחנו מבקשים נדבה או טובה כשהם באים לפה.

דב מימון: מי שבא לפה יודע שאף אחד לא מצפה לו פה, אוהבים אותו אבל לא ניתן להם מה שהוא יכול לקבל בצרפת או בקנדה, וזה לא הסיפור.

דב מימון: אנחנו רואים אנשים ולא דיברנו, אבל מדובר על לפחות 30% שחוזרים לצרפת, מדובר על אנשים עם כוונות - - -

קריאה: - - -

דב מימון: אין לנו מספרים.

קריאה: מאיפה המספר הזה?

יהודה שרף: יש לך עובדות?

דב מימון: אני שומע, אז תקחו 10%.

עליזה לביא: גם ממשלת גרמניה נתנה סל קליטה פי 7 ממה שנתנה ממשלת ישראל.

עליזה לביא: מה לעשות?

עליזה לביא: גם אז התמודדנו.

עליזה לביא: ותראה את הקהילה בברלין, ומי שמכיר את העניין של ברלין ואת כל מספר היהודים שרק הולך וגדל שם, כולל דור צעיר, אנחנו חיים בתוך עמנו.

עליזה לביא: לעולם לא נוכל להתמודד, ולא סתם הגרמנים נתנו פי 7, הם רצו, הם נאבקו, זה היה אפילו בדיונים בממשלה מול ממשלת גרמניה ואתם זוכרים את זה.

דב מימון: אני כתבתי מאמרים על זה אם את רוצה, אז אני אמשיך.

דב מימון: יש לנו פה איזה שהוא קטע שמדובר על עליה שהיא בכל זאת ארץ רווחה, וכשאנחנו קראנו לתכנית "צרפת תחילה" וכתבנו שם שכנראה שעוד חמש שנים יקרה גם באנגליה, זה לא כל כך בטעות, יכול להיות שגם בשנים הקרובות יהיה לנו עוד סיפור של עליה מארץ רווחה.

דב מימון: ארץ רווחה זה לא כמו מחנות עקורים, ההגירה היא תמיד שילוב של גורמי דחיפה וגורמי משיכה.

דב מימון: מדובר פה על מצב שהאנשים האלה יביאו, בגלל שתרבות צרפת, בגלל שצרפת היא מדינת רווחה, אנחנו חייבים לתת להם מעטפת של A B C D E, כמו שקרא לזה אריאל, חייבים לדאוג לתעסוקה באופן פרואקטיבי מראש, חייבים לדאוג לחינוך, אנשים מגיעים לפה ולצערנו הדבר חמור ביותר, באים לפה, מקריבים את עצמם בשביל הדור הבא, ומה שקורה הילדים נושרים מבתי ספר, ויש לנו מספרים על זה, נושרים מהדת, ההורים חוזרים לפה עם זהות יותר דתית ורואים את ילדיהם שמתנהגים כמו גויים בגיל 18 ולכן אנשים בצרפת בצדק אומרים להם "אל תלכו, אתם תתחזקו" ובטח, הרבה מאוד מתחזקים כמו כל העליות, לא רק העלייה מצרפת.

דב מימון: אבל המצב הזה פה דורש, אם אנחנו מעוניינים לקלוט את יהודי צרפת צריך לעשות תכנית אינטגרטיבית.

דב מימון: המשפט האחרון שאני רוצה שתשמעו, בבקשה, אל תבטיחו אם אתם לא מתכוונים לקיים.

דב מימון: אל תעוררו את האהבה עד שתחפץ, אנחנו לא יכולים להרשות לעצמנו עוד פעם אכזבה.

דב מימון: אם לא, אנחנו עוד פעם נהיה בברוך גדול וגם כשיהיה מצב חירום וזה יכול לקרות כל יום, זה יכול לקרות ממש בחמש השנים הקרובות שיהיה מצב חירום בצרפת ואפילו נקלוט, אנשים לא יאמינו לנו.

דב מימון: אנחנו כאילו הבטחנו בשביל כל מיני סיבות פוליטיות מידיות ולא חשבנו על חשיבה אסטרטגית.

דב מימון: לכן אני מבקש, אל תבטיחו אם אתם לא מקיימים בבקשה.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: אני לא חושב שיש בעיה.

אברהם נגוסה: ראש הממשלה של מדינת היהודים, מדינת ישראל, אומר ליהודים "תעלו לישראל כי זה הבית שלכם ויש לכם מדינה יהודית", אני לא רואה שיש בעיה בזה.

אברהם נגוסה: זה תפקידו.

דב מימון: זה טוב מאוד.

דב מימון: כמובן זה טוב מאוד וזו חובתו, זה טוב מאוד שהוא קורא ליהודים לעלות, הם הבינו שהוא הולך לקלוט אותם מכל הבחינות של חינוך, רווחה וזה, יש אולי בעיה של תקשורת.

אברהם נגוסה: אנחנו דנים בזה.

אברהם נגוסה: לאמירה אין שום בעיה.

אברהם נגוסה: לפני שאני פונה למשרדי הממשלה, אתן את רשות הדיבור לעו"ד מוריה רודריג.

אברהם נגוסה: את מרכזת אולפנים לדוברי צרפתית.

מוריה רודריג עודד: אני עורכת דין, אני יו"ר עמותת יוצאי בלגיה בישראל והדבר שהיה חשוב לי לציין, בגלל שאנחנו מדינה קטנה וקהילה קטנה צריך גם לא לשכוח את בלגיה שמבחינת האחוזים של העלייה היא בערך אותו דבר כמו מצרפת, פשוט במספרים הרבה יותר נמוכים, אבל זה מאוד חשוב לציין אותם, ולהחיל את כל החוקים שמחילים על העלייה מצרפת, גם על העלייה של בלגיה.

מוריה רודריג עודד: לדוגמה, דיברו על הרופאים, אני יודעת שלרופאים הבלגים עדיין מאוד קשה.

מוריה רודריג עודד: זה דבר אחד שרציתי להגיד.

מרדכי יוגב: בשורה התחתונה דוברי צרפתית.

מוריה רודריג עודד: בדיוק, חשוב שיגידו דוברי צרפתית ולא רק צרפתית, כי זה מאוד חשוב.

מוריה רודריג עודד: אגב, מבחינת אחוזי ירידה, בלגיה במקום מאוד מאוד טוב, כלומר האחוזים הרבה יותר נמוכים מאשר במדינות אחרות, שזה משהו שגם צריך לקחת בחשבון.

סופה לנדבר: גם צרפת.

סופה לנדבר: גם צרפת לא יורדים.

קריאה: אנחנו נגיד את הנתון.

מוריה רודריג עודד: בסדר גמור, אבל אני אומרת שיחסית זה עוד יותר טוב.

מוריה רודריג עודד: בנוסף, אני גם עכשיו יוזמת ועדת קליטה ועליה בעיר גבעת שמואל, משהו שלא היה קיים עדיין, ואני אשמח באמת אם מישהו מכם יכול באמת לשבת ולדבר איתי, להקים את הדבר הזה מאפס, אני אשמח לשיתופי פעולה מכולם.

מוריה רודריג עודד: תודה רבה.

אברהם נגוסה: תודה רבה.

אברהם נגוסה: עד עכשיו שמענו מארגונים וגופים לא ממשלתיים בעיקר, עכשיו אנחנו רוצים לשמוע ממשרדי הממשלה.

אברהם נגוסה: אני מתחיל במשרד הקליטה.

אברהם נגוסה: בואו נשמע קודם את דגנית, בבקשה.

דגנית סנקר: בוקר טוב לכולם.

דגנית סנקר: באמת דיון חשוב.

דגנית סנקר: ראשית אני אומר שאנחנו שותפים לאותו נושא ולאותה תקווה ואותו רצון עז באמת לחזור למספרים של 2014, 2015, 2016, אני רוצה להפנות את תשומת ליבנו למספרים שהיו גם טרם הדבר הזה, וזה אומר שאני חושבת שכן הצלחנו בכל אופן למנף את מספרי העולים.

דגנית סנקר: אני אנסה להתייחס להכל ובקיצור כי אני מרגישה שלכל אחד יש מה להגיד ודברים חשובים מאוד.

דגנית סנקר: ראשית, צרפת הייתה חלוצה במאמצי עידוד העלייה שלנו.

דגנית סנקר: אמר כאן פרופ' דב, קראנו לזה צרפת תחילה, זה לווה בהחלטת ממשלה ייעודית.

דגנית סנקר: אגב, לשאלתך מוריה, אנחנו קוראים לזה, צרפת ובלגיה, דוברי צרפתית.

דגנית סנקר: כך אנחנו מכנים את זה.

אריאל קנדל: ואוקראינה.

סופה לנדבר: ואוקראינה, נכון, המצב באוקראינה היה קשה.

דגנית סנקר: אני יכולה גם לדבר על האמריקאים אם אתה רוצה, אבל באנו לדיון על דוברי צרפתית.

סופה לנדבר: - - - אבל מה קרה?

סופה לנדבר: צרפתים יותר טובים מאוקראינה?

סופה לנדבר: מה קרה לך?

סופה לנדבר: מה קרה אנטישמי כזה אתה?

אברהם נגוסה: רגע, מבחינת החלטת הממשלה גם - - -

אריאל קנדל: אני אנטישמי עכשיו גם?

אריאל קנדל: שמעתי טוב?

אריאל קנדל: אני אנטישמי?

סופה לנדבר: אתה שמעת טוב.

סופה לנדבר: אתה נגד עליה מאוקראינה, אתה נגד עליה מרוסיה - - -

אריאל קנדל: כבוד היושב ראש, עם כל הכבוד - - -

בני פרץ: חברת הכנסת - - -

אריאל קנדל: - - - לניצולי שואה.

אריאל קנדל: זה לא יעבור.

בני פרץ: - - - אם לא הייתם נותנים לנו עשירית - - - המדינה הייתה נראית אחרת.

אריאל קנדל: - - -

סופה לנדבר: לא אנטישמי, או אנטי רוסי, או אנטי דוברי רוסית.

סופה לנדבר: כן.

סופה לנדבר: אז אני מצטערת, לקחתי את המילה בחזרה, אני מבקשת ממך סליחה.

אריאל קנדל: אני מקבל.

סופה לנדבר: אתה נגד עליה מרוסיה.

בני פרץ: אם הייתם נותנים 10% מההטבות שנתתם לעליה הרוסית עם ישראל היה היום - - - 10% ממה שעשיתם להם.

בני פרץ: על מה את מדברת?

אברהם נגוסה: אם אתה לא בשקט ומקשיב ומשתתף בצורה - - -

בני פרץ: היא לא יכולה לכנות אותנו גזענים ואנטישמיים.

אברהם נגוסה: אני מבקש שתעזוב את הדיון.

אברהם נגוסה: אם אתה ככה מתפרץ.

בני פרץ: אבל סליחה, היא לא יכולה לקרוא לו אנטישמי ולקרוא גזען.

אברהם נגוסה: הוא יכול להגן על עצמו.

אברהם נגוסה: הוא לא צריך הגנה.

בני פרץ: אבל אני גם לא, גזען.

אברהם נגוסה: בבקשה בני, אתה מפריע לי.

מרדכי יוגב: אני ממליץ מ אוד כיוזם הדיון שנוריד את הטון.

מרדכי יוגב: כיוזם הדיון אני אומר לכם שאנחנו בעד עליה של יהודים מכל העולם, אוהבים את כולם.

מרדכי יוגב: נתנו את דעתנו על הירידה הדרסטית בעולי צרפת ואמרנו בואו נבדוק את הסיבות ובואו נשתדל איך לראות ולקדם את זה.

מרדכי יוגב: זו מטרת הדיון.

אברהם נגוסה: אני מבקש, מר קנדל, אני נתתי לכם, הארגונים, להציג את זה.

אברהם נגוסה: נתתי לחברי הכנסת להציג את הנושא.

אברהם נגוסה: עכשיו תורם של משרדי הממשלה המטפלים בנושא להציג את הדברים האלה.

אברהם נגוסה: בבקשה לא להפריע, הם לא הפריעו לכם אם אני אראה שמישהו מפריע, אוציא אותו מהדיון.

אברהם נגוסה: אנחנו מקיימים כאן דיון מקצועי ולא פופוליסטי.

אברהם נגוסה: מי שרוצה להיות פופוליסטי זה לא בוועדה הזאת, שייצא.

אברהם נגוסה: בבקשה.

דגנית סנקר: אני ממשיכה.

דגנית סנקר: אנחנו המשכנו במאמצי עידוד העלייה שלנו, אחר כך נדבר גם על מאמצי קליטת העלייה שלנו, אבל אני רוצה להתרכז רגע בפרק הראשון שהוא עידוד העלייה.

דגנית סנקר: במסגרת הזו, ונדמה לי שהצגנו את זה גם כאן, נעשו מספר גדול מאוד של פעולות שחלקן, היושבים כאן מסביב לשולחן היו אלה שיזמו אותם והיו שותפים בגיבוש כל הרעיונות ובכללם אני רוצה להזכיר גם את נושא האולפנים.

דגנית סנקר: דיברנו לא אחת ולא פעמיים פה על נושא אולפנים וירטואליים ואני רוצה לספר לכם שבמסגרת התכניות שלנו, לא זו בלבד שאנחנו מגדילים את היקף השעות באולפן, מ-60 ל-120 והשנה נתחיל ב-300 שעות, שיאפשר להם קיצור הליכי הקליטה בארץ, אנחנו גם מתחילים באולפנים וירטואליים.

דגנית סנקר: משתפת אתכם ואומרת לכם שעשינו ניסיונות בעבר, אלה לא היו ניסיונות קלים, מפני שלסיפור הווירטואלי הרבה מאוד מתחרים ברשת, ובכל אופן אנחנו ב-1 לינואר נתחיל עשרה אולפנים מהסדר גודל הזה.

דגנית סנקר: אני רוצה לומר לכם שהמדען הראשי שלנו ביצע מחקר שנעשה על מי שכבר נמצא כאן, מי שכבר עשה עלייה, בטווח של חמש עד עשר השנים האחרונות ובכלל זה גם בתוך חמש השנים האחרונות, ויש נתונים שאני רוצה לשתף אתכם.

דגנית סנקר: אני לא טוענת שהכל ורוד אבל אני מרגישה צורך גם לשים נתונים שהם אולי אובייקטיביים שאולי יסברו כאן קצת את האוזן.

דגנית סנקר: ראשית, מבחינת תנאי דיור, 45% מהעולים מדווחים על תנאי דיור דומים או טובים יותר.

דגנית סנקר: מעמד מקצועי אחרי חמש שנים, 60% דומים או קצת טובים יותר.

דגנית סנקר: כמעט 70% בטווח של החמש שנים הראשונות, מדווחים על הרגשת בית, שיעור גבוה לאין ערוך מיתר קהלי העולים שלנו.

מרדכי יוגב: 45% שמעידים על דיור טוב יותר, איך זה ביחס לעולים אחרים?

מרדכי יוגב: זאת אומרת 55% מעידים על דיור נמוך יותר.

דגנית סנקר: נכון.

מרדכי יוגב: זאת אומרת שיש לנו פה קושי.

מרדכי יוגב: זה לא - - -

דגנית סנקר: חבר הכנסת יוגב, אני לגמרי לא חולקת שיש קושי, אני רק מנסה לתמוך את זה בנתונים - - -

מרדכי יוגב: הציעה חברתי עליזה לביא, ואני חושב שהיא הציעה הצעה חשובה שנאמרה פה כבר בוועדה, שנתיים-שלוש אחורה, עוד בתקופת היותו של חברה יו"ר הוועדה פה, בניה להשכרה, כי כך הם היו רגילים לגור בצרפת.

מרדכי יוגב: ואני יותר ממצטרף אליה.

מרדכי יוגב: זה עלה פה כבר בכמה וכמה ועדות.

מרדכי יוגב: העידוד לבניה להשכרה, מדוע הוא לא מבוצע?

מרדכי יוגב: ערים כמו העיר שהיא גרה בה שהיא עיר הבירה של קליטת יהודי צרפת - - -

יהודה שרף: השאלה במשרד השיכון ומשרד האוצר - - -

מרדכי יוגב: ואיפה פה נציג משרד הבינוי והשיכון?

יהודה שרף: העלינו את זה כאן, חבר הכנסת.

יהודה שרף: כל מה שאתה אומר, העלינו כאן.

יהודה שרף: היה כאן נציג משרד השיכון ונציג משרד האוצר, השרה סופה לנדבר ישבה - - -

סופה לנדבר: וגם יזמה פרויקט.

יהודה שרף: התשובה הייתה "תקציב".

עליזה לביא: יש כסף.

עליזה לביא: אני רוצה להגיד לך שיש כסף.

דגנית סנקר: אני רוצה לסיים.

דגנית סנקר: אתם ביקשתם את נתוני - - -

אברהם נגוסה: תנו לה להשלים.

אברהם נגוסה: אני רוצה להיות ברור בנושא, כשאת מדברת על החלטות הממשלה, יש שתי החלטות ממשלה שהתקבלו, החלטה מס' 2446 שמדברת על צרפת, בלגיה ואוקראינה.

דגנית סנקר: נכון.

אברהם נגוסה: זו הייתה החלטה מ-2015, יש עוד החלטה מ-2017, החלטה מס' מ-2017, החלטה מס' 3181 על קליטה ועידוד עליה עולמית.

דגנית סנקר: אבל יש עוד החלטה ואתה יכול לראות את זה בשקף גם על הסרת חסמים, החלטה 2255.

דגנית סנקר: אפשר לראות את זה גם שם, אני מניחה שגם חברת הכנסת סופה לנדבר תתייחס אליה בהרחבה , והיא פתחה שורה של הכרות והקבלות של תארים.

יצחק אוחנה: שלשמחתי היום כבר לא מדברים עלינו.

דגנית סנקר: נתון חשוב מאוד שאני רוצה לגעת בו כי הוא עלה פה כמעט כמו פצע פתוח, הוא עלה פה בכמה הקשרים.

דגנית סנקר: אנחנו לא קוראים להם יורדים, אנחנו קוראים להם ישראלים שמהגרים לחו"ל, בנתונים שבדקנו לקראת הוועדה היום, אגב, אני רוצה להגיד, אני מדגישה, אלה נתונים בעייתיים כי איך אתה בודק?

דגנית סנקר: עכשיו יגידו פה עליית בואינג זה גם ירידה, אגב, אני מאלה שחולקת עליהם, יש לנו דגם כזה גם הרבה מאוד מארצות הברית, קחו רופאים מארצות הברית שאין להם יכולת להשתכר כאן את מה שהם משתכרים ולכן הם גם נמצאים ועובדים הרבה מאוד מעבר לים, אנחנו בכלל נמצאים בעולם תעסוקה שהוא גלובלי.

דגנית סנקר: אבל אני רוצה כן להגיד מה אנחנו בדקנו ואני רוצה להיות מדויקת.

דגנית סנקר: אנחנו לקחנו את מספר העולים שעלו בין 2014 ל-2017 בלבד ובדקנו אנשים ששנה שלמה לא עברו בביקורת הגבולות, זאת אומרת נסעו לצרפת ולא חזרו אלינו, אנחנו מגלים 4% שנסעו לשם.

דגנית סנקר: זה מה שאנחנו מגלים, ואם יש נתון אחר – שמעתי פה כל מיני נתונים - - -

עליזה לביא: 4% שנסעו לאן?

דגנית סנקר: שעזבו את גבולות המדינה, אני לא יודעת לאן הם נסעו בהכרח עליזה, אבל הם עזבו את גבולות המדינה ולא שבו אליה שנה שלמה.

אברהם נגוסה: בין 2014 ל-2017.

דגנית סנקר: נכון, כי אני לא יכול לקחת את מי שעלה אתמול - - -

אברהם נגוסה: יכול להיות שגם הלכו ללמוד.

אברהם נגוסה: הכל יכול להיות, אתם לא יודעים את הסיבה של הירידה.

דגנית סנקר: נכון.

דגנית סנקר: ובגלל זה, אני אומרת, הסיפור הזה של הנתונים בעניין הזה הוא קצת מורכב ובכל זאת הרגשתי צורך - - -

אברהם נגוסה: זה מהעלייה מצרפת?

דגנית סנקר: רק מצרפת.

סופה לנדבר: זה אחוז יותר נמוך מאשר ישראלים שנולדו כאן.

דגנית סנקר: זה אחוז מאוד נמוך לאין שיעור גם ביחס לעליות אחרות ואני רוצה להגיד שאנחנו השנה התחלנו - - -

אריאל קנדל: - - -

דגנית סנקר: אריאל, הקשבתי לך בקשב רב ובסבלנות מאוד רבה.

אברהם נגוסה: תגיבו בסוף.

אברהם נגוסה: אני רוצה לשאול שאלה.

אברהם נגוסה: האם יש לכם מידע מהעליות האחרונות או כאלה שהם כאן 40 או 50 שנה?

דגנית סנקר: לא.

דגנית סנקר: לקחנו מי שעלה, מי שתאריך העלייה שלו בין ה-1 לינואר 2015, 2016, 2017 ושלא נמצא כאן מעל שנה.

יצחק אוחנה: זה המחמיר.

יצחק אוחנה: הוא לא בהכרח ירד.

דגנית סנקר: אפשר להגיד ששנה זה לא מדד, אפשר להגיד ששנתיים, אבל הלכנו פה על איזה שהוא מדד שזה מה שהוא אומר, ובעינינו הנתונים הם - - - אני לא רוצה - - -

אברהם נגוסה: 4% את יכולה לנקוב במספר?

קריאה: סליחה - - -

אברהם נגוסה: אני אתן לך לדבר יותר מאוחר.

אברהם נגוסה: תעביר פתק בבקשה ותירשם.

דגנית סנקר: אני יכולה לנקוב במספר, אפשר להסתכל בנתונים שלפניכם של שלוש השנים ולקחת מתוכם 4%.

מרדכי יוגב: במה אתם מדייקים את הנסיבות לירידה הכל כך תלולה בעליה?

מרדכי יוגב: כי אם לא נדע את הנסיבות, ונאמר פה, דיור, לימודים\

מרדכי יוגב: , תעסוקה וקהילה, ארבעה דברים ש- - - במה צריך עוד לעשות?

יצחק אוחנה: אני אנסה ברשותך - - -

דגנית סנקר: אני רק אסיים בשני דברים אחרונים.

דגנית סנקר: אנחנו החל מהשנה פותחם גם תכנית קראת "יעל" שמיועדת לילדים, אמנם כל ילדי העולים כי אני רוצה לספר לכם שכל העולם לנגד עינינו, שמאפשרת גם לילדי בתי ספר יסודי הרבה מאוד שעות כמו צהרון שזה אחד מהפערים שאנחנו יודעים שיהודי צרפת מתמודדים איתם יותר קשה כאן במערכת החינוך - - -

אברהם נגוסה: גם השכלה גבוהה?

אברהם נגוסה: כי בזמנו דיברנו פה בדיון.

סופה לנדבר: עשינו את זה בכסף ממשרד העלייה והקליטה ולא מהכסף של בנט, ואתם בדיוק צריכים לדעת את זה.

סופה לנדבר: זה כסף שאנחנו לקחנו במשרד העלייה והקליטה ופתחנו את התכנית כדי שהילדים יקבלו באופן פרטי את השיעורים האלה, בגלל שכאשר בקבוצה יש בסך הכל ארבעה ילדים זו צורה פרטית.

אברהם נגוסה: אם ציינת - - -

מרדכי יוגב: האם גבירתי שרת הקליטה ואם כן או אם לא אתם צריכים לעשות את העבודה, אל מול משרד החינוך, האם ישבת על כך עם השר בנט על מנת שכל ילד עולה מכל קצוות תבל יקבל תוספת שעות לצורך העניין?

דגנית סנקר: משרד החינוך כאן ויתייחס.

סופה לנדבר: רוב הכסף היה ממשרד העלייה והקליטה.

אברהם נגוסה: בבקשה, שאלות ענייניות, אבל בואו נעשה סדר.

דגנית סנקר: משפט אחרון.

דגנית סנקר: מאמצי עידוד העלייה שלנו בצרפת יימשכו בהיקף, לסבר את האוזן, של בין 8 ל-10 מיליון שקלים בשנה, אגב, אני רוצה לומר, לא שינינו דבר ובחלק מהדברים אפילו העצמנו את הנתח היחסי שאנחנו נותנים בתוך מאמצי עידוד העלייה, אנחנו פתוחים לשמוע, קשובים מאד לשמוע ויושבים עם השותפים שלנו שיושבים פה בחדר, שזה חברת אופק ישראלי, הסוכנות היהודית, ההסתדרות הציונית שאני לא רואה כאן, אבל אני רוצה גם להזכיר את קליטת קהילות ישראל, שלום ואך שנמצא כרגע במרסיי ושולח לנו תמונות, ואנחנו נמשיך להיות פתוחים לכל הרעיונות שיכולים להעצים את המאמץ הזה.

אברהם נגוסה: העלית את נושא תכנית יעל.

אברהם נגוסה: האם המצב השתפר בנושא ההשכלה הגבוהה?

אברהם נגוסה: כי דנו פה, היו בעיות בקבלה באוניברסיטאות, יש קשיים לעבור את המבחן.

אברהם נגוסה: האם נעשה שינוי בדבר הזה?

יצחק אוחנה: אני תיכף אדבר על זה.

אברהם נגוסה: נשמע את איציק, ואחרי זה נעבור אליך.

סופה לנדבר: רק תגידי כמה אולפנים יש בצרפת נכון להיום.

דגנית סנקר: 125 אולפנים בכל שנה, בהיקף השעות שתיארתי קודם.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: איציק אוחנה בבקשה.

יצחק אוחנה: שלום לכולם, אדוני היושב ראש, ח"כים מכובדים, אני מנסה עכשיו לנתח גם כמקשיב ומנסה לנתח איפה הבעיה המרכזית שלנו, מעבר לזה שאין ספק שצריך לעשות כל מאמץ כולל משאבים, כולל תכניות, להעלות כל יהודי מכל מקום ובדגש על האתגר שקיים כרגע בצרפת, לאור כל מה שאמרנו.

יצחק אוחנה: נגענו בגורמי דחיפה, נגענו בגורמי משיכה, ניתח אותם מכובדי והציג אותם, לא רק שהניתוח הוא לא רק דומה, הוא אפילו מחמיר, הוא הולך ומתגבר לצערי ואני מדבר על המצב, גם הפוליטי החברתי האנטישמיות שמרימה ראש, וכל שאר הדברים, אנחנו צריכים לזהות את זה כגורמי דחיפה שדוחפים אותם הנה, ולכן אין לי ספק שצריכים לעשות תכניות וצריכים לשפר ומה שעשינו הוא טוב אבל לא מספיק, וצריך כל הזמן לעדכן.

יצחק אוחנה: הבעיה המרכזית זה תיאום הציפיות, וכשמתאמים ציפיות ויש אמירות בצד השני, ועכשיו אני לא פונה לאף אחד חלילה, כולנו בחבילה, אני לא פונה לאף אחד.

יצחק אוחנה: כשיש תיאום ציפיות, שאתה צריך להתגבר אל מול מדינת הרווחה הרחבה כל כך בצרפת, ונגעו בזה, ועם המתנה של משפחות, בצדק, אני לא מנסה לשפוט אף אחד, לענייני הפנסיות כדי שיוכלו להתקיים פה לכשיגיעו לגיל ויעשו את מה שיעשו, ויש ציפייה כי שומעים רעשים של "יכינו תכניות, ישימו משאבים, יעשו פה ויעשו זה" וזה לא קורא, אני אומר שזה גורם נזק במכפיל כוח ולא תורם לנו כלום.

יצחק אוחנה: מצד שני הציפיה הזאת, שידאגו לכם לדיור כמו בצרפת, עוד פעם, פורמלי או לא פורמלי, אני לא שולח פה שום יד מאשימה לאף אחד.

יצחק אוחנה: אם מישהו פה לא מבין שכל גורמי עידוד העלייה למיניהם כשהם עושים את הדבר הזה הם פוגעים ויורים לעצמם ברגליים ויורים לנו איפה שאתם רוצים, בכל חלק בגוף, אז אתם טועים טעות מרה.

יצחק אוחנה: ואם נמשיך להתבכיין ולהגיד את כל הדברים האלה, ואתם חושבים שייצא לכם מזה איזה שהוא רווח ונראה יותר צרפתים פה, הלוואי ואתבדה, אנחנו טועים ובסטיית תקן מאוד משמעותית.

יצחק אוחנה: לכן מה שצריך לעשות, אדוני היושב ראש, זה באמת לשנס מתניים, להכין תכניות, לצאת מחוץ לקופסה איפה שאמור לתת מענה ולא לצפות שאנחנו נעשה מה שלא עשו גם לעליות הקודמות, ובלי לזלזל בשום עליה, ולתת להם מענים שלא נתנו גם לאחרים, אנחנו לא יודעים להעתיק אותם גם לעולים הבאים.

יצחק אוחנה: אלה השלכות רוחב.

יצחק אוחנה: אין פה נקודה כירורגית והשאר לא מסתכלים ולא אומרים, ובני אמר מה שאמר לאור מר כעסו ומר ליבו על מה שעשו לו בעבר, אנחנו לא שם חבר'ה, צריך לעשות קדמת דרך, ולעשות תכניות מותאמות.

יצחק אוחנה: הושקעו מאות מיליונים, אני מדבר במכלול הכולל, ועשרות מיליונים בשנים האחרונות גם בלי "צרפת תחילה", כלומר גם מתקציבי המשרד.

יצחק אוחנה: האם זה מספיק ואפשר לנוח על זרי הדפנה?

יצחק אוחנה: ממש לא, אנחנו רחוקים משם.

אברהם נגוסה: אני שואל אותך כמשרד הקליטה, כחלק מהעשייה הזאת, אתם מובילים את קליטת העלייה.

אברהם נגוסה: עכשיו ראש הממשלה נתן הוראה להכין תכנית מקיפה גם לחיזוק שילוב העולים שהגיעו לכאן וגם לעידוד העלייה.

אברהם נגוסה: האם אתם תשתפו את ארגוני העולים שמבינים את הבעיות ושיש להם גם את הנתונים.

אברהם נגוסה: האם בתוך התכנית הזאת הם יהיו שותפים, כדי שלא נבוא עוד פעם ונגיד "לא חשבנו על זה".

יצחק אוחנה: אדוני היושב ראש, זו שאלה לדעתי טריוויאלית ובעצם השאלה התשובה.

יצחק אוחנה: אם לא נשתף את הארגונים ולא נבין שלכל אחד יש חוזקות משלו ויש לו זוויות ראיה שהוא יכול לתרום לנו, לא נולדנו חכמים ושום תורה לא ירדה לנו משמיים, כולל לא תורת הקליטה, וכמו שעשינו קודם את שיתוף הפעולה, אבל למי נעשה את זה?

יצחק אוחנה: אני אומר כבר פה, מי שישתף פעולה ויושיט את היד ויבין שקיים משרד העלייה והקליטה והוא לא מתכוון לפרק אותו ולהתפרק מנכסיו, אלא אם יש דברים סודיים של ראש הממשלה, כל עוד קיים משרד העלייה והקליטה אנחנו אחראים גם בהיבט הריבון, גם אחראים של בניית התכנית וגם של הוצאתה לפועל.

יצחק אוחנה: אין לי כוונה, ואני אומר את זה בכוונה תחילה, אין לי כוונה שארגון כזה או ארגון אחר כשאני מציע לו תכניות הוא אומר לי "התכניות מצוינות רק תן לי שאני אעשה אותן ואני אגיד שאני עושה אותן, לא אתה" זה לא בבית ספרנו.

יצחק אוחנה: אני כבר אומר את זה פה.

יצחק אוחנה: שאלת לעניין הסטודנטים ואני אשלים את העניין, בכל נקודת זמן בכל ארבע השנים האחרונות, 1,200 סטודנטים יוצאי צרפת לומדים במינהל הסטודנטים, מבחינת כל התכנית יש מספרים מסודרים, מי שרוצה שמות יקבל גם שמות ומה שחסר לנו כאן שעדיין אנחנו מזהים, עשינו ואנחנו מתכוונים השנה להוציא לפועל, היו מכינות ייעודיות שעשינו שמונה או תשעה מהן, וזיהינו את זה כמקור יותר מוצלח כדי שהם יעשו את קפיצת המדרגה, ואנחנו בודקים את זה.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: לפני שאני עובר למשרד החינוך, אני רוצה לתת לשני אנשים שרצו לשאול שאלה את משרד הקליטה.

אברהם נגוסה: בבקשה.

סידני ארוס: אני מעמותת עמ"י, איש שטח.

סידני ארוס: יש דבר שאני לא מסכים עם משרד הקליטה, נושא של 4%.

סידני ארוס: כשאני אומר שאני איש שטח, אני איש שפוגש את עולה, הולך אליו הביתה ומלווה אותו.

סידני ארוס: אנחנו שוכחים דבר שיש, אם יש מישהו שמשאיר את הילדים שלו ואשתו ועוזב את הארץ כדי לעבוד בחו"ל, זה נקרא יורד או לא?

יצחק אוחנה: לא.

סידני ארוס: בשבילי כן.

דגנית סנקר: לא, עיקר חייו בישראל.

סידני ארוס: סליחה, אדם שמתפרנס בחו"ל ובא לארץ זה אימגרנט, זאת אומרת שהוא יורד.

סידני ארוס: יש גם הרבה שיש להם דירה בארץ, פשוט מאוד קנו דירה, עלו לארץ, עזבו את הארץ ובאים לחופשה, באים פה ושם, ובתוך משרד הפנים, ואת זה אני בעצמי שאלתי במשרד הפנים באשדוד, הם לא נחשבים כיורדים.

סידני ארוס: אני חושב שנושא של ירידה של 4% לא מדויק וצריך לעשות מחקר על זה.

סידני ארוס: לדעתי זה עובר ממש ל-10%.

סם קדוש: אני מארגון CNEF וגם ממועצת ארגוני העולים.

סם קדוש: כמה נקודות.

סם קדוש: כמו שאנחנו רואים, בסופו של דבר פה הדיון מאוד טעון, ידידי יושב ראש הוועדה, אנחנו עשינו הרבה ועדות על עולי צרפת ויש משהו שצריך להבין, כשאנחנו באים, וזכותך שהושבת את כל הגורמים פה, גם הממסד וגם הארגונים, אבל צריך את ד"ר אברהם נגוסה כדי להושיב את כל האנשים האלה, כי כשאנחנו נצא אף אחד לא יכיר את אף אחד.

סם קדוש: כמו שאמרה דגנית ויש לי המון שיחות איתה גם בנושא עידוד עליה, בסופו של דבר כמו שהיא אמרה, אחד שומר על השני.

סם קדוש: ההסתדרות שומרת על הסוכנות היהודית - - -

דגנית סנקר: זה לא מה שאני אמרתי.

דגנית סנקר: זה תרגום מעניין אבל זה לא מה שאמרתי.

סם קדוש: הקשבתי לך אז תקשיבי לי.

דגנית סנקר: אבל אתה מתרגם אותי.

סם קדוש: פה זה הסלט של המוסדות.

סם קדוש: ההסתדרות הציונית, הסוכנות היהודית, אנחנו לא דיברנו ועד היום אני לא מבין, יש עוד גוף, אופק ישראלי, שמטפל בעידוד העלייה.

סם קדוש: מה כל הדברים האלה?

סם קדוש: אז פה יש איזה - - - שאני מכבד אותו, שלום ואך, אז כל הזמן שהם רוצים להגיד "משרד הקליטה נתן כסף" מוציאים את הקלף, שלום ואך.

אברהם נגוסה: אתה אומר שאתם רוצים שיתוף פעולה.

סם קדוש: יותר משיתוף פעולה.

סם קדוש: בסך הכל יש גם דברים שעובדים.

סם קדוש: כל אחד עם המקום שלו.

סם קדוש: חבל שחברת הכנסת עליזה לביא יצאה, אני לא רוצה עוד שדולה לכנסת כמו - - - ככה נחשוב גם כן נביא עוד פעם דב מימון וסם קדוש ואריאל קנדל כדי לחשוב, בולשיט.

סם קדוש: מספיק.

אברהם נגוסה: ככה עובדת האופוזיציה.

סם קדוש: לפחות איתך, אתה יושב.

סם קדוש: יש דברים שעובדים, ריבונו של עולם.

סם קדוש: היו פה פילנתרופים, פייר בסננו, מארק אייזנברג שהם האנשים הכי גבוהים בקהילה הצרפתית, אף אחד מהם לא מצליח לעבוד עם הממסד.

סם קדוש: איך זה - - -

יצחק אוחנה: למה?

יצחק אוחנה: תשאל את עצמך.

אברהם נגוסה: תסיים בבקשה.

סם קדוש: עוד משפט.

סם קדוש: ידידי אוחנה, אני לא הפרעתי לך, תן לי גם להשמיע.

סם קדוש: אני במקרה גם כן סגן יו"ר של קעליטה.

סם קדוש: איך זה יכול להיות שפילנתרופ שהוא בכל הדברים בקהילה הצרפתית, שם 10 מיליון שקל על השולחן ואף אחד - - - אני לא מדבר על CNEF, שיש לה גם את התורמים שלה שאנחנו ממשיכים עם הפעילות.

סם קדוש: למה אין מצ'ינג?

סם קדוש: למה יש דברים שאנחנו לא יכולים להכפיל?

סם קדוש: יש את תכניות "חמדת הדרום", אנשים שלא נמצאים כאן, שבמקום להביא 40 צעירים הם יכולים להביא 100 , אבל 100 צריכים להביא לאיזה מקום.

יהודה שרף: יש להם מקום רק שיבואו.

יהודה שרף: אני כבר אומר לך עכשיו, שיבואו לאיבים מחר.

יהודה שרף: 100 מחר לאיבים.

אברהם נגוסה: שאלתי קודם האם הם יהיו שותפים בעניין.

אברהם נגוסה: הוא אמר חד משמעית.

אברהם נגוסה: לכן בואו נעבוד ביחד כדי שכולם יתרמו.

סופה לנדבר: אבל יש לי שאלה אליך.

סופה לנדבר: במה הם לא מסוגלים לעבוד עם הממסד, הפילנתרופים האלה?

סם קדוש: אני אומר לך, אני לא מדבר על הפילנתרופים שכבודם במקומם מונח, אני מדבר עלי ומישהו יגיד לי את ההיפך.

סם קדוש: כל הזמן ישבתי עם הפקידים שלך, אמרתי "יש תכנית" עד היום, עידוד עליה, בסופו של דבר היה יריד לפני שבועיים.

סם קדוש: היו מביאים אנשים לשם, מי לא מביאים?

סם קדוש: את הארגונים.

סם קדוש: אתה שומע ד"ר נגוסה?

סם קדוש: יש יריד בצרפת, מביאים אנשים נפלאים, אנשים שיכולים להגיד לעולים איך לעשות יותר עם התקציב שלהם, אנשים נפלאים.

סם קדוש: אף ארגון פה, חוץ מקעליטה ששילם לבד ללכת, ואני מעודכן, לא היה ביריד של עידוד עליה.

סם קדוש: איך אתם מסבירים את זה?

דגנית סנקר: הפעם לא הוזמן.

סם קדוש: אל תגיד לי שפעם אחת אתה שולח את סם קדוש - - -

קריאה: כי זה לא יריד של - - -

יהודה שרף: אתה מבלבל בין היוצרות.

סם קדוש: סליחה, אני עונה לחברת הכנסת סופה לנדבר.

סם קדוש: הממסד הוא יותר מפלפול בגמרא.

סם קדוש: עכשיו ירידה העלייה זה לא לסטודנטים.

סם קדוש: ריבונו של עולם, עשו ירידים שמשפחה באה ורוצה לשמוע על הבן הראשון שהוא בן עשר, והבן השני שהוא בן 18.

סם קדוש: אתה מבין למה זה לא עובד?

סם קדוש: כי מתחילים בגדול ואומרים "ירידה עליה הראשון בצרפת לא פתוח לארגונים" איך אפשר להבין את זה?

יצחק אוחנה: אף אחד לא אמר את זה.

יצחק אוחנה: אני עושה את הירידים, אתה סתם אומר מילים.

סם קדוש: שאלתיאל תגיד לי את מי אתה מביא?

סם קדוש: מה ההבדל בין דגנית ואופק ישראלי?

סם קדוש: מה הם - - -

יהודה שרף: אנחנו נסביר לך.

דגנית סנקר: אנחנו מוכנים להסביר.

אברהם נגוסה: הסוכנות יסבירו.

אברהם נגוסה: שאלה טובה.

אברהם נגוסה: אני רוצה לפני שאני פונה למשרד החינוך וגם לסוכנות, שידבר נציג עירית טבריה.

אברהם נגוסה: בבקשה.

פדריק בודוואן: אני פרויקטור בטבריה.

פדריק בודוואן: אני רואה שיש הרבה להט והכל, אבל קודם כל הבוס שלי זה לא עירית טבריה, זה משרד הקליטה.

פדריק בודוואן: הם משלמים לי את המשכורת, ואני יכול להגיד מה שאני מרגיש בתוך השטח.

פדריק בודוואן: קודם כל אנחנו מדברים הרבה על העלייה של העשירים, זה אני נותן כדוגמה.

פדריק בודוואן: העלייה של צרפת, לצערי יש הרבה אנשים שאין להם מה לאכול אפילו.

פדריק בודוואן: גם בצרפת.

פדריק בודוואן: וכשהם באים לכאן יש להם ציפיות, הם רוצים לעלות, הם רוצים לחיות והם רוצים לקיים את המשפחות שלהם, ובדרך כלל, אני לא יודע אם זה טעות שלנו אבל זה בדרך כלל טעות שלנו כישראלים, "בוא אלי לנתניה, אני אתן לך עזרה" וכולי, וכשהם מגיעים אנחנו עסוקים עם הדברים שלנו ואז זורקים אותם.

פדריק בודוואן: ואז הם נופלים למעשה על הגב שלנו באיזה שהוא מקום, אנחנו הופכים להיות ה"בייביסיטר" שלהם.

פדריק בודוואן: בכל התחומים.

פדריק בודוואן: אני מודה לשרה שיש את התפקיד הזה, כי אם לא היה פרויקטור האנשים האלה היו נופלים לגמרי.

פדריק בודוואן: רציתי להגיד שאני לוקח את הדוגמה של טבריה כי היא קיימת בכל הערים בפריפריה.

פדריק בודוואן: כל הארגונים הגדולים מתרכזים בנתניה, ירושלים, תל אביב.

פדריק בודוואן: איפה הפריפריה?

פדריק בודוואן: מה אנחנו עושים שם?

פדריק בודוואן: אנחנו יכולים לתת דיור יותר זול, אנחנו יכולים לקלוט יותר טוב בעבודה, וכולי.

פדריק בודוואן: אנחנו יכולים לקלוט אותם יותר טוב.

אברהם נגוסה: אבל זו בחירה של העולים או שיש מדיניות - - -

דגנית סנקר: זו לגמרי בחירה של העולים.

אברהם נגוסה: העניין של ריכוז, שהולכים לנתניה, לרעננה.

אברהם נגוסה: זו בחירה של העולים?

פדריק בודוואן: זו בחירה של העולים.

דגנית סנקר: זו בחירה של העולים, אני רק מוסיפה שאנחנו הפעלנו תכנית גדולה שנקראת "עידוד עליה לנגב גליל" והצגנו את זה גם כאן, במסגרתה אנחנו דואגים לכל הסיפור של המשפחה.

דגנית סנקר: אני מודה שעולי צרפת פחות לוקחים את התכנית הזאת.

פדריק בודוואן: שתי נקודות חשובות בדיון שקשורות למשרד העלייה והקליטה.

פדריק בודוואן: יש לי עולה שמקבל סל קליטה, יש לו את השפה, הוא מחר יכול ללכת לעבוד, הוא לא יכול לפנות ללשכת העבודה כי הוא קשור למשרד הקליטה, הוא חותם במשרד הקליטה ולא מפנים אותו לעבודה, אז מה עושים איתו?

פדריק בודוואן: זאת אומרת פה יש לי בעיה, אני צריך לחפש כפרויקטור עבודה במפעל?

פדריק בודוואן: משהו לא הגיוני.

פדריק בודוואן: יש מאגר עבודות, יש מפעלים.

פדריק בודוואן: אחרי ארבעה חודשים, חמישה חודשים אין - - -

אברהם נגוסה: כשהוא מקבל את סל הקליטה ממשרד העלייה והקליטה הוא גם צריך לשבת וללמוד עברית.

פדריק בודוואן: יש כאלה שבאים עם עברית.

פדריק בודוואן: אחרי שלמדו עברית, מקבלים 1,500 שקל וצריכים למצוא עבודה, זורקים אותם לכל עבודה.

אברהם נגוסה: באותו זמן הם יכולים ללכת לעבוד.

אברהם נגוסה: זה מה שאתה אומר?

פדריק בודוואן: כן.

יצחק אוחנה: לא הבנתי את הנקודה הסופית שנגעת בה.

יצחק אוחנה: מה הבעיה להנגיש לו את השירות?

פדריק בודוואן: מי ינגיש לו את השירות?

פדריק בודוואן: אנחנו לא יודעים איפה להנגיש לו את השירות.

פדריק בודוואן: לשכת העבודה לא מקבלת אותו ובמשרדים - - -

יצחק אוחנה: בעל מקצוע או אקדמאים?

יצחק אוחנה: אני שואל שאלה.

פדריק בודוואן: אני מדבר על פועל פשוט.

יצחק אוחנה: אז רק בשביל לעשות סדר - - -

אברהם נגוסה: אמרת שאתה מדבר על פועל פשוט, כלומר שלא בא עם נסיון או עם תעודת הכשרה.

פדריק בודוואן: אנשים באים עם נסיון.

אברהם נגוסה: אני שואל האם יש תכנית למשרדי הממשלה לתת להם אפשרות של הכשרה, שיהיה להם מקצוע?

יצחק אוחנה: יש.

פדריק בודוואן: אבל ההכשרה לא בעניין פה.

פדריק בודוואן: אני בא מצרפת, אני בן 50, אני נותן דוגמה.

פדריק בודוואן: יש לי ילדים, ארבעה או חמישה חודשים יש לי סל קליטה, אני חי על חשבון המדינה.

אברהם נגוסה: אתה לא צריך ללמוד עברית.

פדריק בודוואן: אני לא צריך ללמוד עברית.

פדריק בודוואן: אני רוצה, כשאני מגיע למשרד, וכרגע זה לא משנה - - -

אברהם נגוסה: אני שואל אותך כפרויקטור, האם יש לך את כל המידע לאדם הזה שהוא לא צריך ללכת ללמוד עברית כי יש לו, האם יש לך תכניות שאתה יכול להפנות אותו להכשרה מקצועית?

פדריק בודוואן: תעזוב הכשרה מקצועית, אני רוצה לשלוח אותו לעבודה שיתפרנס.

יהודה שרף: אז יש לך את הוואוצ'רים.

דגנית סנקר: לא רק זה, הוא יכול להבחן במבחנים של משרד החינוך ולקבל - - - הוא יכול להבחן במבחנים של משרד החינוך ולקבל הכרה.

פדריק בודוואן: הוא רוצה ללכת לעבודה, לעבוד במפעל.

פדריק בודוואן: הוא רוצה לעבוד.

פדריק בודוואן: הוא רוצה להתפרנס.

יצחק אוחנה: יש לזה פתרון.

יצחק אוחנה: מי שהוא אקדמאי ומקצועי יש את מרכזי ההכוון הפרושים בכל הארץ שאנחנו בהיבט הזה מפעילים אותם ונותנים שירות להשמה.

יצחק אוחנה: אתה אומר לי פועל פשוט, לא בעל מקצוע.

יצחק אוחנה: לזה יש שני אלמנטים, אחד, שאנחנו נותנים ואוצ'ר על סך 7,000 שקל, תבחר כל מה שאתה רוצה לעשות במיידי לעבוד.

יצחק אוחנה: אתה אומר לי "לא רוצה הכשרה, רוצה להיות פועל, לעבוד".

יצחק הילדסהיימר: הכשרה - - -

אברהם נגוסה: סליחה, הוא באמצע דבריו.

יצחק הילדסהיימר: אבל זה חשוב, הכשרה, מצוין.

יצחק הילדסהיימר: בזמן שהוא ילמד הוא צריך גם להתפרנס.

אברהם נגוסה: יש לו סל קליטה.

יצחק אוחנה: יש דמי קיום בזמן שהוא לומד.

יצחק אוחנה: אם הוא דובר עברית, לא צריך ללמוד וישר יכול לעבוד, נא להפנות אותו למרחב שלנו והם דואגים ועוזרים יחד איתכם גם, לנסות למצוא לו עבודה כמו כל אחד אחר.

פדריק בודוואן: מה זה מרחב - - -

אברהם נגוסה: סליחה, לא נפתור את כל הבעיות עכשיו.

אברהם נגוסה: הזמן שלנו מוגבל.

אברהם נגוסה: הנגשת מידע לעולה זה חשוב ומי שצריך לספק זה משרדי הממשלה, אתה עובד של משרד הקליטה.

קריאה: לא.

קריאה: הוא עובד של עירית טבריה.

אברהם נגוסה: עירית טבריה.

אברהם נגוסה: לא נפתור עכשיו את כל הבעיות.

פדריק בודוואן: לא, אני רק מעלה שאלות, לא פתרון.

אברהם נגוסה: השאלה ברורה.

אברהם נגוסה: הדוגמה היא בטבריה אבל יש מקרים כאלה בכל הרשויות המקומיות.

אברהם נגוסה: אני מציע שהרשויות המקומיות יהיו בקשר עם גורמי הקליטה ובראשם משרד הקליטה, והם צריכים להנגיש את המידע.

יצחק אוחנה: הוא חדש בתפקיד, זה בסדר.

יצחק אוחנה: יש הכשרה.

אברהם נגוסה: אני לא מחפש אשמים.

יצחק אוחנה: לא, חלילה.

אברהם נגוסה: אנחנו אומרים שהשאלה היא נכונה ובמקום.

אברהם נגוסה: אני מניח שהבעיות האלה קיימות ברשויות מקומיות אחרות, ואתם צריכים לקחת יוזמה ולהעביר את כל המידע לגבי הכשרה מקצועית, הכוונה - - -

דגנית סנקר: לפני חודשיים היה - - -

אברהם נגוסה: אבל הרשויות המקומיות לא יודעות.

דגנית סנקר: לפני חודשיים רוכזו כל הפרויקטורים - - - אם היית - - -

אברהם נגוסה: אני לא מתחיל עכשיו ויכוח.

אברהם נגוסה: זה מה שצריך לעשות לדעתי.

פדריק בודוואן: סליחה משהו קטן.

פדריק בודוואן: אני לא מבקש תשובה, רק שאלה.

פדריק בודוואן: ללא תשובה לאף אחד.

פדריק בודוואן: אם ניקח את המקרה של טבריה ואת המקרה של עפולה ושל כל עיר קטנה, אנחנו ממנים פרויקטור לעיר, וזה בסדר גמור, אבל עולה מצרפת לא ימצא את הצורך שלו בתוך העיר בהכרח.

פדריק בודוואן: הוא ימצא את זה בפריפריה מסביב לעיר, ופתאום הוא פונה אלי ולמעשה הפרויקטור שלו הוא פרויקטור מעיר אחרת.

פדריק בודוואן: יש קושי איזורי.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: אני נותן את רשות הדיבור לנציג הסוכנות היהודית.

אברהם נגוסה: יהודה אתה רוצה להתחיל?

יהודה שרף: כן.

יהודה שרף: אני חושב שחלק מהאנשים שכחו שיש לנו מטרה אחת והיא לעזור לעולים להיקלט במדינה ולא לריב אחד עם השני ולהשמיץ אחד את השני.

יהודה שרף: אני ישבתי בצד וזה קצת הפריע.

יהודה שרף: לעצם העניין, כשמדברים על המוסדות הלאומיים, אנחנו כולנו עובדים ביחד.

יהודה שרף: גם משרד העלייה והקליטה ואופק ישראלי והסוכנות היהודית וההסתדרות הציונית, יש ועדת היגוי שמוציאה תכנית עבודה אחידה ואנחנו עובדים מחוץ לישראל יחד.

יהודה שרף: כל יריד הוא מתוכנן עם כל הגורמים האלה.

יהודה שרף: רק להבין, יש כל מיני סוגי ירידים.

יהודה שרף: כן מר קדוש, יש יריד רק לסטודנטים, רק לצעירים, ויש יריד רק למשפחות.

יהודה שרף: יכולים בני משפחה שיש להם ילד סטודנט לבוא ליריד הזה, אבל הוא לא יקבל את המענה המקצועי.

יהודה שרף: בסוכנות היהודית השמיכה קצרה, ועם כל הכבוד לעליה מצרפת יש גם עולים מעוד מדינות, במספרים אפילו יותר גדולים.

יהודה שרף: אבל אנחנו כרגע מדברים על צרפת.

יהודה שרף: בסדרי העדיפויות שלנו אנחנו עם הפנים לצעירים.

יהודה שרף: אלה סדרי העדיפויות שקבענו לעצמנו.

יהודה שרף: יש לנו X מרכזי קליטה, הם מלאים עד הסוף.

יהודה שרף: אין לי, לשמחתי הרבה – ואני לא מדבר על המרכזים של האתיופים כרגע – אני מדבר על מרכזי קליטה שקולטים את יהודי צרפת, לשמחתי הרבה אין לי מיטה אחת - - -

אברהם נגוסה: הוא רואה אותי כל הזמן הוא חושב על אתיופים.

יהודה שרף: לא, חיכיתי להתקפה.

יהודה שרף: אנחנו חברים.

יהודה שרף: אין לי לשמחתי הרבה מיטה אחת פנויה.

יהודה שרף: יש לי אפילו סטנד-ביי.

יהודה שרף: אבל אני רוצה לומר לכם משהו לגבי הצעירים הצרפתיים.

יהודה שרף: אנחנו הצענו תכנית לצעירים צרפתיים, נתתי מרכז קליטה שלם, אדוני היושב ראש, באיבים.

יהודה שרף: לא בתקופה של הקסאמים, גם לפני זה.

יהודה שרף: בקושי הצלחתי להביא מניין צעירים לשם.

יהודה שרף: עם תנאים כמו של צב"ר, בשיתוף פעולה עם מסע.

יהודה שרף: אז זה לא שלא מציעים תכניות לצעירים.

יהודה שרף: מציעים תכניות.

יהודה שרף: לגבי הכשרות מקצועיות, אני רוצה לספר לכם סיפור.

יהודה שרף: יש לי כאן, וכל אחד יכול לראות את זה, את כל בעלי המקצוע שהגיעו מצרפת.

יהודה שרף: החלטנו בעצה אחת עם הצרפתים לעשות הכשרות מקצועיות אטרקטיביות, שהעולה יודע שהוא מגיע לארץ, והכל בשיתוף עם משרד העלייה והקליטה, כל מה שאני אומר זה בשותפות מלאה.

יהודה שרף: כל עולה שנכנס להכשרה הזו, מחכה לו בנקודת הקצה עבודה עם משכורת, הלוואי על הבן שלי.

יהודה שרף: עם חברת חשמל, עם אגד, עם דן, אני מדבר על אנשים לא משכילים.

יהודה שרף: התבזינו אל מול חברת החשמל, נרשמו בצרפת 40, הגיעו שלושה.

יהודה שרף: כלומר, אנחנו מוכנים לשמוע הכל, מוכנים לעשות הכל.

יהודה שרף: החכמה לא אצלנו, החכמה נמצאת שם, מעבר לים.

יהודה שרף: העולה יגיד לי מה הוא רוצה ואני אתפור לו את החליפה.

יהודה שרף: וכך אנחנו עובדים.

יהודה שרף: ואתה יודע את זה יפה מאוד, אדוני היושב ראש, אתה מדווח כל הזמן.

יהודה שרף: ישנה כאן – ומבחינתי את שרת הקליטה, אני מצטער – שיושבת עלינו בנושאים האלה.

יהודה שרף: יושב כאן ראש המשלחת שלנו לצרפת, הוא החליף את אריאל קנדל, והמשיך באותה דרך.

יהודה שרף: ברשותך, אני רוצה שהוא יספר לך מה אנחנו עושים שם ואיך זה מתגלגל לארץ.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: מכבד אותנו בנוכחותו חבר הפרלמנט בצרפת, חברנו מאיר חביב.

אברהם נגוסה: ברוך הבא.

מאיר חביב: ברוכים הנמצאים.

אברהם נגוסה: אנחנו רוצים לקבל עדכון על הקורה בצרפת מנציג הסוכנות.

מרדכי יוגב: ברשותך, אם אני יכול לומר, אני מכבד מאוד את מר מאיר חביב, אני נאלץ לצאת לעוד משהו בוועדה לזכויות הילד שגם יזמתי ולוועדת חוץ ובטחון, אז רק דקה ברשותכם.

מרדכי יוגב: אני מאוד מבקש אם נוכל, מתוך הנתונים שראינו של הירידה ושל האנטישמיות שמתגברת, שנקיים ועדת מעקב ונשמע תכניות יותר מוגדרות, נביא גם את משרד הבינוי וגם את הקרן הקיימת כפי שאמרה פה חברתי חברת הכנסת עליזה לביא, כדי שנעשה כל מאמץ שאפשר כדי לקלוט באופן קונקרטי.

מרדכי יוגב: אנחנו רואים שיש פה בעיות קונקרטיות, יהודה, אנחנו חברים ומכירים ולא מזלזלים ב- - -

יהודה שרף: כן כן.

יהודה שרף: חייבים את הבריאות ואת האוצר גם.

יהודה שרף: חייבים את השיכון.

מרדכי יוגב: את האוצר ואת הרווחה.

מרדכי יוגב: ובעזרת השם ביחד נביא לכך שהגרף יעלה.

יהודה שרף: אנחנו איתך.

אברהם נגוסה: אתה רוצה להתייחס לפני שהוא עוזב?

מאיר חביב: לא, אני רק אומר שאני מאוד שמח להיות אצלכם.

מאיר חביב: המצב בפריז יחסית מסובך, דרך אגב לא רק ליהודים, לצרפת בכלל.

מאיר חביב: אני הרבה יותר דואג לצרפתים מליהודים, ליהודים יש אפשרות לבוא למדינת הלאום שלהם שהיא מדינת ישראל.

מאיר חביב: מדינת ישראל היא תעודת הביטוח של כל העם היהודי, וזה בפועל.

מאיר חביב: לעולם לא יהיה הכל מושלם, לא הכי טוב, הכוס תמיד חצי מלאה.

מאיר חביב: באתי במיוחד, אני נפגש עם ראש הממשלה וביום שישי, שתי פגישות.

מאיר חביב: אחת ממטרות הפגישה היא צעדים קונקרטיים.

מאיר חביב: אני אישית כחבר פרלמנט לא פה לייעל ולעזור לעליה, אבל אני מטפל כשהם פה.

מאיר חביב: יש פה 160,000 צרפתים בארץ, נתנו לי 88% מהקולות שלהם בפעם האחרונה, יש עוד הרבה לעשות מבחינת כלכלה, דיור, קליטה, עבודה.

מאיר חביב: אני לא אומר שלא נעשה דבר, אבל יש עוד הרבה לעשות.

מאיר חביב: איתכם, חברי הכנסת, מאוד חשוב לעבוד ביחד.

מאיר חביב: אנחנו עם אחד ואני פה בגלל שאני מכיר היטב את הבעיות בצרפת, על מנת לעזור.

סופה לנדבר: תודה רבה.

סופה לנדבר: תתן לאולפנים לדבר ואחר כך אני - - -

אברהם נגוסה: נציג הסוכנות ישלים ואז האולפנים ומשרד החינוך.

אברהם נגוסה: בבקשה בקיצור.

דניאל בן חיים: אדוני היושב ראש, כבוד חברת הכנסת השרה לשעבר וכבוד חבר הפרלמנט הצרפתי, רק כמה מילים.

דניאל בן חיים: כפי שיהודה אמר מקודם אנחנו כולנו מכונסים כאן לאותה מטרה.

דניאל בן חיים: חבר הכנסת מוטי יוגב אמר בהתחלה שזו אחת ממטרות מדינת ישראל, לקבץ את נתחי עמו ישראל מכל מקום בעולם.

דניאל בן חיים: אני חושב שצריך כל הזמן לראות את השאיפה הזאת לנגד עינינו.

דניאל בן חיים: אין ספק שהעלייה מכל מדינה ומדינה היא שונה.

דניאל בן חיים: לא כי האנשים שונים אלא כי המציאות ממנה הם באים היא שונה.

דניאל בן חיים: בממשלת ישראל דיברו הרבה על מחדלים ודברים שלא נעשו, אני חושב שנעשו גם דברים רבים בשנים האחרונות על מנת לעודד את העלייה מצרפת בשנים שהיו שנים קשות ולקלוט אותה.

דניאל בן חיים: האם הכל נעשה בצורה הטובה ביותר?

דניאל בן חיים: יכול להיות שלא.

דניאל בן חיים: האם אפשר לעשות דברים בצורה יותר טובה?

דניאל בן חיים: ברור שכן.

דניאל בן חיים: מצד שני היה צורך בגל ראשון של עליה מידית והגל הראשון טופל.

דניאל בן חיים: היום אני חושב שהקושי נובע משני דברים.

דניאל בן חיים: מסיבות אקזוטריות שאריאל דיבר עליהן קודם, האם יש באמת ירידה בפיגועים, כל הדברים האלה הן תפיסות סובייקטיביות של הבנאדם שרוצה או לא רוצה לראות.

דניאל בן חיים: הרי יהודים חיו עם אנטישמיות דורי דורות וזה לא משהו חדש, וכנראה שגם היום בצרפת יהודים מצליחים לחיות תחת אנטישמיות, וזה לא מה שמבריח אותם במידית.

דניאל בן חיים: מצד שני, זה ברור שיש פה שני מרכיבים.

דניאל בן חיים: מצד אחד אנחנו רוצים שיהודי צרפת יגיעו לארץ, מצד שני כנראה המצב בצרפת לא ילך וישתפר, ועל זה כולנו מסכימים.

דניאל בן חיים: אני מתנצל חבר הפרלמנט, אבל כנראה שמחר מצבם של היהודים בצרפת לא ילך וישתפר.

דניאל בן חיים: לכן מכיוון שאת הגל הראשון היה יחסית יותר קל להביא, כי הוא היה מוכן גם תפיסתית ואידיאולוגית, אנחנו צריכים היום להשקיע מאמצים שונים רבים ומרובים על מנת להביא לכאן את אלה שקצת יותר קשה להם לבוא.

דניאל בן חיים: לא קשה דווקא כלכלית אלא קשה כי יכול להיות שאפילו אידיאולוגית הם לא משוכנעים - - -

אברהם נגוסה: אבל הנקודה פה, נכון, לצערנו זה הולכת להיות בעיה שם, אבל איך אנחנו מושכים את היהודים לכאן, לא לקנדה ולא לאנגליה.

דניאל בן חיים: אני באמצע המשפט לומר את זה.

דניאל בן חיים: אני חושב שיש לעשות פה עבודה מאומצת בשני מישורים.

דניאל בן חיים: המישור הראשון הוא לפתח תכניות כאן שיאפשרו קליטה יותר נכונה של אותם אנשים, ואנשי מקצוע דיברו קודם על דיור, תעסוקה, חינוך, כל הדברים שמלווים את חיי המשפחה ביום יום, והדבר השני שאני חושב שלא צריך לשכוח אותו, היהודים בצרפת, בניגוד לציור שצויר במהלך הבוקר הזה, לא מחכים בשדה התעופה עם המזוודות והדבר היחיד שמונע מהם להגיע לארץ זה כי מדינת ישראל לא פתחה את שעריה.

דניאל בן חיים: אני חושב שיש עבודה מצד אחד בלהכין תכניות קליטה מותאמות, ומצד שני צריך להמשיך לחדור ללבבות ולעודד עליה ולחנך לחינוך יהודי ציוני על מנת שהצעירים גם יבחרו בישראל.

דניאל בן חיים: אני מושך את תשומת ליבנו לנקודה הזאת, לגבי הצעירים יש לנו הרבה תכניות מותאמות, ולמרות זאת בשנים האחרונות אחוזי הירידה בעליה מקרב הצעירים הייתה כמעט זהה לעלייה ממשפחות, לכן זה אומר דרשני במובן מסוים, וזה אומר שאנחנו צריכים גם להמשיך להשקיע במוטיבציה לעלות לארץ.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: נציג אופק ישראלי לעידוד העלייה, יגאל שאלתיאל.

אברהם נגוסה: בבקשה בקיצור ואחר כך נפנה לאולפנים.

יגאל שאלתיאל: תודה רבה אדוני היושב ראש, נכבדי חברי הכנסת, מר חביב, שלום לכולם.

יגאל שאלתיאל: אני מנהל אגף בחברת אופק ישראלי, החברה הלאומית לעידוד העלייה, הצגתי את החברה כבר מספר פעמים ואני מניח שרובכם מכירים את החברה.

יגאל שאלתיאל: אני רוצה לתת כמה מספרים שיסברו את האוזן באשר להשקעה שלנו בצרפת.

יגאל שאלתיאל: פחות או יותר שליש מהתקציב של אופק ישראלי מושקע בצרפת, זה המון כסף, ביחס לעידוד העלייה בעולם.

קריאה: כמה זה?

יגאל שאלתיאל: התקציב הממשלתי שלנו, מדובר בשמונה מיליון שקלים בשנה, לפעמים זה יורד, לפעמים זה עולה, אבל אלה המספרים - - -

יהודה שרף: זה מעל שני מיליון דולר.

יגאל שאלתיאל: אנחנו מחזיקים בעולם בסך הכל שבעה יועצי תעסוקה, שניים מהם בצרפת.

יגאל שאלתיאל: אנחנו עושים פעילות רבה מאוד לעידוד עלייה מוכוונת ומכוונת ומקצועית וממוקדת, ובצרפת, שלעתים דורשת סוגים מסוימים של ירידים כאלה ואחרים, ועל בסיס הרעיון, נושא היריד, אנחנו גם מחליטים בעצה אחת עם עמיתינו מהמוסדות הלאומיים, ומשרד העלייה והקליטה, את מי להוציא לשם על חשבוננו או לפחות לתמוך כך או אחרת ביציאתם של אותם גופים.

יגאל שאלתיאל: כפי שאמרה עמיתתי דגנית, יש לנו 125 אולפנים בצרפת, זה המספר הכי גבוה בעולם, זה יותר גבוה אפילו מכל חמ"ע ביחד.

יגאל שאלתיאל: כולל שני אולפנים חדשים של 300 שנות, ניסיוניים, מהפכניים ככל שנוגע אלינו, שאנחנו מאוד מקווים שהם יצליחו ויסייעו מאוד בידי העולה להיקלט בצורה הרבה יותר נוחה בארץ מאשר באולפנים של ה-60 או 120 שעות.

יגאל שאלתיאל: אנחנו פועלים בשיתוף פעולה עם הסוכנות היהודית וההסתדרות הציונית העולמית וגם עם חלק מהעמותות.

יגאל שאלתיאל: אני ער לצערי לזה שחלק מהעמותות אולי לא כל כך רואות עין בעין את העבודה איתנו, אבל ככל שזה נוגע אלינו אנחנו שמים לנגד עינינו את עידוד העלייה ובאמת שפחות אכפת לנו האם אנחנו מסייעים לעמותה כזאת או אחרת, כי בסוף בוא נקרא לילד בשמו, כל הסיוע שאנחנו יכולים לתת לעמותה כזאת או אחרת בעידוד העלייה, זה האם אנחנו מממנים את הכרטיס ליריד, כן או לא.

יגאל שאלתיאל: בסוף זה על זה עולה ונופל הכעס עלינו.

סם קדוש: אתה חושב שכרטיס טיסה בטרנס אוויה, 100 דולר, על כל זה עידוד עליה?

אברהם נגוסה: סם קדוש, לא לא - - -

סם קדוש: אי אפשר לשמוע שהוא מאשים - - - כבוד היושב ראש, הוא מאשים את העמותות על כרטיס טיסה.

סם קדוש: איזי ג'ט זה 50 אירו.

סם קדוש: אני לא צריך, עניתי לשרה לשעבר.

סם קדוש: אני לא צריך את הטובות של אופק ישראלי שעד עכשיו לא הבנתי מה ההבדל שהיה לפני שנתיים שהיו ירידים.

סם קדוש: האם אני יכול לקבל בתור אזרח מה ההבדל של אופק ישראלי שאומר שהוא מארגן ירידים היום בצרפת, ללפני שלוש שנים, דניאל בן חיים, כל ה - - - היו עושים ירידים, מה ההבדל שבמקום להגיד לי שהעמותות צריכות כרטיס טיסה, שהוא יגיד לי כמה עולה מבחינה תקציבית אופק ישראלי.

סם קדוש: מספיק עם ה - - -

אברהם נגוסה: - - -

סם קדוש: אבל אני רוצה תשובות, אדוני היושב ראש.

אברהם נגוסה: הוא אמר שיש תקציב של שמונה מיליון שקל, משקיעים בצרפת מעל שני מיליון דולר.

סם קדוש: זאת אומרת שאופק ישראלי הוא צינור, הוא לא הביא לצרפת מבחינת עידוד עליה משהו שלא היה.

סם קדוש: כן או לא? אני שואל.

אברהם נגוסה: סם קדוש, אני נתתי לארגוני העולים הרבה זמן.

אברהם נגוסה: הזמן שלנו רץ.

אברהם נגוסה: בואו ניתן גם למשרדים אחרים להציג.

אברהם נגוסה: הנקודה ברורה.

אברהם נגוסה: נתתי מכיוון שגם אופק ישראלי שותף יחד עם הסוכנות ומשרד העלייה והקליטה ולכן הוא הציג את גרסתו.

אברהם נגוסה: אנחנו לא מסיימים בדיון אחד את כל העבודה.

אברהם נגוסה: אנחנו נמשיך לדון גם בפורום יותר מצומצם.

אברהם נגוסה: תסיים בבקשה.

יגאל שאלתיאל: אני אסיים בזה שאנחנו, אין טעם שאפתח פה את כל התכניות שאנחנו עושים בצרפת, בוודאי שהכנסנו תכניות - - -

סם קדוש: למה, רוצים לדעת.

דגנית סנקר: יש את זה בנתונים שנמסרו לכם באחד מהשקפים, אפשר להסתכל והכל פתוח.

סם קדוש: זה אותה מחלקה.

סם קדוש: רק תסבירו לי, אדוני היושב ראש, אני רוצה לדעת מה ההבדל בין אופק ישראלי ובין המחלקה לעידוד העלייה.

סם קדוש: ריבונו של עולם.

סם קדוש: צריכים לדעת איפה - - -

יהודה שרף: אני יכול לענות לו.

דגנית סנקר: אני מוכנה לענות רק נראה לי שזה ייקח פה מהדיון.

אברהם נגוסה: קיבלנו את השאלה שלך.

אברהם נגוסה: בוא תן לו, תענה מה ההבדל בינך - - -

סם קדוש: כמו בצבא, אתה יודע מה זה, שאלה, תשובה.

סם קדוש: 1, 2, 3.

אברהם נגוסה: אתה עושה לי צרות.

אברהם נגוסה: אני רוצה לסיים את הדיון.

אברהם נגוסה: בואו, שאלת את השאלה, אני רוצה שתתייחס לשאלה מה ההבדל בינך לבינם.

יגאל שאלתיאל: אין שום הבדל בינינו לבינם אנחנו פשוט מאגמים את המשאבים של כולם ומתכללים בצורה מבוקרת, מפוקחת, מתוכננת וריכוזית את פעילות עידוד העלייה בעולם בשיתוף פעולה עם הסוכנות היהודית, ההסתדרות הציונית העולמית בהובלת משרד העלייה והקליטה.

יגאל שאלתיאל: לא ידעתי שהדיון הוא על אופק ישראלי, אבל אם יש צורך ניתן גם לעשות את זה.

יגאל שאלתיאל: אסיים בזה, ואני יודע שאכעיס אבל זה באמת לא אכפת לי, כנראה שעל ראש הגנב בוער הכובע.

יגאל שאלתיאל: תודה רבה.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: אנחנו נשמע - - -

סם קדוש: פה יש דיון - - -

אריאל קנדל: אני גם גנב עכשיו.

סם קדוש: עוד פעם, אנחנו אנטישמיים, אנחנו גנבים.

סם קדוש: אי אפשר.

סם קדוש: אני מבקש בשם העמותות שהוא יתנצל.

סם קדוש: או שיסביר.

סם קדוש: באמת אדוני היושב ראש.

סם קדוש: או שהוא יסביר את מה שהוא אמר או שיתנצל.

אברהם נגוסה: אתה רוצה לחזור בך, אתה מסכים למשפט האחרון שאמרת?

יגאל שאלתיאל: אם מישהו נפגע כל כך, כנראה שיש לו סיבה - - -

סם קדוש: לא, זה שטויות.

יגאל שאלתיאל: אני לא דיברתי על אף אחד - - - ומישהו ספציפי קפץ, כנראה שיש לו סיבה טובה.

יגאל שאלתיאל: בעברית קוראים לזה על ראש הגנב בוער הכובע.

יגאל שאלתיאל: - - -

סם קדוש: בקיצור, הוא צינור, ותודה רבה שאנחנו הבנו בכנסת ישראל שיש צינור.

אברהם נגוסה: נתתי לו הזדמנות אבל אני לא יכול להכריח אותו.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: עכשיו נשמע בקיצור את האולפנים.

אברהם נגוסה: זה נושא רחב ואנחנו נקיים דיון מיוחד בשבוע הבא, ביום שלישי ה-25 לחודש, ונרחיב.

אברהם נגוסה: אבל אתן לך להציג את הדברים לפני שמשרד החינוך ידבר.

רודי חיון: כבוד היושב ראש, השרה לשעבר, חבר הפרלמנט הצרפתי, אני מנהל אולפן שנקרא "אולפן שלי" שהקמנו לפני כמה שנים.

רודי חיון: אנחנו נמצאים ב-28 ערים היום, מנהריה ועד אילת, עברו דרכנו 2,400 תלמידים דרך תכנית הוואוצ'ר שהשרה הפעילה, דרך החלטת הממשלה והוראת השעה.

רודי חיון: התאמנו את האולפן שלנו לעולים, זה קבוצות קטנות, עברו דרכנו 1,500 עולים מצרפת שהם 90% של האוכלוסייה שהשתמשה בוואוצ'רים, ועד כה הסיפור היה בסדר, היה לנו גם ביקור של השרה באשדוד שדיברה עם התלמידים והם מאוד מרוצים, שביעות רצון מאוד גבוהה, ולפני שלושה שבועות, יום לאחר שהשרה התפטרה קיבלנו מכתב ממשרד העלייה והקליטה שמפסיק בצורה פתאומית מאותו יום את המימון לאולפן, בלי שנתנו לנו אפשרות להסביר, למצוא פתרונות ואם היו ליקויים אז לתקן.

אברהם נגוסה: מי עשה את זה?

רודי חיון: משרד הקליטה עצמו.

רודי חיון: אני קיבלתי מכתב במייל מסמנכ"ל משרד הקליטה, עם עותק למנכ"ל.

רודי חיון: השרה התפטרה יום לפני ובעצם היום יש 600 תלמידים שלומדים ו-500 תלמידים שחיכו להתחיל מנהריה ועד אילת, בערים שאין אולפנים אחרים.

אברהם נגוסה: סגרו?

רודי חיון: סגרו את המימון.

דגנית סנקר: אני מודה שאני לא בקיאה בנושא הזה ואני מוכנה בהחלט לבדוק את זה.

רודי חיון: אני רוצה להוסיף משהו חשוב.

אברהם נגוסה: אני רוצה להגיד לך, פנו אלי אנשים גם בפגישות שונות דיברו איתי על זה ולכן קבענו דיון בנושא הזה בשבוע הבא.

רודי חיון: נכון, אבל אני רוצה שזה יישמע במסגרת הזאת שאני פה בעצם המגזר הפרטי היחיד שנמצא פה, אבל אני בתור עולה, יש בחברה היום 30 עולים חדשים שעובדים וקרוב ל-150 מורים שהם כולם על סף פיטורין בגלל הפסקת המימון, שזה היום האולפן הגדול בארץ.

רודי חיון: זה מצחיק אותי מאוד שמדברים על איך לעזור לעולים מצרפת ומצד שני בשטח הפסיקו את המימון לאולפן הגדול ביותר בארץ.

רודי חיון: זאת אומרת שרוצים להקל על העולים, רוצים להביא עוד עולים ואנחנו התאמנו עצמנו לעולי צרפת, עברו דרכנו 1,500 תלמידים ובצורה פתאומית בלי הסברים, מאותו יום - - -

אברהם נגוסה: אני יכול לפנות למנכ"ל עד שנקיים את הדיון, נפנה בצורה מסודרת ונבין את זה, כדי לא לעשות שום צעד כרגע.

סופה לנדבר: לא, הם כבר עשו צעד.

סופה לנדבר: אתה תקיים בשבוע הבא דיון והם יציגו את הדברים, כיוון שמי שנמצא היום כאן לא יכולים ולא רשאים לענות.

דגנית סנקר: לא, גם אין לנו שום כוונה לוותר על הערוץ של הוואוצ'רים.

דגנית סנקר: צריך לבדוק, אולי יש בעיה משפטית שקשורה אליכם.

רודי חיון: אני אומר שוב, אתם צריכים להבין שכרגע יש מאות תלמידים שלא מקבלים - - -

אברהם נגוסה: הבעיה ברורה.

אברהם נגוסה: מה אתה רוצה עכשיו שנעשה עד השבוע הבא?

אברהם נגוסה: כי אמרתי לך שקבענו תאריך לדיון.

אריאל קנדל: הפסקת ההליכים עד השבוע הבא.

אברהם נגוסה: - - -

שלומית אבינח: קיבלנו את הנושא ב-9:54.

שלומית אבינח: משרד הקליטה לא היה מעודכן על הנושא.

שלומית אבינח: אתם שלחתם את ה - - - אני כמתווכת, כמארגנת הדיון, את כל השאלות שלחנו מראש.

שלומית אבינח: ב-9:54 משרד הקליטה לא אמור לענות על נושא שהוא לא ידע שיעלה.

רודי חיון: בסדר, אבל אני כן מבקש מכבוד היושב ראש, האם יש אפשרות, כי זה כבר שלושה שבועות שמאות תלמידים לא מקבלים אולפן מנהריה ועד אילת, שיקפיאו את ההחלטה עד שיתקיים פה דיון ויחליטו מי האשם ואם יש ליקויים, נתקן.

יצחק אוחנה: אנחנו נבדוק את זה.

יצחק אוחנה: נחזור למשרד ונבדוק.

סופה לנדבר: - - - רק אם אתה תרצה לעשות את הדיון השבוע.

שלומית אבינח: קבענו ב-25 לחודש.

אברהם נגוסה: הכי מהר שאנחנו יכולים לעשות זה בשבוע הבא, ואנחנו נדון בזה.

רודי חיון: אבל אתם מבינים שיש פה עולים באמצע.

רודי חיון: יש פה קרוב ל-500 עולים שהלכו למשרדי הקליטה ואמרו להם שאנחנו כבר לא קיימים ולא משלמים - - -

אברהם נגוסה: אמרתי לך, גם אם השרה עזבה, המנכ"ל עדיין שם.

אברהם נגוסה: אמרתי, אני אדבר עם המנכ"ל אם הוא יכול להקפיא עד שנלמד את הנושא ואז אני יכול להביא את זה לראש הממשלה.

מאיר חביב: אני אדבר עם ראש הממשלה.

רודי חיון: אני יכול להעלות את זה בפני ראש הממשלה , הוא שר הקליטה

רודי חיון: אבל זה כבר שלושה שבועות, מה-21 לנובמבר.

אברהם נגוסה: רגע, אתה שאלת אותי - - -

יצחק אוחנה: תירגעו, תחכו ותקבלו תשובות.

רודי חיון: אבל כמה שבועות שהעולים יקבלו אולפן ושהחברה תקרוס.

רודי חיון: יש פה מורים מסביב לשולחן שבאו, ויש עובדים, עולים חדשים שאני פיטרתי אותם בגלל שהמשרד החליט יום אחד להפסיק את המימון.

דגנית סנקר: שלומית, אנחנו לא מתחמקים - - -

רודי חיון: אבל אתם לא חיכיתם עם ההחלטה .

רודי חיון: אתם החלטתם ביום אחד.

רודי חיון: לא חיכיתם עם ההחלטה, והיו שיימינג בפייסבוק שאמרו שעשינו עבירות חמורות.

רודי חיון: המשרד עצמו, בדף הרשמי של המשרד, ברוסית.

רודי חיון: - - -

סופה לנדבר: אני יכולה לדבר?

אברהם נגוסה: סליחה, שאלת אותי את השאלה.

אברהם נגוסה: בשבוע הבא נקיים את הדיון.

אברהם נגוסה: בינתיים אדבר עם המנכ"ל ואם צריך אדבר גם עם ראש הממשלה שהוא גם שר הקליטה.

רודי חיון: אם הוא ישמע את הסיפור ויראה את המכתב, הוא יקפיא במקום את ההחלטה כי זו החלטה, לא ראיתי החלטה כזאת בעולם, שמקפיאה - - -

אברהם נגוסה: תעביר לי העתק של המכתב.

אברהם נגוסה: אנחנו נטפל בזה.

אברהם נגוסה: הדיון יתקיים בשבוע הבא.

אברהם נגוסה: חבר הפרלמנט גם הבטיח שידבר עם ראש הממשלה.

מאיר חביב: אני פה בשביל לדבר איתו על כל הנושאים האלה.

מאיר חביב: נראה לי שיש פה משהו חריג.

אודליה שוחט: שלושה משפטים בנושא האולפנים.

אודליה שוחט: כבוד היושב ראש ציין קודם את המספרים, מדובר ב-16% מהעולים הצרפתים שמגיעים לירושלים, והאולפן שלנו מטפל בכ-90% מהם.

אודליה שוחט: חבר הכנסת מוטי יוגב הראה קודם את הגרף ואת הירידה התלולה בגרף, אז אפשר לראות איך העולים החדשים שהגיעו לירושלים קיבלו כרגע מכה אנושה וסטירת לחי, כי אם דיברנו קודם על עליית הבואינג, האולפן הזה מותאם למשפחות של עולים בדיוק באותו מצב, כשאב המשפחה צריך לנסוע לשבועיים וחוזר אחרי שבועיים, אצלנו הוא מקבל בכיתה קטנה ליווי גם בהשלמת שיעורים וגם ליווי אישי, אצלנו לומדות משפחות שלמות, אם מדובר בזוגות של הורים או הורים וילדים שמגיעים אלינו אחר כך.

אודליה שוחט: אין מה להשוות.

אודליה שוחט: זה התחליף - - -

אברהם נגוסה: אותה בעיה.

אודליה שוחט: כן.

אודליה שוחט: ועכשיו 30 משפחות של עולים חדשים פוטרו.

אודליה שוחט: אז הגרף יראה עוד יותר גרוע אם לא נטפל בבעיה.

אברהם נגוסה: אמרתי ואגיד את זה שוב.

אברהם נגוסה: קבענו דיון בשבוע הבא בצורה מזורזת.

אברהם נגוסה: בינתיים, תעבירו לי את המכתב ואני אטפל עם המנכ"ל, אדבר איתו ואם המנכ"ל יגיד שזה לא תלוי בו אני אלך לראש הממשלה.

אודליה שוחט: אנחנו פוטרנו בפוסט בפייסבוק ביום שישי בצהריים.

אודליה שוחט: עשו לנו שיימינג גם לציבור המורים - - -

אברהם נגוסה: הבנתי - - -

סופה לנדבר: - - - כרגע, כלפי אלו ש- - -

אודליה שוחט: ללא הצדקה.

אודליה שוחט: סגרו אולפן ללא הצדקה.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: נשמע משרת הקליטה לשעבר, היא לא מזמן עזבה את המשרד ויכול להיות שהיא יודעת את הרקע.

סופה לנדבר: אני מעריכה את שיתוף הפעולה שלנו רק לא מעריכה את הכסף שיש לפרויקט הזה הוא קטן מאוד, אבל זה לא לעובדים, עובדים בכירים של משרד החינוך ואני חושבת שהעניין הזה מול משרד העלייה והקליטה והשר בנט.

סופה לנדבר: אני רוצה לפתוח ולהגיד סליחה, לא רציתי לפגוע, אבל אתה מאוד מרגיז אותי.

סופה לנדבר: העלייה מצרפת מבורכת במדינת ישראל וכמו כל אדם אני אוהבת את העולה שמגיע למדינת ישראל ולא משנה מאיזה מקום הוא מגיע, מגיע מצרפת, מארצות הברית, מאתיופיה או ממדינות חבר העמים.

סופה לנדבר: אני רוצה להגיד שאתה אדם שרואה רק את העלייה מצרפת, וזה מה שמכעיס אותי.

אריאל קנדל: את מדברת אלי?

סופה לנדבר: אני מדברת אליך.

סופה לנדבר: אני ביקשתי ממך סליחה, אז אני מדברת אליך.

סופה לנדבר: אבל לעתים אתה לא שותף לכל העניינים של עידוד עליה וקליטה בארץ.

סופה לנדבר: אדוני היושב ראש אני רוצה שתשמע.

סופה לנדבר: אני כאן רוצה להגיד לשותפים של משרד העלייה והקליטה, אמנם אני לא שרה, אבל כחברת כנסת שעוסקת שנים בקליטת עליה ובעידוד העלייה, אני רוצה להגיד לשותפים, לסוכנות, להסתדרות הציונית, לכל העמותות, תודה על שיתוף הפעולה מכיוון שלא רק משרד העלייה והקליטה עוסק בעידוד עליה ובקליטה, ומובן, לראש הממשלה, לפרויקטים משותפים.

סופה לנדבר: תסתכלו, למדינת ישראל מגיעים עולים מכל העולם ומדינת ישראל מחויבת כלפי כל עולה שמגיע למדינת ישראל.

סופה לנדבר: ופה אנחנו לא יכולים להסתיר שמה שיכול לקבל עולה פוטנציאלי מצרפת בקנדה או במדינות אחרות, ואפילו בצרפת.

סופה לנדבר: אתם יודעים שהמערכת שם פועלת בצורה אחרת ומעטפת סוציאלית ושל הרווחה של מדינת ישראל לא מסוגלת לעשות מה שעושים בצרפת ונותנים בצרפת, כולל משרד החינוך.

סופה לנדבר: ילדים שם נמצאים עד 18:00, 19:00 במערכת החינוך - - -

קריאה: עד 17:00.

אברהם נגוסה: סליחה, לא להפריע.

קריאה: הם עונים על השאלה.

אברהם נגוסה: סליחה, אל תפריעו לחברי כנסת.

יהודה שרף: מגיעים הביתה ב-19:00.

סופה לנדבר: הם נמצאים במערכת החינוך.

סופה לנדבר: כאן, אף ילד של מדינת ישראל לא נמצא במערכת הזאת עד שעות מאוחרות אחרי הלימודים.

סופה לנדבר: אבטלה, כל הדברים שיוצאי צרפת מכירים ובפגישות איתי אמרתם והבהרתם שמה שמקבלים בצרפת יהודים ולא יהודים זה מה שמדינת ישראל לא מסוגלת לתת.

סופה לנדבר: נכון או לא נכון?

סופה לנדבר: לגבי האולפנים, אני רוצה להגיד שמספר האולפנים שנפתח בצרפת כדי להכין את העולים לחיים במדינת ישראל הוא הכי גדול שפתחו אופק וההסתדרות והסוכנות במשותף את כל הפרויקט הזה, באף מדינה לא נפתח מספר אולפנים כמו שנפתחו בצרפת, כולל אולפן 500 שעות.

סופה לנדבר: אולפן מלא כדי להכין אותם לחיים כאן.

סופה לנדבר: מה ששמעתי ממך ומה שהבנתי, אתם עמותת הגג נלחמת על כך להיות כמו עמותת נפש בנפש, נכון או לא נכון?

אריאל קנדל: את עכשיו גם נהיית הדוברת שלי.

סופה לנדבר: אני הדוברת של עצמי.

סופה לנדבר: אבל אני אומרת כחברת כנסת - - -

אברהם נגוסה: אם את שואלת את פותחת להם, אז אני לא רוצה לפתוח את זה.

סופה לנדבר: בסדר, אתה לא רוצה לפתוח, אבל אני אומרת שהעניין כאן הוא רק בכסף ולא רק בעליה, העניין רק בכסף, קעליטה רצתה לקבל כסף ולהיות כמו נפש בנפש ולא פעם אחת אצלי בישיבות שמעתי דבר.

סופה לנדבר: אני לא שמעתי כאן ממשרד העלייה והקליטה ואני חושבת שטוב הייתם עושים אם הייתם מצביעים על כל הפרויקטים שנפתחו לכל העולים ולעולים מצרפת בפרט.

סופה לנדבר: אז אני שואלת כאן למה העלייה מצרפת יותר גרועה או יותר טובה מהעליות שמגיעות למדינת ישראל.

סופה לנדבר: אני אומרת כאן בישיבה הזאת שכל עולה שמגיע למדינת ישראל זכאי גם לדיור, גם לתעסוקה, גם לעברית ולא יכול להיות אחרת.

סופה לנדבר: אם זה יהיה אחרת אני הראשונה שתקום להגיד למה עולה אחד עדיף על עולה אחר למדינת ישראל.

אברהם נגוסה: בשאלה הזאת רציתי לענות לך, אנחנו קיימנו דיון - - -

סופה לנדבר: זה פופוליסטי.

אברהם נגוסה: לא, אני רוצה לענות לך.

אברהם נגוסה: חבר כנסת חבר ועדה הגיש לי את הבקשה.

סופה לנדבר: אני אומרת לך בגלל שהוא הלך.

סופה לנדבר: אם מוטי יוגב היה כאן - - -

אברהם נגוסה: בסדר, אני גם רוצה, אמרת את הגירסה שלך שיהיה ברור, כי לאור מה שקורה בצרפת, אנחנו יודעים שיהודי צרפת חלקם, לפי מה שאנחנו שומעים, הולכים לקנדה, למדינות אירופה, לאמריקה - - -

סופה לנדבר: חבל.

אברהם נגוסה: אז אנחנו רוצים למשוך אותם לפה ולכן אנחנו רוצים לדעת איפה נכשלנו שלא מושכים אותם לכאן.

אברהם נגוסה: זה לא פופוליסטי.

סופה לנדבר: אני מאוד שותפה לדעה שהעולים מצרפת צריכים להגיע למדינת ישראל ולא למקום אחר, אבל אנחנו צריכים לזכור שעליה וקליטה אישית לכל עולה זו עבודה קשה, זה המון סבלנות, אמנם אנחנו לא אוהבים את הדברים האלה, אבל זה המון השקעה.

סופה לנדבר: מה שהמדינה לא תעשה, העולה בעצמו גם צריך להשקיע בזה.

סופה לנדבר: צר לי שעכשיו, ערב בחירות, אנחנו מעלים שוב ועדות, ואני לא מדברת על הוועדה הזאת.

סופה לנדבר: הקימו עוד ועדה - - -

אברהם נגוסה: את מתכוונת שדולה.

סופה לנדבר: אני מתכוונת לבנט שעמד בערב של קעליטה ואמר "אני אהיה האבא של העולים מצרפת".

סופה לנדבר: מה שקראתי בעתונות.

יצחק אוחנה: עד שהוא יצטרך לשים כסף

סופה לנדבר: אני אומרת, עם אבא כזה, העלייה מצרפת יהיו יתומים.

יצחק אוחנה: הצהרות לא עולות כסף.

אברהם נגוסה: אני לא שם.

אברהם נגוסה: אני ענייני.

אברהם נגוסה: אני מטפל בזה עניינית.

אברהם נגוסה: זה לא שם.

אברהם נגוסה: אני לא יודע מה השיקולים של ישראל ביתנו - - -

יצחק אוחנה: לא, אני לא פוליטי.

יצחק אוחנה: אדוני, אני לא פוליטי ישתבח שמו לעד.

יצחק אוחנה: אני עם "צ" של צה"ל.

סופה לנדבר: אני חברת כנסת, מותר לי.

סופה לנדבר: אני לא צריכה להיות עכשיו ממלכתי אז אני אומרת מה שאני חושבת.

סופה לנדבר: עכשיו אדני היושב ראש, קודם כל הערכתי הגדולה אליך, אבל מה שאני חושבת שאנחנו צריכים לעשות כאן רבותי, בשיתוף פעולה עם העמותות.

סופה לנדבר: אני חושבת שתפקיד העמותות לעשות שיתוף פעולה ומכאן צריכה לצאת קריאה לעולים מצרפת, עולים פוטנציאלים, "תבואו" מדינת ישראל מוכנה וכל הפרויקטים שיש במשרד העלייה והקליטה פתוחים לכל עולה שמגיע למדינת ישראל ולעולה מצרפת בפרט.

סופה לנדבר: קנדל, היום בפעם הראשונה אני אומרת לך, אתה עשית נזק, נזק עצום לעולים פוטנציאלים.

אריאל קנדל: - - -

סופה לנדבר: לא, תרשה לי.

סופה לנדבר: אני יכולה להגיד לך מה שאני חושבת, אני רוצה להגיד ואני אגיד לך.

סופה לנדבר: אתה יודע, עולים פוטנציאלים או צרפתים יהודים שנמצאים שם, זה אסון וכולנו יודעים כאן שזה אסון.

סופה לנדבר: אין מקום יותר טוב ממדינת ישראל, למרות שמדינת ישראל לא תמיד יכולה לתת מה שיכולים לתת בקנדה, בארצות הברית ובמדינות אחרות וכולנו יודעים, והמקום של כל היהודים כאן ולא במקום אחר.

סופה לנדבר: כן, קשה להיקלט כאן בארץ, כן, בנאדם צריך להשקיע בקליטה בארץ ואף אחד, מי שנמצא כאן, כולל עמותות וכולל כל הארגונים, והסוכנות, ומשרד העלייה והקליטה ופרויקטורים והעיריות אף אחד לא יהיה מסוגל לעשות מה שהעולה בעצמו צריך לעשות.

סופה לנדבר: כך אני חושבת, רבותי.

סופה לנדבר: ואל תחכו שמישהו יעשה במקום העולה את הקליטה שלו.

סופה לנדבר: משרד העלייה והקליטה עשה המון, השקיע המון כסף כדי שעולים מצרפת יגיעו לכאן וזה שאתה אומר להם "תישארו, תחכו", אתה בדיוק יודע שלא תהיה כאן בניה - - -

אריאל קנדל: רגע רגע, עוד פעם את הדוברת שלי, אני אמרתי ליהודי בצרפת "תישאר"?

סופה לנדבר: אני לא הדוברת שלך, סליחה.

סופה לנדבר: אתה לא הגעת למצב שאני אהיה דוברת שלך.

אריאל קנדל: - - -צרפתית גם.

אריאל קנדל: את מבינה צרפתית ממתי?

אריאל קנדל: מתי אמרתי למישהו בצרפת "תישאר"?

אריאל קנדל: מתי?

סופה לנדבר: - - - שלך - --

אריאל קנדל: - - -

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: משרד החינוך מאיה שריר בבקשה.

לינדה שמלה: - - -

אברהם נגוסה: תעבירי את השם שלך.

קריאה: העברתי.

שלומית אבינח: אם זה קשור לאולפנים אנחנו נעשה דיון בשבוע הבא.

לינדה שמלה: זה קשור אלי.

אברהם נגוסה: תחכי.

אברהם נגוסה: מי שרשום ניתן לו.

אברהם נגוסה: בבקשה.

מאיה שריר: במערכת החינוך לומדים כ-42,000 תלמידים עולים.

מאיה שריר: הם עלו מ-123 מדינות.

מאיה שריר: כולם חוו מעבר בין תרבותי, כולם זקוקים ללמוד את השפה העברית, זה דבר ראשון, להשלים פערים בכל מקצועות הלימוד ולטפח זהות ישראלית וזהות יהודית.

מאיה שריר: אנחנו עובדים הרבה מאוד גם בשיתוף פעולה עם משרד העלייה והקליטה.

מאיה שריר: תכנית יעל שדגנית הציגה היא תכנית משותפת למשרד החינוך ולמשרד העלייה והקליטה וגם התקציב שלנו משותף.

מאיה שריר: מעבר לזה, בדברים ייחודיים שאנחנו מציעים לעולים מצרפת נמצאים המגשרים החינוכיים בין תרבותיים, שזה קצת דומה לפרויקטורים של משרד הקליטה, אבל המגשרים עובדים עם מערכות חינוך.

מאיה שריר: הם עובדים עם צוותי החינוך בבתי הספר, עם המשפחות - - -

יצחק דהן: כמה מגשרים?

מאיה שריר: יש לנו בעשרה ישובים מגשרים דוברי צרפתית, יש לנו גם הרבה מאוד מגשרים דוברי רוסית, דוברי ספרדית, פורטוגזית, את השפות של בני מנשה, ואנגלית וכמובן אמהרית.

סופה לנדבר: יותר מ-40% הם עולים מצרפת, נכון?

מאיה שריר: אני מבקשת להעביר את רשות הדיבור לקרין ברדה שהיא אחראית על העולים מצרפת ויושב גם ישעיהו יחיאלי שמנהל את תכנית נעל"ה.

קרין ברדה: אני מדריכה ארצית באגף קליטת תלמידים עולים.

קרין ברדה: במסגרת תפקידי אני עובדת גם המשפחות וגם עם צוותי החינוך שקולטים עליה.

קרין ברדה: אנחנו מוציאים נתונים ואיפה שיש ריכוז אפילו קטן, חמישה-שישה ילדים, אנחנו נותנים הכשרה לא רק לימודית כי זה לא קשור מאיפה באו העולים, אבל תרבותית, אנחנו מסבירים להם מה זה עולה ומה זה עולה מצרפת, כדי לגשר על הפערים.

קרין ברדה: אנחנו עובדים עם המשפחות, אני עובדת צמוד לפרויקטורים ברשויות, כולם מכירים אותי ואני עוברת על הרשימה לראות אם יש מישהו חדש, אני יוצרת איתו קשר, הם מזמינים אותי למפגשי הורים ברשויות, אני פוגשת את ההורים בחופש הגדול כשהם מגיעים, להסביר להם על מערכת החינוך.

קרין ברדה: מאוד קשה להורים, יש להם המון חששות.

קרין ברדה: גם בירידי העלייה יש לי את הזכות והכבוד להשתתף בכמעט כל ירידי העלייה, ואני רואה הורים שמאוד חוששים ממערכת החינוך ואנחנו פה כדי להנגיש להם את המערכת ולהסביר להם שזה טוב, זה עובד, וזה שונה, אבל כולם יכולים להצליח בזה.

קרין ברדה: אנחנו נותנים המון שעות.

קרין ברדה: אז אני עובדת גם עם ההורים, גם להסביר להם מה זה בגרות בישראל, להסביר להם מה זה חינוך בלתי פורמלי, איך המערכת, אנחנו בקשר עם כולם עד הרמה הפרטנית של משפחות שמתקשרות אלינו ואנחנו דואגים להם

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: ישעיהו יחיאלי מנהל נעל"ה.

ישעיהו יחיאלי: ממש בקיצור, תודה רבה על הדיון ועל ההזמנה.

ישעיהו יחיאלי: גם בנעל"ה אנחנו רואים את אותו גרף מצרפת, בניגוד לכל העולם.

ישעיהו יחיאלי: בכל העולם אנחנו עולים במספרים שנה אחרי שנה, בצרפת ירידה דרסטית כבר כמה שנים.

ישעיהו יחיאלי: אנחנו אקוויוולנטיים לעליה.

ישעיהו יחיאלי: אני רוצה להזכיר פה את פרופ' אריק כהן ז"ל, שהוא חקר לעומק את יהדות צרפת והוא זיהה כבר לפני שנים את הפער בין הרצון לבין המימוש.

ישעיהו יחיאלי: הזכיר כאן יהודה - - - זאת המציאות.

ישעיהו יחיאלי: יש הצהרה, למשל במחקר שלו הוא מצא ש-80% מהמשפחות בצרפת שיש להם ילדים בגיל חינוך היו רוצים שהילדים שלהם יתחנכו בישראל.

ישעיהו יחיאלי: 80%.

ישעיהו יחיאלי: אין דבר כזה בעולם.

ישעיהו יחיאלי: במימוש זה סיפור אחר לגמרי.

ישעיהו יחיאלי: מציעים להם את תכנית נעל"ה, באים 15, 20.

ישעיהו יחיאלי: פעם באו 100.

ישעיהו יחיאלי: לכן אני רוצה להציע פה דבר פרקטי, שכל היושבים פה שמייצגים ארגונים חשובים וראויים, כל העמותות וכל ארגוני העולים, כל אחד מכם תביאו חמישה ילדים לנעל"ה.

ישעיהו יחיאלי: חמישה ילדים.

ישעיהו יחיאלי: זה לא עולה כסף.

ישעיהו יחיאלי: לא צריך בשביל זה שום תקציב.

ישעיהו יחיאלי: אם כל מי שיושב כאן, כל אחד יביא חמישה ילדים להירשם לנעל"ה יהיו בשנה הבאה בארץ 50 ילדים במקום 15.

ישעיהו יחיאלי: נורא פשוט.

ישעיהו יחיאלי: ואני כולל בזה ממש את כולם.

ישעיהו יחיאלי: את חברינו ממשרד החינוך, חברינו מהסוכנות היהודית, שנותנת יד חופשית לנעל"ה ואני מודה על כך, בצרפת, הלוואי שכמוכם היו גם במקומות אחרים בעולם, וכמובן למשרד הקליטה ואופק.

ישעיהו יחיאלי: כולנו רוצים אותו דבר.

ישעיהו יחיאלי: ילד שיצליח בארץ, זה עוד משפחה עולה.

ישעיהו יחיאלי: אין עידוד עליה פחות או יותר מנעל"ה, והמציאות מוכיחה את זה כבר 25 שנה.

ישעיהו יחיאלי: לכן אני חושב שאפשר בעצה אחת, בלי כסף, להרבות.

ישעיהו יחיאלי: אנחנו תיכף בינואר, ההרשמה לנעל"ה בעיצומה, לספטמבר 2019, היום רשומים בצרפת לנעל"ה איזה 17 ילדים.

ישעיהו יחיאלי: מה הבעיה שיהיו 170?

ישעיהו יחיאלי: בואו תעזרו.

ישעיהו יחיאלי: בכיף.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: יש שני משרדים שיציגו בקיצור, צה"ל והתפוצות - - -

שלומית אבינח: גם משרד ראש הממשלה.

אברהם נגוסה: גם משרד ראש הממשלה.

אברהם נגוסה: אבל לפני זה אני נותן לגברת.

אברהם נגוסה: מה רצית לומר?

לינדה שמלה: אני עובדת ב"אולפן שלי" באשדוד כרגע.

לינדה שמלה: בדרך כלל כשלוקחים תפוז, אומרים "איזה יופי, זה תוצרת הארץ".

לינדה שמלה: אני יכולה להציג את עצמי כתוצרת צרפת שהגיעה לארץ בשנת 1982 והיום אני יכולה לומר דבר אחד, שאני מכירה טוב מאוד את האוכלוסייה הצרפתית גם שהייתה בצרפת, כי עשר שנים גם עברתי לצרפת ללמד, וכרגע, שאני מלמדת גם באולפן אני רואה לא רק עולים מצרפת אלא תרבות, אוכלוסייה, קשיים, הכל.

לינדה שמלה: כשאנחנו נמצאים במקום כזה, אנחנו פשוט לא רק שמלמדים שפה, אלא פשוט גם מלמדים איך להתאקלם פה בארץ.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: אני רוצה שתבואי בשבוע הבא לדיון ואתן לך את רשות הדיבור.

אברהם נגוסה: את תהיי הראשונה לדבר ותסבירי לנו בדיוק כי זה הנושא.

אברהם נגוסה: אבל עכשיו נסיים את הדיון עוד מעט.

אברהם נגוסה: המסר שלך ברור ויותר מתאים לדיון בשבוע הבא.

אברהם נגוסה: את מסכימה איתי?

לינדה שמלה: רק לומר דבר אחרון.

לינדה שמלה: היום הגעתי כעובדת ב"אולפן שלי" אני גם אמא של 11 ילדים שהיום, מהיום למחרת, אומרים לי "את יכולה לצאת הביתה, אין לך יותר עבודה".

לינדה שמלה: האם אתם חושבים שעושים דבר כזה בלי להודיע?

לינדה שמלה: בלי כלום?

לינדה שמלה: בלי שום דבר?

לינדה שמלה: זה הוגן?

לינדה שמלה: בעזרת השם בשבוע הבא אשמח להגיע.

אברהם נגוסה: זה הנושא.

אברהם נגוסה: אבל אני לא אומר שאחכה עד שבוע הבא, אמרתי קודם שתעבירו לי את המכתב, שתהיה לי אסמכתה ביד.

אברהם נגוסה: קיבלנו את זה, אני רוצה לדבר עם מנכ"ל משרד הקליטה למה זה קרה פתאום וגם אביא את זה לידיעתו של ראש הממשלה שהוא שר הקליטה.

אברהם נגוסה: נקיים דיון באריכות בשבוע הבא.

לינדה שמלה: תודה רבה.

אברהם נגוסה: בבקשה משרד הבטחון.

עדי כץ: שלום לכולם.

עדי כץ: אני ראש מדור שירות ייחודי במיט"ב.

עדי כץ: מדור שירות ייחודי קם לפני כמעט שלוש שנים כדי להתעסק ולטפל באוכלוסיות שאינן מחויבות בגיוס.

עדי כץ: כשאחת מהאוכלוסיות העיקריות זה אוכלוסיית העולים מכל העולם.

עדי כץ: אמרה נציגת משרד החינוך ואני מצטרפת, אנחנו מתעסקים באוכלוסיות מכל העולם, לאו דווקא בייחוד מעולי צרפת.

עדי כץ: כ-2,000 מתגייסים בשנה הם מתגייסי חו"ל מתוך כלל המתגייסים, כלומר מרכז חייהם היה בחוץ לארץ והם בחרו להגיע ארצה.

עדי כץ: אני פחות מתייחסת למספרים, אני יכולה להגיד שמתוך ה-2,000 האלה בממוצע בשלושת השנים האחרונות, 700 מתוכם הם באמת עולי צרפת שזה מספר מאוד גדול ביחס לאותם 2,000.

עדי כץ: אמרתי שאני פחות נכנסת למספרים, רק לתהליכים עצמם שאנחנו עושים.

עדי כץ: אנחנו עובדים בשיתוף פעולה מאוד צמוד גם עם החברים כאן לשולחן, עם משרד העלייה והקליטה, עם הסוכנות, ואגב גם עם ארגון CNEF, בוועדה הקודמת היינו יחד בראשותך, כבוד חבר הכנסת.

יצחק דהן: סליחה, זה כולל חיילים בודדים?

עדי כץ: כולל הכל בפנים.

יצחק דהן: כולל בודדים?

עדי כץ: בתוך ה-700 האלה?

יצחק דהן: כן.

עדי כץ: זה ממוצע בשלוש השנים האחרונות.

עדי כץ: אנחנו עובדים על פקודה חדשה, דיברנו על זה גם בפעם הקודמת, הקמת תחום מתגייסי חו"ל, תחום עולים אפשר לקרוא לזה, אנחנו לא קוראים לזה תחום עולים אלא תחום מתגייסי חו"ל בגלל שלא כולם עושים עלייה, למשל מח"ל, כשמח"ל כמעט 50% ממנו זה חבר'ה מצרפת שמגיעים, עושים שירות של שנה וחצי וחוזרים לארץ מולדתם.

עדי כץ: מבחינת תהליכים בצבא, אנחנו עובדים על הרצאות מפקדים, להנגיש קצת את האוכלוסייה.

עדי כץ: מנטליות שונה, הבדלים תרבותיים, כל מה שאתם מכירים וחיים בלבכם, ממה שאני מבינה מהרוחות שסערו כאן.

עדי כץ: מילה אחרונה רק להגיד שצה"ל באמת פתוח למי שרוצה לשתף, ללמד אותנו איך לטפל טוב יותר באוכלוסייה.

עדי כץ: אנחנו באמת עושים הרבה דברים בשנים האחרונות - - -

אברהם נגוסה: האם אתם מזהים ירידה בארבע השנים האחרונות?

עדי כץ: אני יכולה להגיד שמבחינת מספר כמותי, לא ניתחנו את זה מעבר לזה, אבל רק במספר איך שהוא, כן קיימת ירידה מ-2016.

עדי כץ: ב-2016 התגייסו 749 עולי צרפת, ב-2017 753 וב-2018, 566.

עדי כץ: כך שבין 2017 לבין 2018 כן קיימת - - -

יהודה שרף: זה לא שייך.

עדי כץ: אבל זה לא משקף כי זה ביחס - - -

יצחק אוחנה: זה בסך הכל העלייה.

עדי כץ: בדיוק.

עדי כץ: בסך כל העלייה של 2017 התגייסו - - -

אברהם נגוסה: זה לא רק צרפת.

יהודה שרף: רק צרפת.

עדי כץ: רק מצרפת, מסך כל העלייה ב-2017 התגייסו 753 חיילים.

עדי כץ: אני לא יכולה להגיד שזה ירידה כי אני לא יודעת מה הנתון של כמה עלו בכלל לארץ מצרפת.

עדי כץ: כנ"ל לגבי 2018.

שלומית אבינח: יש ירידה במספר המתגייסים מצרפת.

עדי כץ: כן אבל זה מסך כל העולים לארץ, לא רק ב - - -

יצחק דהן: יש לך חלוקה בין חיילים בודדים וחיילים בני עולים?

עדי כץ: כרגע לא אבל זה לא בעיה, אם תרצה אני אוכל לתת לך.

אברהם נגוסה: אנחנו נשמח שבשבוע הבא תביאי לנו את הנתון הזה, או שתשלחו לנו בכתב.

אברהם נגוסה: תודה, משרד התפוצות?

שלומית אבינח: היא הלכה.

דניאל בן חיים: רציתי להוסיף משהו ששכחתי מקודם.

דניאל בן חיים: יש נטיה, ואני קצת מתחבר למה שהשרה לשעבר אמרה בסוף דבריה.

דניאל בן חיים: יש נטיה לפעמים להכות את עצמנו בתהליכים של עליה וקליטה, אחד הדברים הנפוצים ביותר – וזה עלה פה פעמיים בוועדה היום – עם מספרים מופרזים לחלוטין של אחוזים של עולים מצרפת שלכאורה חוזרים לצרפת.

דניאל בן חיים: אני רוצה רק להגיד שבקהילה היהודית הממוסדת בצרפת ראו את הילדים מבתי הספר עולים, ראו את החברים מבתי הכנסת עולים, אבל לא ראו אותם חוזרים, ואם כל כך הרבה אנשים היו חוזרים - - -

יהודה שרף: 4%.

דגנית סנקר: הוא מנסה לדבר על 36% שנזרקו פה ב- - -, זה 30% ו-20% וכל מיני - - - אנחנו מלקים את עצמנו.

דניאל בן חיים: נזרקו פעמיים, ואחד מהם על ידי אנשי סטטיסטיקה, ואני חושב שיש בזה נזק רב למדינת ישראל וצריך מאוד להיזהר בדברים האלה, לא כי צריך לסלף את הנתונים והעובדות, אבל הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה שהוא גוף מאוד רציני, עשה מחקר לא רק על שלוש שנים אלא על 24 שנים בין 1990 ל-2014, והגיע למסקנה ש-9% מעולי צרפת שעלו ב-24 השנים האלה לא נמצאים היום כחיים יותר משישה חודשים במדינת ישראל, ואלה נתונים שהם חשובים, וחבל שבוועדת העלייה והקליטה שעוסקת בדברים האלה נותנים לכל מיני השמצות לצאת החוצה, כי זה פוגע רבות בעליה.

יהודה שרף: נכון מאוד.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: משרד ראש הממשלה.

שלומית אבינח: הלך.

אברהם נגוסה: אוקיי.

אברהם נגוסה: אנחנו נסכם את הדיון.

אברהם נגוסה: קיימנו דיון בנושא הזה במשך שעתיים וחצי, הדיון הוא מאוד חשוב והכרחי.

אברהם נגוסה: אני מודה לכל המשתתפים, גם הארגונים, גם משרדי הממשלה וחברי הכנסת.

אברהם נגוסה: אני רוצה לקרוא לכם את הסיכום שלנו בנושא ממה שהבנו מהדיון: ועדת העלייה והקליטה קוראת לכל יהודי לעלות לישראל, בעיקר ליהודי צרפת שהם נושא הדיון שלנו.

אברהם נגוסה: אני לא אומר שהכל טוב, אבל זה הבית שלנו, אנחנו צריכים להתמודד עם כל הבעיות הקיימות.

אברהם נגוסה: אני מבין ויודע שאפשר להתמודד.

אברהם נגוסה: ניתן להתמודד.

אברהם נגוסה: אנחנו מזכירים למשרדי הממשלה ולארגונים את החשיבות בקיום הירידים עם ההיצע של מקומות עבודה כבר בצרפת.

אברהם נגוסה: אם אפשר לרכז את האינפורמציה ולפני שהם עולים, לעשות ירידים ואני יודע שאתם עושים, אבל אנחנו רוצים לחזק את העניין הזה, גם אופק ישראלי, גם הסוכנות היהודית וגם משרד העלייה והקליטה.

אברהם נגוסה: קיום מאגר מידע לגבי תעסוקה והיצע עבודה, וכמובן משרד הקליטה הוא המשרד המתכלל והאחראי במדינת ישראל על קליטת עליה.

אברהם נגוסה: שיתוף הפעולה חשוב מאוד.

אברהם נגוסה: אנחנו קוראים למשרדי הממשלה ולארגונים לעבוד בשיתוף פעולה, כי יש לנו מטרה לאומית שהיא לשלב ולקלוט את העולים ולעודד את היהודים מכל העולם לעלות למדינת ישראל.

אברהם נגוסה: זה קשור אחד בשני, ככל שאנחנו נצליח בשיתוף הפעולה כך נגדיל את מספר העולים שיעלו למדינת ישראל.

אברהם נגוסה: ארגוני העולים הם נכס למערכת הקליטה, הם מכירים את התרבות והשפה, מכירים את המציאות הפנים קהילתית, ולכן שיתוף הפעולה חשוב והכרחי.

אברהם נגוסה: דבר רביעי, הנגשת מידע לפריפריה, לרשויות המקומיות.

אברהם נגוסה: חשוב שתהיה הנגשת מידע בשפתם של העולים והרשות המקומית היא זו שבסופו של דבר מקבלת את העולים בשטח, היא זו שמחבקת את העולים בשטח ולכן הנגשת המידע של המשרד הקולט חשובה מאוד, חשוב ליידע את העולים בתכניות שיש ובאפשרויות שיש להם, כפי שהוצג פה על ידי נציג טבריה, שיש כאלה שבאים עם ידע בשפה העברית ולכן הם לא צריכים להשתלב באולפן, הם יכולים לקבל סל קליטה ובו זמנית רוצים לעבוד.

אברהם נגוסה: יש ליידע אותם בדבר הכשרה מקצועית, תכניות, הכוונה לאקדמאים ועוד.

אברהם נגוסה: אנא להעביר את הנגשת המידע לרשויות המקומיות בפריפריה וגם במרכז הארץ.

אברהם נגוסה: אנחנו נקיים דיון המשך בנושא הזה בחודש פברואר.

אברהם נגוסה: אני מבקש שעד הדיון הבא משרדי הממשלה יעשו שיעורי בית.

אברהם נגוסה: אנחנו נשלח פניה לכל השרים הרלבנטיים בבקשה להצגת תכנית פעולה בדיון שנקיים, על בסיס הנתונים, הנושאים המרכזיים, והבעיות הקיימות שדיברנו עליהם היום.

אברהם נגוסה: אני לא נכנס לתכנית החירום שראש הממשלה נתן הוראה לשר בנט, אני מתייחס למשרדי הממשלה, אם זה להגביר באולפן, אם זה בתעסוקה, הכשרה מקצועית, דיור וחינוך.

אברהם נגוסה: אנחנו רוצים שכל משרד יביא תכנית כיצד לשפר את המצב.

אברהם נגוסה: אני מתייחס למשרד העלייה והקליטה, משרד החינוך, משרד הרווחה, משרד הבריאות, משרד האוצר, משרד השיכון והסוכנות היהודית וכמובן גם אופק ישראלי ששותפים לעניין.

אברהם נגוסה: לגבי סוגיית האולפנים אני מציין שאנחנו נקיים דיון בשבוע הבא.

אברהם נגוסה: כבר היום אפנה למנכ"ל משרד הקליטה בבקשה להקפיא את ההחלטה בעניין האולפנים.

אברהם נגוסה: אם הוא יאמר שזה לא בסמכותו, כבר היום אפנה גם לראש הממשלה בעניין.

אברהם נגוסה: המטרה שלנו היא משותפת.

אברהם נגוסה: אני מברך את מר מאיר חביב חבר הפרלמנט שהגיע מצרפת במיוחד, כי הוא מאוד דואג לגבי הקליטה במדינת ישראל.

מאיר חביב: טוב שיש את מדינת ישראל.

מאיר חביב: אם אפשר להגיד מילה על המצב בצרפת, בדיוק הסברתי לידידי דניאל.

מאיר חביב: הייתי בשבת בשלושה בתי כנסיות שונות והרגשתי בפעם הראשונה פניקה.

מאיר חביב: למה?

מאיר חביב: בגלל שהעניין של האפודים הצהובים היא בעיה של צרפת כמובן, אבל תמיד הנושא היהודי חזר למרכז.

מאיר חביב: אפילו מקרון נשיא צרפת התקשר אלי, אני לא רוצה לפרט, שוחחתי איתו ארבע-חמש שיחות בסמס, בשבילם המדיה זה יהודים, הבנקים זה היהודים ובסוף הכל זה היהודים.

מאיר חביב: אין שום קשר ליהודים בנושא האפודים שחלק דרך אגב זה יוקר המחייה.

מאיר חביב: אני שמעתי שגם בארץ יש מחאה על חשמל ודברים כאלה, דברים נורמליים.

מאיר חביב: אבל מאוד כואב, ותבינו שנשיא צרפת מסכים איתי בנושא הזה.

יהודה שרף: זו האנטישמיות הקלאסית.

מאיר חביב: זה חוזר מהשמאל הקיצוני שהוא הכי עוין.

מאיר חביב: אתם צריכים להבין – כמובן שלה פן היא לא ידידה שלנו – אבל הכי זה השמאל הקיצוני שמאוד מאוד מסוכנים וחלק מהגרעין הימני קיצוני - - - קוראים לזה, אתם לא יכולים לתאר עד כמה זה תמיד חוזר לגרעין היהודי שהם שולטים בעולם.

מאיר חביב: הבונים החופשיים - - - אני לא פה על מנת לעודד, כחבר פרלמנט צרפתי גם שומר על - - - אבל הרבה אנשים שוקלים היום להגיע לפה ונשפר כולם ביחד, יש לפעמים קצת מתיחות, כל אחד מהמקום שלו, ובעזרת השם עוד נייעל ואני מודה ליושב ראש הוועדה ידידי אברהם שאתה לקחת את היוזמה הזאת לכנס את הוועדה לעולים מכל העולם אבל אולי בעיקר איכותית יש פה פוטנציאל מאוד גבוה לעולים הצרפתים.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: אף אחד לא אומר שאין בעיות אבל אנחנו יכולים לעבוד ביחד ולהתמודד איתן.

אברהם נגוסה: יש לנו מדינה שהיהודים בטוחים בבית שלנו במדינה שלנו.

אברהם נגוסה: אני מברך את ראש הממשלה שהוא הנציג שלנו בעולם ובשבוע שעברה היה הישג גדול שהוא הוביל את זה ש-28 מדינות באיחוד האירופי קיבלו החלטה פה אחד להגן על קהילות יהודיות ומוסדות יהודיים באירופה.

אברהם נגוסה: מדינת ישראל דואגת לא רק לאזרחים כאן, אלא גם לאחינו, היהודים שנמצאים בכל העולם, להגן עליהם ולעזור להם.

אברהם נגוסה: כמובן נשמח שיעלו ופה יש מקום ויש לנו מדינה.

אברהם נגוסה: תודה רבה.

אברהם נגוסה: הישיבה נעולה.