הוועדה לענייני ביקורת המדינה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 378, 2018-12-10 12:00

שלי יחימוביץ': צהרים טובים.

שלי יחימוביץ': שלום לכולם.

שלי יחימוביץ': אנחנו מתכנסים לדיון נוסף בסדרה בסוגיית מבקשי המקלט והטיפול בהם, זאת בעקבות דוח מבקר המדינה ממאי 2018 אבל גם בעקבות התפתחויות נוספות.

שלי יחימוביץ': אנחנו נמצאים בעיצומו של מצב שהוא מעט מוזר.

שלי יחימוביץ': מצד אחד המדינה אינה מגרשת מבקשי מקלט ואותה תוכנית עליה הודיע ראש הממשלה באפריל 2018, על מתווה שנחתם עם נציבות האו"ם לפליטים והיה מאפשר הוצאה בחסות האו"ם ובשיתוף פעולה עם מדינות אחרות, הוצאתם של 16,000 פליטים מישראל, המתווה הזה נגנז יום אחרי שהוא נודע בכל תרועה רמה במסיבת עיתונאים שכינס ראש הממשלה יחד עם ראש המל"ל שהיה אמון על רקימת התוכנית הזאת שזכתה בסופו של דבר לפרגון של כל הנוגעים בדבר מכל הצדדים האפשריים.

שלי יחימוביץ': גם אם לא הייתה מושלמת, בוודאי שהייתה תוכנית בנויה לתלפיות ונתנה איזשהו פתרון וכולנו בירכנו עליה.

שפי פז: לא כולנו.

שפי פז: ממש לא כולנו.

שלי יחימוביץ': כל אחד ידבר בשם עצמו.

שפי פז: אל תדברי בשם כולנו.

שלי יחימוביץ': אני קוראת לך לסדר פעם ראשונה ומיד תהיה שנייה ושלישית.

שלי יחימוביץ': אני מבקשת לא להפריע ל.

שלי יחימוביץ': מקץ כמה שעות הייתה כניעה רבתי, לצערי, של ראש הממשלה ללחץ מקבוצות מעטות והתוכנית שנתפרה בעמל רב, נגנזה.

שלי יחימוביץ': אני חייבת לומר במירב הצניעות שלוועדה הזאת היה חלק בכך שהתוכנית יצאה לפועל.

שלי יחימוביץ': אנחנו אמנם קיימנו דיון מאוד מאוד משמעותי בוועדה החסויה הלא פומבית לבקשתו של ראש המל"ל שביקש לשוחח אתנו שלא לעין המצלמות ובאותה ועדה חסויה אנחנו הצפנו כמה נתונים שהיה נוח אולי להתעלם מהם ובראש ובראשונה שאותם מגורשים שלכאורה מגורשים בהסכמה עם מדינה שנייה ושלישית, בסופו של דבר רבים מהם מאבדים את חייהם, נשדדים, נאנסים, נבזזים, עולים על ספינות רעועות ומוצאים את מותם.

שלי יחימוביץ': כך התברר שאי אפשר להמשיך במה שהיה אבל כאמור, גם המתווה שהיה אמור להיות סוג של פתרון, לצערנו הרב נגנז.

שלי יחימוביץ': עכשיו אנחנו נמצאים במין לימבו.

שלי יחימוביץ': מצד אחד הם כאן, אתם כאן – יש כאן נציגים של מבקשי המקלט.

קריאה: יש גם נציגים מדרום תל אביב.

שלי יחימוביץ': מי דיבר אחד כדי שאני אוכל לקרוא אותו לסדר?

שלי יחימוביץ': מצד שני אנחנו רואים הזנחה מחפירה ומזעזעת, בוודאי במדינה מתוקנת כמדינת ישראל בכל מה שנוגע לשירותי רווחה ושירותי בריאות.

שלי יחימוביץ': בישיבה היום אנחנו ננסה לעמוד על הסיטואציה ולראות מה התקדם, מה תוקן והיכן אנחנו עומדים.

שלי יחימוביץ': אנחנו נעשה זאת בעזרתם של נציגי משרד הבריאות, משרד הרווחה וכמובן גם בעזרתו של פרופסור שלמה מור יוסף, מנכ"ל רשות האוכלוסין.

שלי יחימוביץ': לסירוגין ידברו אורח וחבר כנסת.

שלי יחימוביץ': אני רואה שאמנם לא הרבה אנשים בחדר אבל יש המון מבקשי זכות דיבור.

שלי יחימוביץ': אני כבר אומרת לכם מראש שלא כולם יקבלו רשות דיבור ואני כבר אומרת, נוכח הניסיון מוועדות קודמות, שמי שאני אקרא אותו לסדר פעם שלישית, פשוט יצא מהוועדה.

שלי יחימוביץ': אני לא אאפשר קריאות ביניים והפרעות.

שלי יחימוביץ': אני מתחילה בך, פרופסור שלמה מור יוסף.

שלי יחימוביץ': ברשותך, קודם כל, עוד לפני שנדבר על הצוות הבין-משרדי שמונית לעמוד בראשו ושהביא פתרונות והצעות, ונבדוק היכן עומדים הפתרונות האלה והיכן עומדות ההצעות האלה, תן לנו סקירה על עניין האשרות ומבקשי המקלט.

שלי יחימוביץ': בפגישה הקודמת שקיימנו אתך דובר על צוואר בקבוק ועל חוסר יכולת בכלל להיענות לבקשות הרבות.

שלי יחימוביץ': תאמר לנו היכן זה עומד עכשיו, גם מספרית וגם בכלל מישהו מתעסק בזה נוכח הסיטואציה החדשה.

שלמה מור יוסף: נכון להיום אנחנו עומדים במצב שכפי שאמרה יושבת ראש הוועדה מבקשי המקלט או האנשים מאריתריאה וסודן, נקרא להם – פשוט לא ננקוב בכל השמות האפשריים – נמצאים כאן מבלי יכולת להחזיר אותם.

שלמה מור יוסף: אין שום תוכנית להוציא אותם ולכן באופן כללי התהליך שהם עוברים הוא לבוא למתקן שלנו בבני ברק, או פעם חודשיים או פעם חצי שנה, כדי לחדש את האשרה שלהם.

שלמה מור יוסף: חידוש האשרה נעשה גם בזימון תורים.

שלמה מור יוסף: הם מקבלים יום ושעה ומגיעים במועד.

שלמה מור יוסף: הוא נעשה בצורה שהתורים מנהלים.

שלמה מור יוסף: כל אחד מקבל מספר, יש אזור המתנה וזה נעשה בצורה שמכבדת את כל מי שנמצא שם.

שלמה מור יוסף: מעבר לזה, יש לנו גם תור למזדמנים, מי שלא הזמין תור או מי שהוזמן ולא הגיע, יכול להגיע כל יום בין שעה 1:00 לשעה 4:00 למשרדים שלנו בבני ברק ולקבל את הטיפול.

שלמה מור יוסף: זה באופן כללי.

שלמה מור יוסף: הם רשאים לעבוד עם האשרה הזאת.

שלמה מור יוסף: חלקם מוגבלים גיאוגרפית וחלקם לא.

שלמה מור יוסף: למשפחות שלהם, לילדים מערכת החינוך פתוחה, מערכת הבריאות לילדים היא בהשתתפות עצמית קטנה, למי שעובד בצורה מסודרת – המעסיק אמור לדאוג לו לביטוח בריאות.

שלמה מור יוסף: זאת הסיטואציה בשלב הזה.

שלמה מור יוסף: לגבי בקשות המקלט, לגבי האנשים מאריתריאה, מכיוון שהיה פסק דין אחד בערכאה נמוכה שאתגר את השיקולים לקביעת או אי קביעת פליטות בהתאם לשירות הצבאי - - -

שלי יחימוביץ': שהם זומנו לשירות צבאי ונמלטו.

שלמה מור יוסף: כן.

שלמה מור יוסף: היה מקרה אחד ספציפי.

שלי יחימוביץ': נוכח העובדה ששירות צבאי באריתריאה, זה כמו מאסר עולם.

שלמה מור יוסף: מי כאלה שטוענים כך ויש כאלה שטוענים אחרת.

שפי פז: אוי, אוי, אוי.

שלי יחימוביץ': אני קוראת לך לסדר פעם שנייה.

שפי פז: יאללה, תוציאי אותי וזהו.

שלי יחימוביץ': זה תלוי בך בלבד.

שלמה מור יוסף: בסך הכול מכיוון שבמקרה הספציפי הזה, הוא היה וברח והיה מתחת לאדמה, יש תיאור שלם, בהחלטת היועץ המשפטי לממשלה אנחנו עושים רביזיה אבל ממתינים לדיון בבית המשפט המחוזי, כך שהנושא של האנשים מאריתריאה בינתיים נמצא תחת בדיקה.

שלי יחימוביץ': אבל ספציפית לגבי המספרים.

שלי יחימוביץ': בשעתו דובר על 14,000 בקשות מקלט של אנשים מסודן ומאריתריאה.

שלי יחימוביץ': לפי דוח מבקר המדינה האחרון סיימתם את הטיפול ב-28 אחוזים מהבקשות.

שלמה מור יוסף: אני אתן לך את המספרים.

שלי יחימוביץ': היכן זה עומד היום והאם הסוגיה הזאת בכלל רלוונטית.

שלמה מור יוסף: נכון להיום יש 11,000 מבקשי מקלט מאוקראינה וגיאורגיה.

שלמה מור יוסף: יש שני 11,200 מאריתריאה, יש 3,400 מסודן ויש 10,000 משאר העולם.

שלמה מור יוסף: כפי שאתם רואים, על שולחננו יש יותר מ-35,000 בקשות למקלט, חלקן ניצול המערכת מסיבות לא ענייניות שמעמיסים בצורה בלתי הגיונית על המערכת, וחלקן כמובן סיבות אמיתיות.

שלמה מור יוסף: הנושא של המקלט בשלב הזה כשאין שום תוכנית להוציא או להשאיר או יציאה מרצון כזאת או אחרת, אנחנו מתרכזים ביוצאי אריתריאה וסודן וזה מכיוון שראש הממשלה החליט בוועדת שרים שמעתה ואילך יוצאי חבל דרפור ייבדקו בצורה פרטנית ולא בצורה כוללנית.

שלמה מור יוסף: אנחנו נערכים לזה.

שלי יחימוביץ': לא כקבוצה אלא כל אחד באופן פרטני.

איל בן ראובן: 3,400 נבדקו.

שלמה מור יוסף: לא.

שלמה מור יוסף: מבקשי מקלט.

איל בן ראובן: כמה היום מיוצאי דרפור אפשר לומר שנבדקו?

שלי יחימוביץ': אף אחד.

שלמה מור יוסף: לא.

שלמה מור יוסף: עד היום הם לא נבדקו.

שלמה מור יוסף: הסתכלו עליהם כקבוצה ומדי פעם, בהנחיית היועץ המשפטי ובפיקוח בג"ץ, מאולמרט דרך נתניהו, כל פעם נתנו איזושהי כמות שמסתכמת פחות או יותר סביב 1,000.

שלמה מור יוסף: אני לא זוכר את המספר המדויק.

שלי יחימוביץ': כיום נותרו 3,400 מדרפור.

שלמה מור יוסף: מבקשי מקלט.

שלמה מור יוסף: יש יותר אבל לא כולם מבקשי מקלט.

שלמה מור יוסף: אלה שהגישו בקשת מקלט אלינו.

שלי יחימוביץ': מתי תתחיל הבדיקה שלהם?

שלמה מור יוסף: הבדיקה תתחיל ב-16 בדצמבר, שזה ביום ראשון הבא.

שלי יחימוביץ': כמה זמן היא תימשך?

שלמה מור יוסף: אני מניח שהיא תיקח סדר גודל של שנתיים-שנתיים וחצי.

שלי יחימוביץ': ומה יקרה בתקופת הביניים הזאת?

שלמה מור יוסף: בתקופת הביניים, לגישתנו יישאר המצב כפי שהוא היום .

שלמה מור יוסף: יש אנשים שחושבים אחרת.

שלמה מור יוסף: הנושא הזה, גם הוא יהיה בדיון בבג"ץ ולכן אני לא יודע לומר.

איל בן ראובן: למה שנתיים וחצי?

איל בן ראובן: זה חייב להיות שנתיים וחצי?

איל בן ראובן: אי אפשר לקצר את התהליך הזה לחצי שנה או לשנה?

איל בן ראובן: שיהיה מאמץ גדול.

שלמה מור יוסף: התשובה היא שאפשר.

איל בן ראובן: למה לא עושים?

שלמה מור יוסף: אומרים שאת האוקראינים לא נבדוק?

שלמה מור יוסף: את הרוסים לא נבדוק?

שלמה מור יוסף: את הגיאורגים לא נבדוק?

שלמה מור יוסף: את הסרילנקים לא נבדוק?

משה מזרחי: יש רק ועדה אחת שדנה בסוגיה של מבקשי המקלט.

שלמה מור יוסף: לא.

משה מזרחי: כמה ועדות?

שלמה מור יוסף: שתי ועדות.

שלי יחימוביץ': תכף נדבר על הוועדה.

שלי יחימוביץ': כרגע אנחנו מדברים על סוגיית התור והבדיקות.

שלמה מור יוסף: תהליך בקשת המקלט, יש לו שני שלבים.

שלמה מור יוסף: יש שלב אחד שהוא אנשים שלנו שעושים את הראיונות ואז זה עובר לוועדה.

שלמה מור יוסף: בזמנו הייתה ועדה אחת והיום יש שתי ועדות.

שלמה מור יוסף: הוועדות האלה הן לא צוואר הבקבוק.

שלמה מור יוסף: צוואר הבקבוק הוא הראיונות.

משה מזרחי: הבדיקה המקדמית.

שלמה מור יוסף: הבדיקה, השאלות, הדקומנטציה והמסמכים וכל מה שקשור כדי להצדיק או לא להצדיק את מתן המעמד הזה או האחר.

שלמה מור יוסף: כאן אנחנו עומדים בימים האלה.

שלמה מור יוסף: יש דיון בבג"ץ ב-16 בחודש.

שלמה מור יוסף: הפניה לבג"ץ הייתה שנבדוק פרטנית.

שלמה מור יוסף: המדינה אמרה כל הזמן שהיא בודקת את זה ועכשיו המדינה נענתה לבקשה ובודקים פרטנית.

שלמה מור יוסף: בג"ץ ביקש שאנחנו נבוא עם תוכנית.

שלמה מור יוסף: את התוכנית הזאת שאמרתי לכם בקווים כלליים אנחנו נציג לבג"ץ ונראה.

שלי יחימוביץ': תתייחס ברשותך לסוגיית הצוות הבין-משרדי שאתה עומד בראשו שנוגע לסוגיות הסוציאליות, לרווחה, לבריאות, מה החלטות הצוות והיכן עומד היישום שלהן.

שלי יחימוביץ': אחר כך ידברו יתר הדוברים ונבקש ממך להשיב על השאלות שיעלו כאן.

שלמה מור יוסף: אני הגעתי לתפקיד ב-23 ביולי וב-15 באוגוסט קיבלתי כתב מינוי לרכז ועדה שתדון בזכויות הסוציאליות או בשירותים הסוציאליים הנוספים שיוענקו לאנשים שאינם ברי הרחקה, נקרא לזה כך.

שלמה מור יוסף: גם זה נעשה בעקבות דיון בבג"ץ ועל הבסיס הזה התכנסנו, נציגי המשרד שלי, משרד הרווחה, משרד הבריאות, משרד המשפטים ומשרד השיכון.

שלמה מור יוסף: על הבסיס הזה דנו באופציות השונות ובצרכים השונים.

שלמה מור יוסף: מטבע הדברים, הצרכים לא קשורים בכלל לרשות האוכלוסין אבל הם בהחלט היו קשורים לנושא בריאות ולנושא רווחה.

שלמה מור יוסף: כל משרד הביא את המחשבות שלו מתוך הניסיון.

שלמה מור יוסף: הרי אנחנו לא עובדים בתוך בועה ריקה.

שלמה מור יוסף: גם היום יש שירותים.

שלמה מור יוסף: יש למשל מרפאה בתל אביב, יש שירותי רפואה דחופה בכל רחבי הארץ, יש שירותי לידה בכל רחבי הארץ, בזמנו הייתה מרפאה בחולות, יש ביטוח רפואי לקטינים.

שלי יחימוביץ': אם אתה יכול לפרט באוזנינו את מסקנות הצוות.

שלמה מור יוסף: אני אומר.

שלמה מור יוסף: זה פשוט.

שלמה מור יוסף: אני רק אומר מהיכן הגענו.

שלמה מור יוסף: המסקנות של הצוות הן מעבר למה שהיה.

שלמה מור יוסף: הן לא כל מה שהיה וחשוב לדעת שבאופן כללי יש כבר תשתית, כולל מרפאה לבריאות הנפש.

שלמה מור יוסף: אז משרד הבריאות ביקש שלושה דברים עיקריים כאשר האחד הוא ביטוח בריאות לאוכלוסיות החלשות מתוך הקבוצה הזאת, כי אנשים עובדים ומשתכרים ויש להם ביטוח בריאות על ידי המעסיק, זה משהו אחר.

שלמה מור יוסף: ביקשו שתהיה להם אפשרות לתת ביטוח בריאות לאוכלוסיות החלשות מבין האוכלוסייה מאריתריאה וסודן.

שלמה מור יוסף: הם ביקשו מעקב הריון שיהיה מתוגמל.

שלמה מור יוסף: הם ביקשו להרחיב את סל טיפולי בריאות הנפש והם ביקשו חיסון וטיפול בצהבת.

שלמה מור יוסף: אלה ארבעת האלמנטים שמשרד הבריאות חשב שהם בעדיפות עליונה.

שלמה מור יוסף: אפשר ללכת לקצה ולתת להם את כל מה שאזרחי מדינת ישראל מקבלים אבל לא זאת הייתה הכוונה וזה לא הכיוון שאותו בדקנו.

שלמה מור יוסף: אנחנו בדקנו מה אנחנו צריכים לתת מעבר למה שקיים כדי שיענה על הצרכים, נקרא לזה היותר דחופים או בקדימות יותר גבוהה.

שלמה מור יוסף: הנושאים שהועלה על ידי משרד הרווחה והוועדה קיבלה היו נפגעי אלימות במשפחה במקלטים קיימים, ארבע דירות מעבר לנשים נפגעות אלימות במשפחה בקהילה, מסגרת דיור לנכים פיזית, אנשים שהם נכים פיזית והיום אין אפשרות לסדר אותם בצורה מוסדית ומסודרת, מסגרת דיור לבעלי מוגבלות שאינה פיזית, בית משותף בקהילה לדרי רחוב כרוניים, בית לחיים לדרי רחוב, קלט חירום ארצי והוסטל שיקומי לדרי רחוב, שירותי רווחה לקטינים, הסעות וטיפולים במסגרת חוץ ביתיות וגישור שפתי.

שלי יחימוביץ': מה העלות של הסל הזה?

שלמה מור יוסף: הסל הזה, עלותו היא 28 מיליון שקלים כאשר אני חושב שמתוכו 10 מיליון כבר היו מתוקצבים.

שלי יחימוביץ': מתוקצבים ב-2018?

שלמה מור יוסף: היו מתוקצבים.

שלמה מור יוסף: אני חושב שלא היו מנוצלים אבל נמצאים כאן נציגי המשרדים שיוכלו להתייחס.

שלמה מור יוסף: שכחתי להזכיר משהו חשוב.

שלמה מור יוסף: בוועדה הייתה חברה גם נציגת אגף התקציבים של האוצר.

שלמה מור יוסף: כל המסקנות שאמרתי לכם, שליד כל אחת יש תג מחיר שלא נכנסתי אליו, על כל המסקנות האלה חתומים פה אחד כל חברי הוועדה כולל נציגי האוצר.

שלמה מור יוסף: בסך הכול אלה המסקנות.

שלמה מור יוסף: מי שמינה את הוועדה היה השר חיים כץ והשר אריה דרעי.

שלמה מור יוסף: המסקנות האלה הועברו לשני השרים ולמעשה נשאר עכשיו שלב היישום שזה דו שיח רגיל בין משרדי הממשלה הרלוונטיים – במקרה הזה הבריאות והרווחה – לבין משרד האוצר.

שלי יחימוביץ': מהמסקנות האלה אתה אומר ש-10 מיליון שקלים כבר תוקצבו ב-2018.

שלי יחימוביץ': לך יש מושג מה הביצוע של ה-10 מיליון?

שלמה מור יוסף: אני לא יודע.

שלמה מור יוסף: אני ראיתי במסמך כאן.

שלמה מור יוסף: זה גם לא ברור.

שלמה מור יוסף: אני לא יודע אבל אני מניח שנמצא כאן נציג משרד הרווחה.

שלי יחימוביץ': יש לי הרגשה שאתה יודע אבל אתה לא רוצה לומר.

שלמה מור יוסף: אני רוצה לצמצם את התפקיד שלי לגודל הטבעי שלו.

שלמה מור יוסף: הייתה ועדה, מינו אותי לוועדה לא בגלל שראש רשות האוכלוסין וההגירה צריך לשבת בראש הוועדה אלא מכיוון שאני בא גם מעולם הבריאות, גם מביטוח לאומי וגם כאן.

שלמה מור יוסף: לכן מינו אותי ברמה האישי, אם אפשר לומר זאת כך.

שלי יחימוביץ': הוועדה אחראית רק על מתן ההמלצות וההחלטות או גם על המעקב?

שלמה מור יוסף: לא.

שלמה מור יוסף: זה לא היה המנדט של הוועדה.

שלמה מור יוסף: המנדט של הוועדה היה להמליץ לשרים מה ראוי.

שלמה מור יוסף: אלה ההמלצות שלנו.

שלמה מור יוסף: אני יודע שהשרים קיבלו את ההמלצות, אף אחד לא אמר שזה יותר מדי או זה פחות מדי, ההמלצות נמצאות על שולחן שני השרים.

שלמה מור יוסף: היכן הדיונים בין המשרדים לבין האוצר, אני לא יודע.

שלי יחימוביץ': חברת הכנסת מיכל רוזין.

מיכל רוזין: תודה רבה.

מיכל רוזין: אני רוצה להעלות שתי סוגיות.

מיכל רוזין: כמובן רוב השאלות שלי הן למשרד הרווחה.

מיכל רוזין: לא סתם הערתי שהתקציב של ה-10 מיליון ניתן בסוף 2017.

מיכל רוזין: כלומר, הוא היה אמור להיות ממומש ב-2017 וניתן שוב תקציב ב-2018 ואני מבינה ששני התקציבים האלה, הסכום שאמרת, 28 מיליון שקלים, כולם לא נוצלו.

שלי יחימוביץ': תכף נשמע מהם.

מיכל רוזין: בדיוק.

מיכל רוזין: השאלה הראשונה היא לאוצר והיא מה הולך לקרות עם הכסף הזה.

מיכל רוזין: התחושה היא שאיכשהו בסוף זה נשאב בחזרה לקופת המדינה והדברים לא מנוצלים, מלבד כמובן הצורך להפעיל אותם ביום יום כי דרי הרחוב ונפגעות אלימות במשפחה ובעלי המוגבלויות, כולם צריכים את הכסף כל הזמן.

מיכל רוזין: דבר נוסף שהתחייבתם לבדוק בוועדתה עבודה והרווחה שקיימה דיונים.

שלי יחימוביץ': כל מי שהשאלות של חברי הכנסת מופנות אליו, מתבקש לרשום לעצמו את השאלות ולהשיב עליהן כשיגיע תורו.

מיכל רוזין: הנושא של ביטוח בריאות ממלכתי.

מיכל רוזין: הרי זאת בסך הכול החלטה של השר.

מיכל רוזין: אם אני זוכרת נכון, סעיף 56(א) - ותקנו אותי אם אני טועה – רק להחיל את ביטוח בריאות ממלכתי גם על מבקשי המקלט, מה שהיה חוסך עשרות מיליונים של חובות אבודים לבתי חולים והיה מאפשר באמת את הטיפול.

מיכל רוזין: נכון שהוועדה שלך עם התקציב הנוסף הייתה מוצאת פתרונות למי שאין לו ביטוח בריאות או לקבוצות החלשות ביותר.

מיכל רוזין: אבל אם היינו עושים את זה, כמובן שהמעסיקים היו משלמים את החלק שלהם, העובדים – ורובם עובדים – היו משלמים את החלק שלהם בביטוח בריאות ולכן הם היו מכוסים, בהבדל מביטוח לאומי שם הטיעון הוא טיעון שונה ומקובל עלי.

מיכל רוזין: בביטוח בריאות בהחלט היה אפשר לעשות את זה.

מיכל רוזין: השאלות הקונקרטיות.

מיכל רוזין: למה משרד הרווחה החליט שאת רוב התקציב הוא מייעד רק לטיפולים חירומיים במסגרות חוץ ביתיות?

מיכל רוזין: אנחנו רואים, עקב המקרה המזעזע האחרון עם הנערה שנרצחה.

מיכל רוזין: אני מכירה את זה מתפקידי כמנכ"לית איגוד מרכזי הסיוע לנפגעות תקיפה מינית ומברים אחרים.

מיכל רוזין: המטרה היא לטפל בסוגיות לפני שהן מגיעות למצב של טראומה, למצב של פוסט טראומה ובוודאי לנסות לטפל באוכלוסייה עוד בקהילה.

מיכל רוזין: אחד הדברים שאנחנו אומרים שנוציא אותם למקלטים, נוציא אותם החוצה, אבל האם חלק מהתקציב הזה, או כמה, אמור להיות מושקע בטיפול מונע בקהילה, שזה הדבר הכי חשוב?

מיכל רוזין: האם בכלל נוצל תקציב כלשהו לגבי אלימות במשפחה, דרי רחוב ועוד?

מיכל רוזין: כמה דרי רחוב?

מיכל רוזין: אני יודעת שמדובר על 10 דרי רחוב.

מיכל רוזין: אני יודעת שעל כל אחד כזה, בין שלושה לחמישה חברי כנסת מתערבים ודורשים ופועלים עד שמצליחים להציל את אותו בן אדם.

מיכל רוזין: כנ"ל לגבי גישור שפתי.

מיכל רוזין: מי נהנה היום מגישור שפתי?

מיכל רוזין: אני יודעת שבמקלטים לנשים מוכות יש מצוקה.

מיכל רוזין: השאלות הן לגבי ביצוע ומה התכנון.

שלי יחימוביץ': תודה.

שלי יחימוביץ': יובל חיו, משנה למנכ"ל ומנהל החטיבה לביקורת משרדי הממשלה במשרד מבקר המדינה.

שלי יחימוביץ': תן לנו בקצרה את האימפוט שלך ומה נוכח הממצאים של הדוח שלכם מהשנה היית רוצה לשמוע כאן.

שלי יחימוביץ': איזה תיקונים היית רוצה לשמוע שבוצעו.

יובל חיו: אם אנחנו נדבר על הדברים המיידיים, כרגע אפשר לומר שהמלצות הוועדה שפורטו כרגע נותנות מענה מצומצם ביחס למה שהוצג בדוח מבקר המדינה לפני ארבע שנים אבל בואו נאמר שהמענה הזה כרגע הוא לא בפתח.

שלי יחימוביץ': גם המצומצם לא יוצא לפועל.

יובל חיו: כרגע נאמר שעד שלא תינתן הקצאה תקציבית למטרה הזאת, לא ניתן יהיה להוציא לפועל את ארבעת הסעיפים שהזכיר מנכ"ל רשות האוכלוסין.

שלי יחימוביץ': אבל יש הקצאה תקציבית.

יובל חיו: מולי מונח מסמך מה-17 בספטמבר של שר העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים, חבר הכנסת חיים כץ, שאומר בסעיף 4 שלו: "לפיכך, ללא התחייבות של משרד האוצר לתקנה קשיחה שתאפשר הקצאת כסף לפי צרכים בפועל, לא יוכל המשרד לתמך בהמלצות הצוות".

שלי יחימוביץ': אני מפסיקה אותך לרגע.

שלי יחימוביץ': מי מהאוצר כאן?

שלי יחימוביץ': אין כאן נציג לאוצר?

שלי יחימוביץ': תכף נבדוק.

שלי יחימוביץ': תכף נשאל את הרווחה היכן זה עומד.

יובל חיו: זה באשר לעניין המיידי.

יובל חיו: ברמה העקרונית, כרגע המדיניות מובילה לכך שמנסים לתת מענה למצב של אדם על סף מצוק.

יובל חיו: זאת פחות או יותר המציאות גם בתחום הבריאות וגם בתחום הרווחה.

יובל חיו: אנחנו בשעתו הערנו בדוח שצריך שתיעשה בחינה האם המדיניות הזו עומדת בדרישות הדין, גם מבחינת חוקי היסוד בישראל וגם מבחינת הדין הבין-לאומי.

יובל חיו: היועץ המשפטי לממשלה הקודם לא קיבל את העניין הזה ואמר שזוהי המדיניות.

יובל חיו: היועץ המשפטי לממשלה הנוכחי – והדברים גם דווחו על ידי נציג משרד המשפטים כאן בחדר הוועדה – החליט לקיים בחינה מחודשת באשר לעמדה שהצגנו בדוח הביקורת.

יובל חיו: מבחינתו זו הייתה החלטה מאוד משמעותית, ללכת ולבחון מהיסוד.

שלי יחימוביץ': אתה יכול לתת לי את המכתב הזה?

יובל חיו: כן.

שלי יחימוביץ': פרופסור מור יוסף, זה חדש בשבילך שאין תקציב בכלל או שזה לא מדויק?

שלי יחימוביץ': לא הזמנו נציג של האוצר.

שלי יחימוביץ': אשמתנו.

שלי יחימוביץ': לא חשבנו שזה יגיע לקטע הספציפי הזה, אבל תשיב לי אתה ככל שאתה יודע.

שלמה מור יוסף: מה שאני הבנתי זה שהבקשה הייתה שהתקצוב יהיה לפי השימוש בפועל ולא רק לפי מסגרת תקציב.

שלמה מור יוסף: זה מה שאני הבנתי.

קארין אלהרר: של השר כץ.

שלמה מור יוסף: כן.

שלי יחימוביץ': אבל הוא כותב הפוך.

שלי יחימוביץ': הוא כותב שהוא רוצה תקציב קשיח ולא איזה תקציב אמורפי.

שלמה מור יוסף: הוא כותב: "הגם שבפני הצוות הוצג אומדן לפיו תומחרו שירותי הרווחה, הרי שבפועל, בהיעדר הכרות עם האוכלוסייה ועם צרכיה המלאים, אין ביכולתו של משרד הרווחה להעריך את היקפי השירותים שיידרש להם".

שלי יחימוביץ': תכף נשמע את משרד הרווחה.

יובל חיו: החלק השני שהוא יותר יסודי הוא היכן עומד משרד המשפטים למול ההערות שאנחנו העברנו בדוח בשעתו.

יובל חיו: האם זה עומד עם דרישות הדין, אותו טיפול שניתן רק במקרי החירום, מה שאני כיניתי על סף מצוק.

שלי יחימוביץ': תודה.

שלי יחימוביץ': חבר הכנסת איל בן ראובן.

איל בן ראובן: בוקר טוב.

איל בן ראובן: ראשית, אני רוצה לומר לך פרופסור שלמה מור יוסף שאני יודע למה אתה עומד בראש הוועדה ותודה לך.

איל בן ראובן: אני שמח שאתה עומד בראש הוועדה הזאת כי אני יודע משיחות ואני יודע שהלב שלך נמצא במקום הנכון.

איל בן ראובן: אני מבין את המצוקה בה אתה נמצא.

איל בן ראובן: אני מודה שאני מתקשה מאוד להבין מה המצב.

איל בן ראובן: אני פשוט לא מבין ואני לא כזה שלא מבין מצבים.

שלי יחימוביץ': לכן נתכנסנו כאן.

איל בן ראובן: נכון.

איל בן ראובן: אני לא מבין.

איל בן ראובן: אני מבין דבר אחד והוא שאו שאין מדיניות או שיש מדיניות, שזה יותר גרוע, של מריחת הנושא הזה לכל מיני מקומות שרק לא נגיע לאיזשהו פתרון סביר שייתן מענה לאנשים האומללים האלה.

איל בן ראובן: זאת התוצאה בסופו של דבר.

איל בן ראובן: אני אומר לכם שברמה הלאומית כישראלי, כיהודי שגר במדינת ישראל, אני לא מבין את העניין הזה.

דורון אברהמי: תבוא לדרום תל אביב – תבין.

איל בן ראובן: אני הייתי בדרום תל אביב ואל תפריע לי בבקשה.

שלי יחימוביץ': של מי הייתה קריאת הביניים עכשיו?

דורון אברהמי: שלי.

שלי יחימוביץ': אני קוראת אותך לסדר פעם ראשונה.

איל בן ראובן: אני מודה שאני לא מצליח להבין את העניין הזה.

איל בן ראובן: אני שאלתי בזמנו את שר הפנים.

איל בן ראובן: אני מבין שאי אפשר או לא רוצים לפתור את בעיית ה-35,000.

איל בן ראובן: אני מקבל את זה.

איל בן ראובן: התשובה שלך שבשנתיים וחצי אנחנו נבדוק את ה-3,400 אנשים האלה, תסכים אתי שזו תשובה מגוחכת.

איל בן ראובן: בעיני.

איל בן ראובן: זה אומר שאנחנו לא רוצים לפתור את זה.

איל בן ראובן: למה לא לקחת את אותם אנשים שכמעט ברור לנו – אני לא מדבר על המספר הגדול אלא אותם אלה שמגיע להם, שאנחנו מבינים שכל העולם נותן להם וכנראה שגם אנחנו ניתן להם את הפתרון.

איל בן ראובן: למה למרוח את זה?

איל בן ראובן: אתה יודע כמה יעשה לנו כאזרחי מדינת ישראל וגם התדמית הבין-לאומית שלנו, כמה יעשה לנו טוב שנדע של-5,000, ל-3,000 אנשים הגענו למסקנה שמגיע להם ואנחנו נותנים להם את המענה הסביר.

איל בן ראובן: הרי זה כל כך ברור שצריך להתקדם לאיזשהו מקום.

איל בן ראובן: אומר כאן מבקר המדינה בצורה חד משמעית שכרגע אין תוכנית.

איל בן ראובן: רבותיי, תוכנית בהבנה שלי היא דבר שיש לו מטרה, יש לו יעדים, יש לו תקציב.

איל בן ראובן: ברגע שמשהו מהדברים האלה לא נמצא, בעיקר תקציב, אז אין תוכנית.

איל בן ראובן: אני רוצה לשאול את משרד הבריאות.

איל בן ראובן: האם מרפאת טרם שנמצאת היום, האם אתם נותנים מענה לבעיה?

איל בן ראובן: האם אתם חושבים שהמענה הוא מענה סביר שהייתם רוצים לתת אותו לבני אדם, את הפתרון הזה?

איל בן ראובן: כנ"ל לגבי בריאות הנפש.

איל בן ראובן: העניין הזה נמשך כבר לאורך זמן.

איל בן ראובן: אנחנו יודעים מה האנשים האלה עברו בדרך.

איל בן ראובן: האם אתם חושבים שהמענה הוא מענה סביר?

איל בן ראובן: תודה.

שלי יחימוביץ': משרד הבריאות.

שלי יחימוביץ': דוקטור ציון שלוסברג.

ציון שלוסברג: שלום.

ציון שלוסברג: תודה לגברתי יושבת הראש.

ציון שלוסברג: נתחיל אולי במה שאנחנו עושים ותוך כדי אני אענה על העניין של מרפאת טרם ומרפאת גשר והשדרוג שלה.

שלי יחימוביץ': לכם יש תקצוב כתוצאה מהחלטות הוועדה?

ציון שלוסברג: לא.

שלי יחימוביץ': אמור להיות תקצוב?

ציון שלוסברג: שוב, בהינתן שנקבל תקצוב כמו שהיה מלכתחילה, ממשרד האוצר.

שלי יחימוביץ': אני שואלת אם תיאורטית אמור להיות לכם תקצוב לפעילות שלכם כתוצאה מהחלטות והמלצות הוועדה שפרופסור מור יוסף עומד בראשה.

ציון שלוסברג: לא.

ציון שלוסברג: כל הדברים האלה שהוזכרו שם, אלה דברים שהם בנוסף למה שאנחנו נותנים כרגע.

ציון שלוסברג: כפי שאתם יודעים, מרפאת טרם, אולי זה המינוח הלא נכון כי חברת טרם למעשה מפעילה את המרפאה שלנו שמתוקצבת בצורה מלאה על ידי משרד הבריאות ונמצאת בתחנה המרכזית בתל אביב, אנחנו למעשה על סף יציאה למכרז חדש.

ציון שלוסברג: הוא למעשה כבר פורסם וכבר יש מציעים.

ציון שלוסברג: למעשה אנחנו הולכים גם לשדרג את היכולות של המרפאה הזאת ולתת את אותו שירות של רפואה דחופה ורפואה ראשונית בפריסה ארצית, וזאת לראשונה.

ציון שלוסברג: עד עכשיו זה היה רק באזור תל אביב ושם יש לנו סדר גודל של 36,000 ביקורים בשנה שמרביתם, קרוב ל-75 אחוזים, עוברים דרך המרפאה הראשונית, אותה מרפאה דחופה שמקבלים שם שירותי הדמיה, רפואה דחופה כמובן, טיפול ובדיקות מעבדה.

מיכל רוזין: מדובר לרוב בעובדי חוץ שנמצאים באישור או במבקשי מקלט?

ציון שלוסברג: אני אומר שרוב האנשים, כמו שאנחנו יודעים היום – אני לא יודע לומר מספרים – רוב האנשים שעובדים לא מקבלים את השירותים שם כי הם מקבלים אותם דרך קופות החולים או ספקי השירות שנותנים את השירות לאותה חברת ביטוח.

מיכל רוזין: זאת אומרת, לא מדובר בעובדות סיעוד שמגיעות גם לשם.

ציון שלוסברג: נכון.

ציון שלוסברג: לא מדובר בזה אלא מדובר באמת באנשים שהם חסרי ביטוח.

ציון שלוסברג: לשם כך, להזכירכם, נולדה המרפאה הזאת.

ציון שלוסברג: כפי שאמרתי, אנחנו הולכים לשדרג את היכולות וזה הולך להיות בפריסה ארצית.

איל בן ראובן: לוח זמנים?

ציון שלוסברג: ממש בקרוב.

ציון שלוסברג: בחודשים הקרובים.

ציון שלוסברג: המכרז כבר פורסם ויש מציעים.

ציון שלוסברג: אנחנו ממש בשלבים האחרונים.

ציון שלוסברג: בשורה נוספת שאולי אני יכול לשתף בה את חבריי בוועדה הזו.

ציון שלוסברג: מדובר למעשה על מרפאת גשר – והייתה הרבה ביקורת על התפקוד שלה – וגם כאן

ציון שלוסברג: יש מכרז שפורסם ויש מתעניינים.

ציון שלוסברג: גם זה בשלב סגירה סופי לקראת הצעות.

מיכל רוזין: ביקורת על המרפאה?

ציון שלוסברג: אנחנו ספגנו ביקורת ובצדק לגבי מרפאת גשר.

ציון שלוסברג: יצאנו כבר במכרז חדש לשירות שיינתן גם הוא בפריסה ארצית עם אפשרות לספוג הרבה יותר מטופלים כי אנחנו יודעים שהייתה רשימת המתנה.

קארין אלהרר: נותנים שירותי תרגום?

ציון שלוסברג: כן.

ציון שלוסברג: בוודאי.

קארין אלהרר: מלאים?

ציון שלוסברג: יהיו שירותי תרגום בהתאם לאוכלוסייה שתבוא ותידרש לטיפול.

ציון שלוסברג: אם מישהו יבוא וידבר עברית, הוא יקבל את השירות בעברית ואם מישהו דבר באנגלית, הוא יקבל את השירות באנגלית.

ציון שלוסברג: אם מישהו יצטרך בטיגרית או בטיגרנית, הוא יקבל את השירות בשפת המקור שלו.

ציון שלוסברג: אני מקווה שעניתי לכבודו לגבי העניין של מענה טרם ומענה גשר.

ציון שלוסברג: זה בהתהוות וזה קורה.

שלי יחימוביץ': שתי שאלות נוספות היו לגבי טיפול בקהילה ולא רק במצב חירום.

שלי יחימוביץ': שאלה נוספת לגבי הסדר ביטוחי כלשהו לכלל מבקשי המקלט.

ציון שלוסברג: אני חושב שכדאי לחלק שאלה כזאת לשני חלקים.

ציון שלוסברג: חלק אחד הוא מה שבאמת בפועל קורה מבחינת המענים שהם מקבלים, ואנחנו יודעים שהם מקבלים, לעומת אולי מה הסטנדרט האידיאלי שהיה צריך לקבל כמו כל אזרח במדינת ישראל, וזה לא סוד שמדובר על ביטוח לבגירים.

ציון שלוסברג: להזכיר לוועדה שאנחנו נותנים ביטוח ומסבסדים בצורה משמעותית את הביטוח לילדים.

ציון שלוסברג: יש לנו כיסוי ביטוחי של קרוב ל-80 אחוזים.

ציון שלוסברג: משמע, באוכלוסיית הילדים חסרי הביטוח או חסרי המעמד או איך שנקרא להם, יש לנו קרוב ל-80 אחוזים כיסוי שזה יפה ואנחנו מסבסדים את זה בצורה משמעותית.

שלי יחימוביץ': מדובר רק על ילדים או על בגירים?

ציון שלוסברג: דיברתי עכשיו על ילדים.

שלי יחימוביץ': מה לגבי בגירים?

ציון שלוסברג: עכשיו אני מגיע לזה.

ציון שלוסברג: אני רק אומר ואזכיר שכמובן כל אדם באשר הוא במדינת ישראל זכאי להיכנס לחדר מיון ברגע שהוא דורך שם, בודקים אותו, ואם צריך – הוא יעבור גם ניתוח נוירו-כירורגי שתהיה עלותו 100,000 שקלים ומעלה.

שלי יחימוביץ': אתה בדיוק מדבר על הסיטואציה של מצב חירום ולעתים מאוד קרובות אתה יכול לגרום לכך שהבן אדם לא יבוא אליך כבר גוסס מחצבת אלא יקבל חיסון בקהילה במסגרת רפואה קהילתית, לטובת כלל הציבור במדינת ישראל.

קארין אלהרר: שפעת.

ציון שלוסברג: אני אגיד על זה וגם לגבי שפעת.

ציון שלוסברג: החיסונים שאנחנו נותנים לשפעת הם במרפאת טרם.

ציון שלוסברג: אין לנו פתרונות לכל.

ציון שלוסברג: נכון שאין לנו פתרונות למעקב וביקורת ואולי דברים שהאזרחים מקבלים וזה היה אמור להיכנס אולי בתוך מענה כוללני של ביטוח, אבל כרגע זה לא קורה כי זה תלוי מדיניות ממשלתית וזה תלוי דברים הרבה יותר גבוהים ברמה הרבה יותר גבוהה מאשר ברמת המשרד.

ציון שלוסברג: מה שאנחנו יכולים לעשות בחלקתנו הקטנה זה באמת קצת להרחיב את המענים כמו שאמרתי לפריסה ארצית, לנסות לראות איך אנחנו מגדילים את המענה כדי לקלוט עוד אנשים שאולי חיכו בתור הרבה למרפאת גשר.

ציון שלוסברג: כמובן נזכיר שאנחנו מטפלים ב-HIV, שחפת ואיידס.

ציון שלוסברג: אנחנו מטפלים בטיפות חלב בילדים שמקבלים חיסונים, בלי שום קשר כרגע אם הם מבוטחים או לא מבוטחים.

ציון שלוסברג: אנחנו עושים ניתוחים.

ציון שלוסברג: אנחנו עושים טיפולים אחרים בבתי חולים וזה לא סוד שגם בסוף הדבר הזה מתורגם להמון כספים, מה שאנחנו קוראים חובות אבודים אבל בסוף האוכלוסייה מקבלת את הטיפול בצורה כזו או אחרת.

יעל גרמן: כולנו יודעים שמרפאת המתנדבים נסגרה.

יעל גרמן: אתם הוצאתם את המכרז שהוצאתם עכשיו, כמו שאתה אומר, להרחבת השירותים אבל למעשה צמצמתם את השירותים של מרפאת המתנדבים.

יעל גרמן: סגרתם אותה.

יעל גרמן: אתה מתעלם מזה.

ציון שלוסברג: אני לא מתעלם.

ציון שלוסברג: אני אמרתי שסגרתי.

ציון שלוסברג: לא אמרנו שלא סגרנו.

ציון שלוסברג: אמרתי שכאשר אנחנו בודקים את הנתונים, 75 אחוזים מתעבורת האנשים במרפאה הם במרפאה הדחופה.

ציון שלוסברג: המרפאה הזו מעולם לא נפתחה על דעת משרד הבריאות.

ציון שלוסברג: זאת הייתה יוזמה מבורכת שאנחנו מברכים ומבקשים שאם מישהו היה רוצה להמשיך ולעשות את זה, זה דבר אחד.

יעל גרמן: מי סגר אותה?

ציון שלוסברג: אנחנו לא סגרנו אותה כי מעולם לא פתחנו אותה.

יעל גרמן: אתם לא מממנים אותה.

ציון שלוסברג: נכון.

ציון שלוסברג: אנחנו לא מממנים אותה.

יעל גרמן: ובכך סגרתם אותה.

ציון שלוסברג: לא.

ציון שלוסברג: לא סגרנו אותה.

שלי יחימוביץ': חבר הכנסת משה מזרחי, בבקשה.

משה מזרחי: הערה מאחר ויושבים כאן נציגי השכונות.

שלי יחימוביץ': הם ידברו.

משה מזרחי: אני מתאר לעצמי.

משה מזרחי: אני רק רוצה שתעשו הפרדה כרגע.

משה מזרחי: לא מדובר כאן עכשיו על הבעיה שלכם או על הבעיה של ההימצאות שלהם אלא מדובר כאן עכשיו על קהילה של בני אדם שנמצאים וחיים בפער בלתי נתפס ביחס למה שנחוץ לקיום האנושי שלהם, בלי כל קשר לסוגיה שאתם מעלים אותה.

משה מזרחי: יש פער אדיר ולבי לך, פרופסור מור יוסף, ששמו אותך.

שלי יחימוביץ': הוא כבר שרד הרבה דברים קשים.

משה מזרחי: כן.

משה מזרחי: לבי לך כי אתה אמרת את זה בין השורות ואני רוצה לומר שהבעיה האמיתית היא מדיניות מכוונת.

משה מזרחי: נקודה.

משה מזרחי: אתה צריך להתמודד כאן עם מדיניות מכוונת והמנדט שלך בסופו של דבר הוא גם תלוי תקציב, גם מאוד מוגבל כפי שהכתיבו לך.

משה מזרחי: אני קורא את המסמכים של מי שעוקב אחרי מצבם ההומני, האנושי, הרווחתי והבריאותי של מי שנמצא שם קרוב לקהילה, ואתה מקבל זעזוע.

משה מזרחי: לא בכדי מבקר המדינה שם לנוכח המציאות הבלתי נתפסת הזאת את קהילת בני האדם שהם שקופים לגמרי מבחינתנו, את חוק כבוד האדם וחירותו.

משה מזרחי: אם אני זוכר נכון, זה הוביל את המבקר בכל הביקורת שלו שכמדינה מתוקנת היא לא יכולה להרשות לעצמה את הפערים הבלתי נתפסים.

משה מזרחי: עד שיימצא הפתרון הזה, אלה חיים בקרבנו .

דורון אברהמי: מה עם תושבי דרום תל אביב שהופכים להיות שקופים?

משה מזרחי: אמרתי שתפקיד.

שלי יחימוביץ': אני אוציא אותך.

דורון אברהמי: מה קורה אתם?

דורון אברהמי: זה לא מפריע לכם זה שאנחנו סובלים?

משה מזרחי: אני הערתי את ההערה כדי שלא נגלוש למקום הזה.

דורון אברהמי: אבל אני שואל אותך שאלה.

דורון אברהמי: למה אנחנו צריכים להיות שקופים?

שלי יחימוביץ': אתה לא שואל אותו שאלה כי אתה לא יכול לשאול אותו שאלות.

שלי יחימוביץ': אני רוצה להגיד לך משהו.

שלי יחימוביץ': האזהרה, קריאה ראשונה, שנייה ושלישית, זה לא באמת משהו שצריך לומר.

דורון אברהמי: זה לא מפחיד אותי.

דורון אברהמי: אני חי בדרום תל אביב.

שלי יחימוביץ': תצא בבקשה.

שלי יחימוביץ': אני מבקשת להוציא אותו.

קריאה: הכי קל, נכון?

קריאה: לא להקשיב.

דורון אברהמי: תעשו כמה ועדות שאתם רוצים.

משה מזרחי: הייתה אמורה להיות לך להיות זכות דיבור.

דורון אברהמי: אתה מבלבל במוח.

דורון אברהמי: אתם מבלבלים את המוח.

דורון אברהמי: הפכתם את דרום תל אביב לפח הזבל שלכם.

משה מזרחי: מה זה קשור עכשיו לנושא הדיון?

דורון אברהמי: אל תהיה פסיכולוג.

שלי יחימוביץ': לכל האורחים, אני רוצה להבהיר.

שלי יחימוביץ': ככל שאנחנו נבזבז זמן על קריאות ביניים, לא יהיה זמן לדבר בצורה סדורה שממילא לא כולם יספיקו.

שלי יחימוביץ': אני לא מחויבת באזהרה לקריאה ראשונה, שנייה ושלישית אלא רק כלפי חברי כנסת.

שלי יחימוביץ': שיהיה ברור.

שלי יחימוביץ': אני נוקטת כאן לפנים משורת הדין בזה שאני מזהירה קודם.

שלי יחימוביץ': בואו, כבדו את עצכם, לא את המעמד, ותאפשרו לעצמכם לדבר בהמשך.

משה מזרחי: אני רוצה לסיים במשפט אחד.

משה מזרחי: בכל זאת, גם אם זה לא מדינתי, יש לא מעט, כמו מרפאת המתנדבים או מרפאת טרם, שזה אפילו לא פלסטר למה שנחוץ להם מבחינת הבריאות אבל זה נושא המדינה לא רוצה לקחת חלק, אבל שתתמוך לפחות תקציבית, מה שיאפשר את האלמנטריות שיש בעניין.

משה מזרחי: אני קורא כאן שבשנת 2017 – מדובר במסמך הצעת מדיניות למתן מענים של טיפול בקהילה וכולי – מסמך של משרד הרווחה, מדובר בתקציב של 40 מיליון שקלים.

משה מזרחי: אני לא יודע אם זה נכון.

משה מזרחי: זה מסמך של השר.

קארין אלהרר: כן.

קארין אלהרר: הם הציעו את זה פעם.

משה מזרחי: כן.

משה מזרחי: 40 מיליון שקלים והוקצבו רק 10 מיליון שקלים והיתר התאדה למקום בלתי נודע.

משה מזרחי: אני לא יודע אם יש כאן נציג שיוכל להסביר לנו.

שלי יחימוביץ': איריס פלורנטין, סמנכ"לית בכירה, מנהלת מינהל שירותים אישיים וחברתיים במשרד הרווחה.

שלי יחימוביץ': את לא היית כאן עת הוצגו הדברים על ידי פרופסור מור יוסף ועל ידי נציג מבקר המדינה ונשאלו השאלות אבל אני מניחה שאת בסוד העניינים ואת יודעת מה קורה.

שלי יחימוביץ': הוצגה כאן שורה של פעילויות שהצוות בראשות פרופסור מור יוסף המליץ עליהן כמו טיפול בנשים שסופגות אלימות, כמו טיפול בילדים בסיכון, כמו טיפול בהומלסים וכן הלאה וכן הלאה.

שלי יחימוביץ': לא ברור לנו אם הדברים האלה יצאו אל הפועל באיזושהי צורה, כן או לא, והאם הם תוקצבו, כן או לא, ואם הם תוקצבו – למה התקציב לא נוצל.

איריס פלורנטין: בשולי הדברים שלך, אנחנו באמת ביקשנו 40 מיליון שקלים ובסופו של דבר קיבלנו 10 מיליון שקלים שיועדו באמת לפעולות הקצה, לפעולות מצילות חיים.

איריס פלורנטין: זה הכסף הראשון שנכנס או יצא כאשר בעצם לקחנו את הכספים האלה וחילקנו אותם לכל הפעולות מצילות חיים כמו מקלטים לנשים מוכות, כמו דרי רחוב, כמו פעילויות מצילות חיים של מוגבלויות.

איריס פלורנטין: הוצאנו את הכסף הזה, חילקנו אותו והוצאנו הנחיות.

שלי יחימוביץ': בכמה כסף מדובר?

איריס פלורנטין: ב-10 מיליון שקלים.

שלי יחימוביץ': זאת אומרת, כל ההאשמות המרומזות והלא מרומזות כאילו הכסף לא נוצל, אינן נכונות.

איריס פלורנטין: אנחנו לא קיבלנו יותר מ-10 מיליון שקלים.

שלי יחימוביץ': וה-10 מיליון האלה נוצלו ב-100 אחוזים?

איריס פלורנטין: 10 מיליון השקלים חולקו.

איריס פלורנטין: אנחנו עדיין לא בסוף שנה.

איריס פלורנטין: הם חולקו לסעיפים.

איריס פלורנטין: רק כדי לסבר את האוזן, יש לנו במקלטים 91 נשים זרות.

שלי יחימוביץ': מה זה זרות?

שלי יחימוביץ': מבקשות מקלט.

איריס פלורנטין: מבקשות מקלט.

איריס פלורנטין: יש לנו כ-20 דרי רחוב.

איריס פלורנטין: בנוסף יצאנו למכרז להקים מסגרת ייחודית למבקשי מקלט כדי שנוכל לקלוט אותם ואנחנו כבר בשלבים מאוד מתקדמים כדי להקים את המסגרת.

איריס פלורנטין: זה ייתן גם מענה ייחודי.

איריס פלורנטין: אם כן, אנחנו עושים את הפעולה.

איריס פלורנטין: אני רוצה להוסיף עוד משהו שאנחנו עושים בתקופה האחרונה שהוא מתחבר בשולי הדברים לדוח מבקר המדינה.

איריס פלורנטין: אנחנו כן יוצאים לפעולה נוספת בהקשר של ילדים.

איריס פלורנטין: יש לנו נוהל לגבי ילדים בסיכון שמאפשר לתת מענה כמו שאנחנו נותנים לאוכלוסייה אחרת.

איריס פלורנטין: אנחנו עכשיו בתהליך של חלוקת תקנים לרשויות המקומיות בהן יש יותר מבקשי מקלט כדי לעשות את הפעולה הזאת וכמובן לבצע את הפעולות שאנחנו יכולים לעשות במסגרת התקציב הקיים.

איריס פלורנטין: צריך לדעת שהתקציב הזה הוא בחסר ואנחנו לא יכולים לבצע את כל הפעולות.

איריס פלורנטין: לגבי תרגום.

איריס פלורנטין: עשינו איזשהו סל שנוכל לחבר אותו גם למקלטים וגם לדרי רחוב במקומות שאין לנו דוברי שפה.

שלי יחימוביץ': הוא כבר קיים?

איריס פלורנטין: הסל קיים בתוך התקציב.

שלי יחימוביץ': לא.

שלי יחימוביץ': השאלה היא האם השירות כבר קיים.

איריס פלורנטין: אפשר להשתמש בו.

שלי יחימוביץ': מה זה אפשר להשתמש בו?

קארין אלהרר: מה זה אומר?

איריס פלורנטין: זה אומר שמקלט שמבקש תרגום, מקבל את הפעולה של התרגום ומתוקצב עבור זה.

קריאה: זה לא נכון.

יעל גרמן: איך הוא מקבל את זה?

איריס פלורנטין: הוא מקבל את זה באמצעות המסלול של ההשמות שלנו במשרד.

יעל גרמן: לא הבנתי.

שלי יחימוביץ': תכף מגיע תורך לדבר.

איריס פלורנטין: אני אסביר את זה יותר נכון.

איריס פלורנטין: כאשר אנחנו מתקצבים מסגרות במסגרת המשרד, אנחנו מתקבצים בדרך כלל השמה.

איריס פלורנטין: השמה אומרת עלות פר בן אדם בתוך המסגרת ויש עלות לכל מסגרת.

איריס פלורנטין: בנוסף לזה אנחנו עשינו סל נלווה לצד המקלטים שאפשר לקבל את הסל הזה עבור הפעולות הנוספות.

מיכל רוזין: מה עם פעילות בתוך הקהילה?

מיכל רוזין: פעילות מנע.

מיכל רוזין: הרי זאת בסופו של דבר הבעיה העיקרית.

מיכל רוזין: אנחנו לא רוצים שהם רק יגיעו למקלטים.

מאיר כהן: עם 10 מיליון שקלים אי אפשר לעשות את זה.

איריס פלורנטין: כיום אנחנו לא יכולים לעשות עוד פעולות בקהילה.

שלי יחימוביץ': אני רוצה להבין איך הדברים שלך לגבי ניצול 10 מיליון שקלים שלדבריך הועברו ונוצלו ב-2018, איך זה עולה בקנה אחד עם המכתב של שר העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים חיים כץ שכותב:

שלי יחימוביץ': אני מבקש להודות לצוות על העבודה, הגם שבפני הצוות הוצג לפי תמחור שירותי הרווחה, הרי שבפועל בהיעדר הכרות עם האוכלוסייה ועם צרכיה המלאים, אין ביכולתו של משרד הרווחה להעריך את היקפי השירותים שיידרש לתת ככל שיאומצו ההמלצות.

איריס פלורנטין: אני לגמרי הולכת עם המכתב.

איריס פלורנטין: אלה שני דברים שונים.

איריס פלורנטין: המכתב הוא מענה לוועדה של פרופסור מור יוסף שבעצם אמר מה שאני אומרת בדרך אחרת.

איריס פלורנטין: את ה-10 מיליון קיבלנו וחילקנו.

שלמה מור יוסף: לפני הוועדה.

שלי יחימוביץ': לפני הוועדה.

איריס פלורנטין: לא חיכינו לוועדה.

שלי יחימוביץ': הבנתי.

שלי יחימוביץ': שאלתי שאלה טכנית.

שלי יחימוביץ': עוד משהו שאת רוצה לומר?

שלי יחימוביץ': על כל פנים, מהמלצות הוועדה, את אומרת, דבר לא מומש כיוון שאין לכם אפשרות.

איריס פלורנטין: אין לנו את המשאבים לעשות את כל הפעולות שנרשמו בדוח של פרופסור מור יוסף.

איריס פלורנטין: אנחנו גם לא יודעים להעריך כמה אוכלוסייה יש וצריכה.

שלמה מור יוסף: ראשית, הדוח הוא לא שלי אלא הוא של הוועדה שהייתם נציגים בה ואתם חתומים עליה.

שלמה מור יוסף: לא רק שאתם חתומים עליה אלא אני יודע שלפני שהנציגות חתמו, היה דיון במשרד האם לחתום על זה או לא לחתום על זה.

שלמה מור יוסף: היו לכם כל מיני השגות שהכנסנו אותן לתוך הדוח וחתמתם עליו.

שלמה מור יוסף: זאת אומרת, ההערכות התקציביות הן שלכם.

שלמה מור יוסף: הוועדה לא שינתה הערכות תקציביות.

שלמה מור יוסף: על הבסיס הזה שהשאלה שנשאלת היא בהינתן שיש עוד איקס מיליונים, האם היה דיון עם האוצר על האיקס מיליונים או שאתם בשלב הזה לא מוכנים לדון בכלל.

שלמה מור יוסף: אני פשוט לא מבין היכן זה עומד.

איריס פלורנטין: אני רוצה לחלק את התשובה לשני חלקים.

איריס פלורנטין: ראשית, אני יודעת שבתוך הוועדה לצד הדיונים המקצועיים יש עוד תקציבים שלא חולקו.

איריס פלורנטין: בהחלט.

איריס פלורנטין: לצד זה הדוח של הוועדה צריך לבוא לשרים ולקבל את האישור.

שלי יחימוביץ': אני לא הבנתי את התשובה הזאת.

שלי יחימוביץ': אולי תעני על דברי פרופסור מור יוסף.

שלי יחימוביץ': הוא אומר שיש הקצאת כספים שהוועדה החליטה עליהם והם תוקצבו.

שלמה מור יוסף: לא, לא אמרתי תוקצבו.

שלמה מור יוסף: יש הסכמה של האוצר על המסמך של הוועדה, כולל הסכומים בו.

שלמה מור יוסף: הוא חתם על המסמך.

איריס פלורנטין: וזה צריך לקבל את אישור השרים.

איריס פלורנטין: את התהליך הזה צריך לעשות.

שלי יחימוביץ': כלומר, זה לא אושר תקציבית?

שלי יחימוביץ': אין מקור תקציבי לבצע את המלצות הוועדה?

איריס פלורנטין: אני מאמינה שיש מקור תקציבי.

איריס פלורנטין: כדי שהמלצות הוועדה יוכלו לצאת לדרך, אנחנו צריכים לקבל את החתימות של שני השרים ואנחנו בתוך התהליך הזה.

שלי יחימוביץ': ולא קיבלתם את החתימות של שני השרים?

איריס פלורנטין: השרים צריכים לחתום.

שלי יחימוביץ': השרים, הווה אומר שר האוצר ושר הפנים?

איריס פלורנטין: שר הפנים ושר הרווחה.

שלמה מור יוסף: המכתב של שר הרווחה הוא למעשה התגובה שלו, שהוא לא יחתום על זה.

שלמה מור יוסף: זה המסמך של השר חיים כץ.

שלמה מור יוסף: הוא קיבל את הדוח והוא ענה במכתב הזה.

שלי יחימוביץ': את יודעת שהשר לא מסכים לחתום על החלטות הוועדה?

איריס פלורנטין: זה המכתב שהוא הוציא.

שלי יחימוביץ': כלומר, עכשיו הכול תקוע כיוון ששר הרווחה לא מוכן לחתום?

איריס פלורנטין: זה צריך לשאול אותו.

איריס פלורנטין: אני ערה למכתב.

שלי יחימוביץ': אנחנו נשאל אותו וגם נזמין אותו לדיון הבא.

שלי יחימוביץ': אבל אני מבינה שעכשיו הכול תקוע.

איריס פלורנטין: אנחנו עובדים.

איריס פלורנטין: אנחנו עם ה-10 מיליון שקלים עובדים.

איריס פלורנטין: לא תקוע.

מיכל רוזין: איך?

מיכל רוזין: זה לא אושר על ידי השר.

שלי יחימוביץ': לא, ה-10 מיליון היו קודם לכן.

שלי יחימוביץ': אנחנו ננער את העניין הזה.

שלי יחימוביץ': נפנה גם לשר ונקיים ישיבה נוספת יחד אתו כדי להתניע את המהלך הזה.

שלי יחימוביץ': את שלמה עם זה שהשרים לא חותמים וזה לא יוצא לדרך?

איריס פלורנטין: צריך לשאול אותם.

יעל גרמן: דינה זילבר מספר שתיים.

שלי יחימוביץ': לא.

שלי יחימוביץ': אנשים מדברים כאן חופשי.

שלי יחימוביץ': דינה זילבר זה מקרה שקיבל טיפול מיוחד.

שלי יחימוביץ': מה השבת לי?

איריס פלורנטין: אני חושבת שצריך לשאול אותם.

שלי יחימוביץ': חברת הכנסת יעל גרמן, בבקשה.

שלי יחימוביץ': רק לומר שכל מה שעולה כאן, אנחנו נתניע את זה הלאה ונפנה לגורמים הרלוונטיים.

שלי יחימוביץ': זה לא יישאר צף באוויר.

יעל גרמן: גברתי היושבת ראש, אני כל כך מעריכה את הדיון הזה ואת הסבלנות לשמוע כאן את התשובות.

יעל גרמן: אני ממש מרגישה שאנחנו כולנו כאילו מול צמר גפן.

יעל גרמן: שום דבר לא קורה שם בצד השני למרות שיש רצון טוב.

יעל גרמן: אני אנסה להיות קונקרטית ואני פונה דווקא למשרד הבריאות.

יעל גרמן: אחד הדברים היפים במשרד הבריאות במשך כל השנים, גם לפני שאני הייתי בו, גם בזמן שהייתי וגם לאחר מכן, זה שמשרד הבריאות לא שאל אף אחד אלא פשוט לקח על עצמו ותקצב גם את המרפאה בלוינסקי, גם את כל הפעולות שקורות וכל הטיפולים שאנחנו נאלצים לתת בחירום.

יעל גרמן: פשוט נותנים טיפול רפואי גם בטיפות חלב ולא שואלים אף אחד.

יעל גרמן: אבל הנה עכשיו קרה מקרה.

יעל גרמן: יוצאים למכרז ובמקום להשאיר את הקיים, לפתח – כמו שאתה אמרת – לקחת ולתת שירותים נוספים ברחבי הארץ, אתם למעשה – ואני התעקשתי על זה – סגרתם את מרפאת המתנדבים.

יעל גרמן: ברגע שאתם לא מממנים אותה, אתם סגרתם אותה.

יעל גרמן: זאת אומרת, צמצמתם.

יעל גרמן: אתה אומר 25 אחוזים ויש כאלה שבאים ואומרים שהרבה יותר ויש כאלה שאומרים שמתוך ה-25 אחוזים, אלה דווקא 25 אחוזים שזקוקים הרבה יותר מהאחרים.

יעל גרמן: אבל גם 25 אחוזים, רבע, זה הרבה.

יעל גרמן: השאלה הראשונה שלי היא מדוע סגרתם את מרפאת המתנדבים.

יעל גרמן: מדוע הפסקתם לתקצב אותה?

יעל גרמן: ושאלה שנייה היא מדוע אינכם מקיימים את מה שאתם בעצמכם קבעתם, את מה שמשרד הבריאות קבע?

שלי יחימוביץ': הוא ענה לך שהם מעולם לא תקצבו את המרפאה.

יעל גרמן: זה לא נכון.

יעל גרמן: אני מודיעה כאן במפורש שזה לא נכון.

ציון שלוסברג: למיטב ידיעתי מעולם לא תקצבנו את החלק של מרפאת המתנדבים.

ציון שלוסברג: התקציב שהועבר לחברת טרם הוא עבור הפעלת המרפאה הדחופה עם כל המעטפת שלה.

ציון שלוסברג: משמע, בדיקות מעבדה, בדיקות הדמיה, טיפולים.

יעל גרמן: מרפאת המתנדבים פועלת בתוך מרפאה אחרת.

יעל גרמן: המתנדבים הם מתנדבים אבל יש תקורה, יש עלויות והעלויות האלה היום אינן, לא מתוקצבות.

יעל גרמן: אין בכלל על מה לדבר, הן לא מתוקצבות.

יעל גרמן: ולכן המתנדבים לא יכולים לפעול מפני שאין להן איפה לפעול.

יעל גרמן: הייתה החלטה במשרד הבריאות, ואת עלית על זה ואני רוצה לחזור ולשאול, על פתרון ביטוחי.

יעל גרמן: הרי כולנו יודעים שברגע שבאמת תאפשרו על פי 56(א) או (ב) – לדעתי זה (ב), אבל זה לא משנה – לעובדים ולפליטים לשלם את ביטוח הבריאות, הרי כולם ישלמו את דמי ביטוח הבריאות והמדינה לא תצטרך לשלם את העלויות שהיום היא משלמת מפני שאין להם ביטוח בריאות.

יעל גרמן: מדוע אתם לא עושים את זה?

ציון שלוסברג: אני אענה על שתי השאלות.

ציון שלוסברג: כמו שאמרתי, ואני חוזר שוב, למרות שגברתי מתעקשת לומר שאנחנו פתחנו את המרפאה ואנחנו תקצבנו אותה – אני חוזר שוב ואומר שלא תקצבנו אותה מעולם.

ציון שלוסברג: אני כן אציין ואומר שרוב הארי של המטופלים שנדרשים לכאורה לרפואה כרונית או לרפואה שניונית, אנחנו יודעים מאנשים שסובלים מסוכרת ויתר לחץ דם, ובהם אנחנו כן מטפלים במסגרת המרפאה הראשונית.

ציון שלוסברג: זאת אומרת, בסוף אנחנו מדברים על השוליים של השוליים של רפואה שניונית.

ציון שלוסברג: החישובים נעשו בדרגים הגבוהים ביותר, גם ברמה המקצועית וגם ברמה המשפטית ולכתחילה לא פתחנו את המרפאה.

יעל גרמן: אף אחד לא נפגע?

ציון שלוסברג: גם מי שעובר את הכביש נפגע.

ציון שלוסברג: זה לא עניין של מי נפגע או לא נפגע.

יעל גרמן: אף אחד לא נפגע מזה שאתם הורדתם את התקצוב?

ציון שלוסברג: אני לא יכול לומר מי נפגע ומי לא נפגע, כמו שאני לא יכול לומר מי מפיק תועלת ומי לא מפיק תועלת.

ציון שלוסברג: אם אני מסתכל על המספרים ואני רואה ש-75 אחוזים מטופלים במרפאה הראשונית שאותה אנחנו מתקצבים, מתוך ה-25 אחוזים הנותרים יש כאלה שסובלים מיתר לחץ דם וסוכרת וגם הם מטופלים במסגרת אותה מרפאה ראשונית – אני יודע שאני עושה מבחינתי כרגע את הדבר הנכון ביותר.

שלי יחימוביץ': אני מפסיקה את הדיון הזה.

שלי יחימוביץ': אני רוצה להמשיך הלאה.

שלי יחימוביץ': אורית מרום, מנהלת המחלקה הציבורית בעמותת א.ס.ף.

אריאל רובינוב: אני רוצה לומר שלי בשכונה אין אפילו מרפאה אחת רגילה.

אריאל רובינוב: אני מתושבי דרום תל אביב.

אריאל רובינוב: את סוציאליסטית שתורמת לג'נדריפיקציה ורמיסה של אוכלוסייה מוחלשת.

שלי יחימוביץ': תוציאו אותה בבקשה.

אריאל רובינוב: תודה ולהתראות.

אורית מרום: שלום.

אורית מרום: למי שלא מכיר, עמותת א.ס.ף.

אורית מרום: פועלת כבר 10 שנים לטובת מבקשי המקלט בישראל.

אורית מרום: אנחנו מטפלים באוכלוסיות הפגיעות ביותר.

אורית מרום: למעשה אנחנו אלה שפונים לרווחה.

אורית מרום: אני חושבת העמותה היחידה שפונה באופן רציף למשרד הרווחה.

אורית מרום: אנחנו כמובן הופענו גם בפני הצוות המשרדי בראשות פרופסור מור יוסף.

אורית מרום: כמה דברים.

אורית מרום: ראשית, לגבי הדברים שאמרה גברת פלורנטין ממשרד הרווחה.

אורית מרום: 10 מיליון השקלים.

אורית מרום: נציג המדינה, בדיון בבג"ץ לפני שבועיים בדיוק, דיווח על 20 השמות בלבד במסגרות חוץ ביתיות, מה שאומר שרוב רובו של התקציב עדיין לא נוצל.

שלי יחימוביץ': שמענו כאן מספרים אחרים לגמרי.

שלי יחימוביץ': איריס, נכון?

איריס פלורנטין: כן.

שלי יחימוביץ': איזה מספר את נתת?

איריס פלורנטין: 91 בתוך המקלטים.

שלי יחימוביץ': היא אומרת 91 ואת אומרת 20.

אורית מרום: זה לא אני אומרת.

אורית מרום: זה מפרוטוקול של בג"ץ.

אורית מרום: נציג המדינה יצא באמצע הדיון.

שלי יחימוביץ': איך את מיישבת את הסתירה הזאת בין ה-91 לבין ה-20?

איריס פלורנטין: אני צריכה לבדוק את הנתונים.

שלי יחימוביץ': מתי הועברו הנתונים לבג"ץ?

אורית מרום: לפני שבועיים.

שלי יחימוביץ': אני צריכה להבין מה קורה כאן.

שלי יחימוביץ': יש לנו כאן מחלוקת על נתונים.

דב חנין: האם 71 הועברו בשבועיים?

איריס פלורנטין: לא.

איריס פלורנטין: היא נתנה את המענה לבג"ץ לפי מספר הנתונים, בדיוק לפי ההגדרה של זרים.

איריס פלורנטין: אני כרגע מרחיבה לכל האוכלוסייה שנמצאת בכל המסגרות.

שלי יחימוביץ': את מדברת על מבקשי מקלט?

שלי יחימוביץ': כל מבקשי המקלט שנמצאים במסגרות?

איריס פלורנטין: כן.

אורית מרום: האם יש 91 בעלי 2/א במסגרות החוץ ביתיות?

אורית מרום: זו השאלה.

אורית מרום: הרבה מהנשים שנמצאות במקלטים אינן עונות על ההגדרה של זרות שאינן בנות הרחקה.

שלי יחימוביץ': גם עובדות פיליפיניות ברישיון.

אורית מרום: כן.

שלי יחימוביץ': מהגרות עבודה שמובאות באמצעות חברת כוח אדם, גם הן כלולות במספר הזה?

אורית מרום: לחלוטין.

איריס פלורנטין: הן לא נמצאות בתוך המקלטים, אבל בסדר.

שלי יחימוביץ': אני רוצה להבהיר משהו.

שלי יחימוביץ': הדיון שלנו הוא בזרים שאינם בני הרחקה ומבקשי מקלט.

שלי יחימוביץ': לכן כל התשובות שאני מקבלת כאן המשרדים, אני מבקשת לא לעטוף אותם באופן מעומעם בציבורים נוספים.

שלי יחימוביץ': זה דיון מאוד קונקרטי.

שלי יחימוביץ': בהזדמנות אחרת נקיים דיון על הדבר הזה.

שלי יחימוביץ': לשאלה הספציפית, לנושא הציבור עליו אנחנו מדברים עכשיו, האוכלוסייה עליה אנחנו מדברים עכשיו, כמה נמצאים במסגרות?

איריס פלורנטין: לאוכלוסייה הספציפית אנחנו נתנו את המספר 20 אבל יש השמות נוספות שאני מוכנה להציג אותן.

שלי יחימוביץ': הבנתי.

שלי יחימוביץ': 20.

אורית מרום: אנחנו העמותה היחידה למיטב ידיעתי שמפנה למשרד הרווחה בבקשות לטיפול לגבי דרי רחוב ואנשים עם מוגבלות, הרווחה שיפצה עד היום 10 דרי רחוב בלבד במעון כאן בירושלים.

אורית מרום: מרביתה השמות נעשו בחודש האחרון.

אורית מרום: תשאלו את עצמכם למה בחודש האחרון נעשו ההשמות.

אורית מרום: אני מדברת על פונים.

אורית מרום: אנחנו פונים אליהם מינואר, ממרס, חודשים ארוכים.

אורית מרום: יש מדיניות, יש כסף ולנו עולה בדם כל השמה כזו והיא כרוכה בעשרות פניות טלפוניות, בעשרות תזכורות, וכמעט ולא היה פונה אחד שהושם שלא פנה אל חבר כנסת או לשני חברי כנסת או לשלושה.

אורית מרום: זאת אומרת, ללא התערבות וללא דחיפה אינטנסיבית, האנשים האלה היום לא היו במעון.

שלי יחימוביץ': משפט אחרון בבקשה.

אורית מרום: אני אהיה חייבת להתייחס לדברים של פרופסור מור יוסף.

אורית מרום: אנחנו ציפינו בכיליון עיניים להמלצות הצוות הבין-משרדי.

אורית מרום: ציפינו שלפחות מהם תבוא הבשורה שהקהילה הזו תקבל טיפול בקהילה.

אורית מרום: מה שאנחנו שומעים היום לצערי הרב זה ששוב הולכים לכיוון של טיפול בחירום.

אורית מרום: דיברתם כאן על מענים לאנשים עם מוגבלות.

אורית מרום: כארגון שמכיר הכי טוב את האנשים עם מוגבלות, את מבקשי המקלט, אנשים שמסודן ואריתריאה לא הגיעו לכאן בכיסאות גלגלים, אין לנו חולי CP.

אורית מרום: אין.

אורית מרום: גם אם תרצו לתת מחר מעון לאנשים עם מוגבלות, לא יהיו למי לתת.

אורית מרום: לכן הפתרונות שהם מצאו, ההמלצות שהם מצאו, הם לא יותר מאשר כסת"ח.

שלי יחימוביץ': תודה.

שלי יחימוביץ': חבר הכנסת דב חנין.

דב חנין: תודה גבירתי יושבת הראש.

דב חנין: התמונה שמצטיירת בפנינו בדיון הזה היא תמונה מאוד מאוד קשה.

דב חנין: בתחום הבריאות, המערכת נותנת תשובה רק למצבים קיצוניים שהם מסכני חיים ממש.

דב חנין: בתחום הרווחה, גם הסוגיות הקריטיות שהועלו בדוח המבקר כמו ניצולים של מחנות עינויים בסיני, נשים נפגעות אלימות במשפחה, אנשים עם מוגבלות, דרי רחוב – לאנשים האלה אין תשובות אמיתיות כי התקציב הזה של 10 מיליון שקלים, גם אם ינוצל, הוא תקציב מאוד מאוד קטן.

דב חנין: הוא תקציב שבאמת לא מאפשר לעשות את המינימום במצבי הקיצון הכי קיצוניים.

דב חנין: אני מנסה להבין מה קורה כאן.

דב חנין: הרי ברור לגמרי שהמדיניות הזאת היא מדיניות אכזרית כלפי האנשים האלה.

דב חנין: ברור לגמרי שהמדיניות הזאת שגורמת למצבים שאנשים לא מקבלים טיפול רפואי ולא מקבלים טיפול ברווחה, פוגע לא רק בהם ולא רק מסכנת אותם אלא גם סכנת את סביבתם, את כל תושבי דרום תל אביב שזה אזור שהוא נעשה לאזור הזנחה כללי של מדינת ישראל.

דב חנין: אז מה קורה כאן?

דב חנין: התשובה שלי היא שלא נעשית ההפרדה בין שתי שאלות שחייבות להיות מופרדות.

דב חנין: על שאלה אחת יש ויכוח והיא מה צריך עתידם, מה צריך להיות מעמדם של האנשים האלה שאני קורא להם מבקשי מקלט ואחרים קוראים להם מסתננים.

דב חנין: יש ויכוח וצריך לנהל את הוויכוח הזה.

דב חנין: כל עוד האנשים האלה נמצאים בישראל, הם בני אדם שצריכים לתת להם טיפול אנושי למענם ולמען הסביבה שלהם.

דב חנין: המדיניות הנוכחית היא מדיניות של הזנחה שפשוט מאחוריה עומדת בסוף התקווה שהבעיה הזאת תמות.

דב חנין: אבל מי שימות, אלה בני אדם והשכנים שלהם והסביבה שלהם שכולם נמצאים במצב קטסטרופלי והממשלה לא עושה את מה שצריך.

שלי יחימוביץ': תודה רבה.

שלי יחימוביץ': שפי פז, פעילה חברתית בשכונות דרום תל אביב, מעמותת עוטף תחנה מרכזית.

שפי פז: תודה רבה.

שפי פז: אני רוצה לדבר על משהו שלא מדברים עליו כאן היום, כרגיל.

שפי פז: אני רוצה לדבר על אלימות.

שפי פז: מה שאנחנו מנהלים כאן זו שיחה על רווחה ועל רפואה וטיפול באנשים אלימים במיוחד.

שפי פז: הנשים שזקוקות לרווחה, לא זקוקות לרווחה כי תושבי דרום תל אביב מכים אותן.

שפי פז: הנשים שזקוקות לרווחה, זקוקות לזה, למקלטים וכולי, כי הגברים שלהן, של הקהילה, מכים אותן.

שפי פז: השאלה שאני שואלת היא מה זאת הרווחה שאתם רוצים לתת להם ומהי הבריאות שאתם רוצים לתת להם.

שפי פז: רוצים לתת להם, תפתחו מקום, תוציאו אותם אל מרכזי הערים, תוציאו אותם מכאן.

שפי פז: אני לא צריכה להסתובב ברחובות בידיעה שרוצחים מסתובבים ברחובות.

שפי פז: אני רוצה להזכיר לכולם כי משום מה כולם נוטים להתעלם מזה שהאיש שרצח את סילבנה צגאיי היה במשמורת שלכם מור יוסף.

שפי פז: הוא היה במשמורת והוא היה צריך להישאר במשמורת ומי ששחרר אותו, זה עורך הדין של העמותות.

שפי פז: אתם משחררים לנו רוצחים לרחובות.

שפי פז: הרוצח של אסתר גלילי מסתובב אצלנו ברחובות.

שפי פז: מי יודע עוד כמה רוצחים אתם משחררים.

שפי פז: עכשיו עשיתם תרגיל נורא יפה.

שפי פז: כן, פתאום הסתבר שאני לא משקרת כבר חמש שנים, שבאמת יש אלימות, שהגבר האריתראי במיוחד הוא אלים.

שפי פז: אני לא משקרת.

קריאה: מה זאת האמירה הזאת?

שפי פז: הם אלימים.

שפי פז: כולם אלימים.

קריאה: לא מדברים כך על אוכלוסייה.

שפי פז: הם אלימים וגם היא אומרת שהם אלימים.

שלי יחימוביץ': אני קוראת אותך לסדר.

שפי פז: הם אלימים ואני לא רוצה אותם באוכלוסייה.

שלי יחימוביץ': אני מבקשת מכולם להתאפק בבקשה ולאפשר לה לסיים את דבריה.

שלי יחימוביץ': תודה רבה.

שלי יחימוביץ': כל מי שיפריע לה, יצא.

עלוה קולן: היא לא יכולה לומר את זה.

שפי פז: גם אתה אלים.

שלי יחימוביץ': אני מבקשת ממך לסיים את דבריך.

שלי יחימוביץ': תודה.

שפי פז: אם אתם רוצים לעשות טיפול מונע, קדימה.

שפי פז: תוציאו אותם מהרחובות.

שפי פז: תפתחו מחדש את מתקן חולות ותעבירו לשם.

שפי פז: יש כלל במשטרה שלא מבוצע.

שפי פז: יש נוהל שעבריינים, כל מי שנתפס ויש לו תיק פלילי, לא אמור לחזור לכלא אלא אמור להיות במשמורת אבל כל הזמן משחררים אותם.

שפי פז: משפט סיום לפרופסור מור יוסף.

שפי פז: אתה אמרת בהתחלה שאין לכם תוכנית.

שפי פז: אתה עמדת כאן ואמרת שאין לכם תוכנית.

שפי פז: לא הגיע הזמן שתהיה לכם תוכנית?

עלוה קולן: את הרסת אותה.

שפי פז: אני לא הרסתי אותה.

שפי פז: לא הייתה תוכנית.

שפי פז: 20,000 גברים היו אמורים לצאת מכאן ואתם הרסתם את זה.

שלי יחימוביץ': עלוה, את ממש מפריעה ואת מושכת את זה עוד ועוד.

שלי יחימוביץ': לשם מה?

שלי יחימוביץ': אני מזהירה אותך.

שלי יחימוביץ': אני אוציא אותך.

שפי פז: תחזרו לעבוד כבר כי אנחנו לא נשלים עם זה.

שפי פז: תנו להם סל רפואה כאן, תנו להם סל רווחה שם, תקימו מרפאה לטיפול באנשים טראומתיים כי כל תושבי דרום תל אביב הם היום טראומתיים אבל זה לא מעניין אתכם.

שלי יחימוביץ': תודה רבה.

שלי יחימוביץ': חברת הכנסת קארין אלהרר.

קארין אלהרר: תודה רבה גברתי.

קארין אלהרר: הדיון הוא דיון מאוד חשוב ואני מרגישה תחושת דז'ה וו קלה.

שלי יחימוביץ': כנראה נחווה את זה שוב ושוב.

קארין אלהרר: אם לא נכתב על הסיטואציה הזו פרק של פולישוק, הנה תסריט מעולה.

קארין אלהרר: היה דוח של מבקר המדינה משנת 2014.

קארין אלהרר: התקיימו אין ספור דיונים גם כאן בוועדה וגם בוועדת הרווחה עם חבר הכנסת אלי אלאלוף.

קארין אלהרר: היו גם דיונים עם משרדי הממשלה.

קארין אלהרר: נתונים שמשרד הרווחה הביא.

קארין אלהרר: ישבנו עם משרד הבריאות, ישבנו עם משרד המשפטים והייתה תוכנית פעולה.

קארין אלהרר: היא לא הייתה מושלמת, היא לא הייתה מצוינת, רחוק מזה, אבל היא הייתה תוכנית.

קארין אלהרר: גברתי, יש שיטה מסוימת שעובדת כל פעם כמו קסם.

קארין אלהרר: כשלא רוצים לדבוק בתוכנית, מה עושים?

קארין אלהרר: מקימים עוד ועדה, מבלי לפגוע חלילה בכבודו של פרופסור מור יוסף שאני מאוד מעריכה את עבודתו.

קארין אלהרר: הנה, אנחנו רואים את זה.

קארין אלהרר: הוקמה ועדה, יש המלצות, המשרדים הממשלתיים היו חברים בוועדה, זה לא נעשה מעל ראשם, זה לא נעשה שלא בהתייעצות אתם.

קארין אלהרר: להפך.

קארין אלהרר: הם היו חלק אינטגרלי ואמרו רוצה אני.

קארין אלהרר: והנה ראו מה קורה, איזה פלא.

קארין אלהרר: גם ברוצה אני, זה לא מתקיים.

קארין אלהרר: אפשר לשבת כאן ולדבר המיקרו ולדבר על כך שלא כל התקציבים נוצלו, גם במה שכבר הוסכם עליו, ואפשר לדבר על כך שהמרפאות לא נגישות ואף אחד לא יספר לי שהן נגישות בשפה כי הדבר הראשון שעושים כשפונים למרפאה, מתקשרים בטלפון ואם בטלפון אין מישהו שדובר את השפה, אז מה שווה הטיפול?

קארין אלהרר: לא כולם יכולים להגיע באותו רגע כי לא יקבלו אותם.

קארין אלהרר: אז אפשר לדבר על המיקרו ויש אין ספור בעיות ואני בטוחה שהנציגים של העמותות יודעים למנות אותם אחד לאחד אבל בינינו זה לא האישיו.

קארין אלהרר: האישיו הוא המקרו, האם המדינה רוצה שיהיה טיפול אמיתי, כן או לא.

קארין אלהרר: אפשר להמשיך למסמס את זה בעוד ועדה ובעוד ועדה וההמלצות הן מצוינות, הייתי חותמת על כל אחת ואחת מהן בדיוק כמו שהיה – גברת פז - עם המתווה להסדרה בנושא של דרום תל אביב.

קארין אלהרר: כולנו מבינים את המצוקה של דרום תל אביב.

קארין אלהרר: אני לא אומרת את זה כדי שתעני לי.

קארין אלהרר: אמרת את הדברים שלך ושמענו אותם.

קארין אלהרר: אני אומרת לך שאין מישהו שרוצה יותר אבל כל הצעה שיש, מורידים אותה מהשולחן כי אומרים נביא משהו טוב יותר.

קארין אלהרר: אין כאן.

קארין אלהרר: איפה המשהו הטוב יותר?

קארין אלהרר: אני לא שמעתי כלום מאז ירדה ההצעה של האו"ם.

קארין אלהרר: כלום.

קארין אלהרר: לא מילה ולא חצי מילה.

קארין אלהרר: אני מציעה שאת האגרסיות תוציאו על מי שמקבל החלטות.

קארין אלהרר: לא ראיתי את זה.

שפי פז: הם לא כאן.

קארין אלהרר: אני אומרת לכם שאם רוצים לטפל בבעיה, יש את כל הכלים.

קארין אלהרר: יש תוכנית פעולה, יש המלצות, ומה שחסר זה פנקס צ'קים.

קארין אלהרר: איפה הכסף?

שלי יחימוביץ': לא רק.

קארין אלהרר: אין את הכסף.

שלי יחימוביץ': חברת הכנסת אלהרר, משפט אחרון.

קארין אלהרר: משפט אחרון.

קארין אלהרר: גם בדברים שלא עולים כסף, זה נכון, אין את הרצון הזה.

קארין אלהרר: יש רצון בדיבורים אבל דיבורים לא עולים כסף.

שלי יחימוביץ': תודה רבה.

שלי יחימוביץ': אני שוב אציין שנכון שיש לנו תחושת דז'ה וו אבל באמת היה רגע אחד אפילו היסטורי שבו חשבנו שלא נחווה שוב את תחושת ה-דז'ה וו וזה בתוכנית שהציג ראש המשלה במסיבת עיתונאים בתוכנית שהייתה אמורה לכלול את כל הרכיבים הרלוונטיים.

קריאה: הם התנגדו.

שלי יחימוביץ': תוציאו את שפי בבקשה.

שפי פז: לא רוצה לצאת.

שפי פז: מה תעשי?

מיכל שמעון: גרמת להם לבטל את ההסכם, ומאז מה קיבלת?

מיכל שמעון: כלום.

מיכל שמעון: שום דאגה לתושבי דרום תל אביב.

מיכל שמעון: כלום לא קיבלת.

מיכל שמעון: העיקר הצלחת לבטל את ההסכם.

שפי פז: זה היה לבטל את ההסכם הארור הזה?

שלי יחימוביץ': אני מבקשת להוציא אותה מהוועדה.

שפי פז: יופי.

שפי פז: עכשיו תישארו לבד.

שלי יחימוביץ': אני רק אומר שבאמת חשבנו שאותה תוכנית שהציג ראש הממשלה – אני חברת אופוזיציה - גם חברי אופוזיציה וגם חברי הקואליציה בירכו עליה והיא גם הייתה כרוכה בסופו של דבר בפחות מבקשי מקלט במדינת ישראל ובסיוע מאוד מסיבי לשכונות, אלא שהדבר הזה לצערנו הרב מאוד לא קרה ואנחנו הידרדרנו בחזרה אחורה.

שלי יחימוביץ': זה באמת דבר אבסורדי שבאים אלינו בטענות כשהממשלה – צודקת במאה אחוזים חברת הכנסת אלהרר – מי שאחראי על קביעת המדיניות והביצוע, הוא ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו ואני לא ראיתי הפגנה בעניין הזה מול ביתו.

מיכל רוזין: חשוב לומר שההסכם עדיין על השולחן.

מיכל רוזין: עדיין הם יכולים לחתום על ההסכם.

שלי יחימוביץ': נכון.

שלי יחימוביץ': את זה אמר לנו שר הפנים אריה דרעי במו פיו בישיבה כאן בוועדה.

קריאה: גם נציב הפליטים.

שלי יחימוביץ': חברת מועצת העיר תל אביב מטעם אנחנו, יושבת ראש ועד שכונת נווה שאנן.

שולה קשת: תודה רבה.

שולה קשת: באמת חיכיתי להזדמנות לדבר.

שולה קשת: קודם כל, אני רוצה לומר כמה דברים גם כילידת ותושבת נווה שאנן שלמעשה כל המפגעים הכי קשים מרוכזים שם.

שולה קשת: אנחנו מדברות על הנורא מכל, על פצעים מוגלתיים – זה בעיקר בשכונת נווה שאנן.

שולה קשת: אני חייבת לומר שמעבר לעובדה שקהילת מבקשי ומבקשות המקלט, לרבות הקהילה האריתראית, הם שכנות ושכנים שלנו, וחשוב לנו מאוד, במיוחד כי אנחנו גרים בשכנות, שהם יקבלו את המענים כפי שצריך.

שולה קשת: אני חושבת שברגע שהם לא מקבלים את המענים, זה גם פוגע בנו ובביטחון שלנו בשכונה.

שולה קשת: זה מאוד מאוד חשוב.

שולה קשת: זה שהם לא מקבלים מענים בסיסיים, זה חמור מאוד.

שולה קשת: אני רוצה להוסיף ולומר שאי אפשר שלא לדבר על זה גם במכלול הרחב.

שולה קשת: כלומר, מן הסתם מה שהקהילה האריתראית סובלת היום, זה לא מנותק עכשיו מהמרחב בו הם נמצאים.

שולה קשת: לכן אני חושבת שגם אם הדיון כאן מתמקד ובצדק במצב הקשה מאוד של הקהילה האיתראית, עדיין רוצה להעלות כאן כמה נקודות.

שלי יחימוביץ': לא.

שלי יחימוביץ': את לא יכולה להעלות כמה נקודות.

שולה קשת: בקצרה.

שלי יחימוביץ': נא לומר משפט סיום.

שלי יחימוביץ': תראי כמה אנשים נמצאים כאן.

שולה קשת: אני אתמקד רק בשני דברים.

שולה קשת: קודם כל למשל, אנחנו יודעים שיש מרכז של סחר של סמים בשכונת נווה שאנן.

שולה קשת: נמצא כאן נציג משרד הבריאות.

שולה קשת: משרד הבריאות ממקם בשכונת נווה שאנן מרכז מתדון שאליו באים מכל הארץ.

שולה קשת: זה יוצר מצב מאוד קשה לכל הקהילות, לרבות הישראליות, מבקשות המקלט, מהגרות העבודה.

שולה קשת: אני הייתי רוצה לשמוע גם למה עכשיו מעבירים את מרכז המתדון הכי גדול בארץ לרחוב המסגר, מה שעוד יותר יכביד על דרום תל אביב.

שולה קשת: פרופסור מור יוסף, אתה לא הזכרת את הקהילה הקונגולזית.

שולה קשת: מדובר בכמה מאות שמשרד הפנים עומד לגרש אותם וזה משהו לא מוזכר.

שולה קשת: לגבי דרי רחוב.

שולה קשת: יש כאן דרי רחוב בדרום תל אביב מכלל הקהילות וצריך למצוא כאן פתרון הוליסטי.

שולה קשת: חשוב להתמקד בקהילה האריתראית אבל לא רק.

שולה קשת: הגיע הזמן למצוא פתרון הוליסטי.

שולה קשת: תודה.

שלי יחימוביץ': תודה.

שלי יחימוביץ': פרופסור מור יוסף צריך לעזוב אותנו.

שלי יחימוביץ': אני אתן לך להשיב על הדברים.

שלי יחימוביץ': כל יתר נציגי המשרדים נשארים כאן.

שלי יחימוביץ': נציג היועץ המשפטי, משרד המשפטים ומשרד הבריאות, להישאר בוועדה.

שלמה מור יוסף: אני אומר כמה דברים בקצרה.

שלמה מור יוסף: בשביל להחליט לתת ביטוח רפואי מלא, לא צריך ועדה.

שלמה מור יוסף: זאת אומרת, זה שיושבים כאן חברי אופוזיציה ואנחנו הפקידים, זה מייצר שיח בעייתי.

שלמה מור יוסף: אמרת צמר גפן.

שלמה מור יוסף: אכן, צמר גפן.

שלמה מור יוסף: זאת אומרת, בשביל להחליט לתת ביטוח בריאות ממלכתי לכולם, מישהו אחר צריך להחליט.

שלמה מור יוסף: לא צריך להקים ועדה לשם זה.

שלי יחימוביץ': מי זה?

יעל גרמן: שר הבריאות.

שלמה מור יוסף: יש ממשלה שמנהלת את המדינה.

שלמה מור יוסף: אנחנו כוועדה נגיד שצריך ביטוח בריאות אבל אני רוצה לשים את הוועדה בפרופורציות המתאימות.

שלי יחימוביץ': אתה צודק.

שלמה מור יוסף: לפי הבנתי, הוועדה הזאת לא באה לתת כיסוי לאף אחד ולא באה להיות ועדה כדי לצאת ידי חובה.

שלמה מור יוסף: הוועדה הזאת הייתה ועדה פרקטית.

שלמה מור יוסף: הוועדה הזאת אספה סעיף לסעיף, תקצבה סעיף לסעיף והיא הביאה עוד 28 מיליון שקלים.

שלמה מור יוסף: אם היו 10 מיליון, יש היום 10 מיליון ועוד 28 מיליון שקלים ויש חתימה של האוצר על המסמך הזה.

שלמה מור יוסף: אם משהו צריך לצאת מכאן, מהוועדה, זה לראות איך המסקנות שכל משרדי הממשלה חתמו עליהן, כולל משרד האוצר, יבואו לידי ביטוי.

שלי יחימוביץ': זה הוגש לחתימת שר הרווחה?

שלמה מור יוסף: כן.

שלי יחימוביץ': אם הוא חותם על זה, זה יוצא לדרך?

שלמה מור יוסף: הם צריכים לתאם את זה עם האוצר אבל האוצר חתום על המסמך הזה.

שלמה מור יוסף: אני לא מכיר את המכניקה, אבל האוצר חתום על המסמך.

שלמה מור יוסף: יושבים כאן אנשים גם ממשרד הבריאות וגם ממשרד הרווחה שהיו שותפים לגיבוש.

איריס פלורנטין: אני חושבת שצריך לחזור לשרים ולקבל את החתימה שלהם.

שלי יחימוביץ': אבל יש את כולם, רק לא את שר הרווחה.

שלמה מור יוסף: שר הפנים הוא אינדיפרנטי כאן.

שלמה מור יוסף: יותר בצד של המדיניות.

שלמה מור יוסף: כמובן המשרדים המפעילים, זה משרד הבריאות ומשרד הרווחה ויש כאן כסף נוסף.

שלמה מור יוסף: אין כאן את הפתרון הסופי.

שלמה מור יוסף: אמרה נציגת א.ס.ף שאני מעריך גם אותה באופן אישי וגם את הפעילות שלהם למרות שהם מאתגרים אותנו כל יום וזה בסדר גמור.

שלמה מור יוסף: התרשמתי כאילו את אומרת שהמצאנו מחלות שלא קיימות.

שלמה מור יוסף: אנחנו לא המצאנו שום מחלה.

שלמה מור יוסף: הנתונים האלה שדיברו על נכים פיזית באו ממשרד הרווחה.

שלמה מור יוסף: הנתונים שבאו, דיור לבעלי מוגבלויות שאינה פיזית, באו ממשרד הרווחה.

שלמה מור יוסף: נכון שהם לא באו אבל נולדים כאן ילדים פגועים.

שלמה מור יוסף: זו לא פריבילגיה רק של ישראלים להיוולד פגועים.

שלמה מור יוסף: יש כאן אנשים שעברו תאונות והפכו לנכים פיזיים.

שלמה מור יוסף: לא המצאנו את המחלות האלה כדי לשים סעיף תקציבי שלא ישתמשו בו.

שלמה מור יוסף: חשוב לי לומר את זה.

שלמה מור יוסף: כל דבר שרשום כאן, זה צורך שהועלה מהמשרדים עם התקצוב שהם נתנו לזה.

שלמה מור יוסף: אנחנו, חלק מהדברים שהם ביקשו לא הכנסנו לתוך הרשימה.

שלמה מור יוסף: אבל בסך הכול יש כאן נייר עבודה שאפשר לצאת אתו לדרך.

שלי יחימוביץ': תודה רבה לך פרופסור מור יוסף.

שלי יחימוביץ': חברת הכנסת מרב מיכאלי.

מרב מיכאלי: תודה רבה גברתי יושבת הראש.

מרב מיכאלי: גם אני בתחושת הדז'ה וו וגם אני אזכיר את הצעת החוק של סיעת המחנה הציוני שהוביל כאן חברי משה מזרחי עוד בכנסת הקודמת, אז היינו סיעת העבודה לבד, הצעת חוק שבאה לתת פתרון שיוציא את מבקשי ומבקשות המקלט ממרכזי הערים, בטח מהריכוז הספציפי בדרום תל אביב.

מרב מיכאלי: ספציפית היה דגש מאוד גדול ויש דגש בהצעה על שיקום דרום תל אביב.

מרב מיכאלי: אבל מה שברור הוא שמעבר לעניין המוסרי שיש אנשים – דיברו על מוסריות כלפי זרות וזרים בישראל – שזה קשה להם משום מה בממשלת ישראל, מעבר לעניין הזה צריך לומר שההזנחה הנוראה של מבקשי ומבקשות המקלט היא מייצרת המון המון בעיות לא רק להם ולהן אלא למדינת ישראל ולחברה הישראלית, ספציפית ודאי בדרום תל אביב אבל גם באופן כללי.

מרב מיכאלי: זה לא רק לא בסדר בעומק אלא זה גם ממש מטומטם, האופן שבו ממשלת ישראל מתנהלת עם הבעיה הזאת.

מרב מיכאלי: המשך הטמינה של הראש בחול כאילו יום אחד זה פשוט יחלוף, היא במקרה הטוב מאוד טיפשית ובמקרה הרע אין לי אלא לתהות האם הרווח הפוליטי שהם מפיקים מזה הוא לא חלק מהסיבה לכך שהם משאירים את הבעיה בוערת וכואבת.

שלי יחימוביץ': תודה רבה.

שלי יחימוביץ': עדן טספריאם.

שלי יחימוביץ': תציגי את עצמך ותאמרי מה שיש לך לומר.

Eden Tesfariam: אני מבקשת מקלט מאריתריאה.

Eden Tesfariam: אני אם חד הורית לשלושה ילדים.

Eden Tesfariam: אני מנהלת מרכז קהילתי לנשים אריתראיות ועובדת בעמותת א.ס.ף.

שלי יחימוביץ': איפה המרכז הקהילתי הזה?

Eden Tesfariam: ברחוב צ'לנוב 41.

Eden Tesfariam: אני גם מגשרת קהילה בעמותת א.ס.ף.

Eden Tesfariam: אני היום הגעתי לכאן ורוצה לבקש ממכם שתעזרו לנו.

Eden Tesfariam: אנחנו רוצים עזרה מכם.

Eden Tesfariam: אנחנו קהילה חלשה.

Eden Tesfariam: תעזרו לנו.

Eden Tesfariam: תנו לנו את המענה של רווחה, ביטוח לאומי.

Eden Tesfariam: כל בן אדם, מה שהוא צריך, תנו לנו.

Eden Tesfariam: אנחנו כבר 10 שנים כאן ואין לנו שום עזרה ואין לנו שום דבר כי אנחנו זרוקים.

Eden Tesfariam: אתם משחקים בחיים שלנו.

Eden Tesfariam: אתם רואים אותנו כמו ג'וקים.

Eden Tesfariam: אני מבקשת, אתם אמרתם שהילדים מקבלים עזרה מהרווחה אבל למה ההורים לא מקבלים?

Eden Tesfariam: אתם יודעים מה עברנו אנחנו בדרך לכאן?

Eden Tesfariam: אתם לא יודעם מה עברנו בדרך.

Eden Tesfariam: הקהילה חלשה ואתם מחלישים אתנו, אתם זורקים אותנו, אתם רואים אותנו לא כמו בני אדם.

קריאה: אתם מקבלים תנאים יותר טובים ממני.

קריאה: אני המסכנה עכשיו ולא אתם.

שלי יחימוביץ': תצאי בבקשה.

Eden Tesfariam: אני מבקשת, תנו לנו רווחה.

Eden Tesfariam: במקום שיהיה מצב מחמיר ושולחים נשים למקלט, תנו לנו קודם לפני שהגענו למצב הזה.

Eden Tesfariam: שהרווחה תטפל באישה במקום.

Eden Tesfariam: שולחים אותן במצב קשה ומחמיר למקלט ואחרי שלושה-ארבעה חודשים מוציאים את האימא וזורקים אותה ברחוב.

Eden Tesfariam: למה שנהיה כך?

Eden Tesfariam: הכי סובלים כאן עכשיו האימהות והילדים.

Eden Tesfariam: אני מבקשת מכם את העזרה שלכם.

Eden Tesfariam: סילבנה, הילדה החמודה הזאת, אם היו מטפלים, היא הייתה מקבלת את הטיפול הזה ולא הייתה מגיעה למצב אליו הגיעה.

Eden Tesfariam: אני רוצה שהיא תהיה האחרונה במצב הזה.

Eden Tesfariam: אני לא רוצה שזה ימשיך לילדים שלנו.

Eden Tesfariam: אני מבקשת ממך.

שלי יחימוביץ': תודה רבה.

שלי יחימוביץ': דוקטור זואי גוטצייט.

זואי גוטצייט: שלום.

זואי גוטצייט: אני מנהלת המרפאה הפתוחה, מחלקת חסרי מעמד ורופאים לזכויות אדם.

זואי גוטצייט: אנחנו כבר 20 שנים מפעילים מרפאה פתוחה לחסרי מעמד, חסרי ביטוח.

זואי גוטצייט: בעשור האחרון מעל 80 אחוזים האוכלוסייה אותה אנחנו משרתים היא אוכלוסיית מבקשי המקלט בישראל.

זואי גוטצייט: אני באתי לכאן לדבר בשמם של מבקשי המקלט שמנועים מלהגיע פיזית לכאן משום שמצבם הבריאותי כל כך רעוע, משום שהם במצב כל כך אקוטי וחרף מה שנאמר כאן על שירותים בשעת חירום, דוקטור שלוסברג יודע טוב מאוד – משום שאנחנו מתקשרים על בסיס שבועי – שאותה חולת סרטן בת 28, אם לילדה בת חמש, שנזקקת כעת להשתלת מח עצם, ומאחר ואין לה ביטוח ומשרד הבריאות אומר שהוא לא אחראי עליה, אני זו שנאלצת היום, כשאני חוזרת למשרד, לבשר לה שאין לה טיפול ואולי שירותי הרווחה יצטרכו להתכונן לטפל בבתה בת החמש שתהיה יתומה.

זואי גוטצייט: אני נאלצת לספר לאישה שכרגע שוכבת בבית חולים לאחר שקטעו את רגלה משום שמשרד הבריאות לא חשב לממן לה צנתור, חולת סוכרת עם נמק ברגל, מה שיחסוך לה את קטיעת הרגל ויחסוך למדינה את בתי החולים והשיקום היקר והפרוטזה.

זואי גוטצייט: בניגוד למה שנאמר כאן קודם גם במקרי חירום - יכול להיות שאנחנו מפרשים אחרת מקרי חירום – חולי סרטן שלכל אחד מאתנו ברור שהם במצב קריטי, לא זוכים לטיפול בישראל.

זואי גוטצייט: אני זו שמתחננת ומחזרת לפתחם של בתי החולים כדי שייתנו טיפול.

זואי גוטצייט: בן אדם בן 39 נוסע ל-MRI בשעה 3:00 בלילה, להגניב אותו לקבל טיפול כי הרופאים מרחמים על האנשים ומנסים לסדר להם איזשהו טיפול.

זואי גוטצייט: זאת לא דרך וזאת לא צורה לטפל באנשים.

זואי גוטצייט: עלה כאן דיון על כך שירחיבו את השירותים של הרפואה הדחופה.

זואי גוטצייט: אנחנו כמובן מברכים על כל צעד של לקיחת אחריות אבל זה לא מענה מספק וזה לא פתרון.

זואי גוטצייט: מנגד, הסדר ביטוחי שבו ישתתפו ויממנו את חלקו כל מבקשי המקלט – גם הבריאים שמשרד הבריאות אומר שהם לא צורכים כל כך הרבה שירותים - על אחת כמה וכמה, שהם יממנו את חבריהם שכן זקוקים לשירותים.

שלי יחימוביץ': תודה רבה.

שלי יחימוביץ': אמר על כך פרופסור שלמה מור יוסף שזאת לא החלטה של נציגי המשרדים שיושבים כאן אלא החלטת מדיניות של הממשלה.

זואי גוטצייט: ובינתיים אנשים מתים.

שלי יחימוביץ': ברור לך שהזעקה הזאת לא מופנית עכשיו.

שלי יחימוביץ': אנחנו רוצים לעשות ככל יכולתנו כדי לפתור את זה אבל זאת החלטת הממשלה.

שלי יחימוביץ': החלטת מקרו של מדיניות ממשלה.

זואי גוטצייט: כמה אנשים יצטרכו למות עד שתהיה כאן החלטה נכונה?

שלי יחימוביץ': את צודקת.

שלי יחימוביץ': מי מייצג כאן את היועץ המשפטי לממשלה?

עמרי בן צבי: אני.

שלי יחימוביץ': יובל, הייתה לך שאלה ספציפית ליועץ המשפטי.

שלי יחימוביץ': בבקשה.

יובל חיו: כן.

יובל חיו: בדיונים הקודמים נאמר שהיועץ המשפטי החליט כן לבחון את המדיניות, עד כמה המדיניות הזו מתיישבת עם חוקי היסוד והדין הבין-לאומי.

יובל חיו: זה היה שינוי מהמדיניות של היועץ המשפטי הקודם.

יובל חיו: אני חושב שההודעה הזו כבר נמסרה לפני, למיטב זיכרוני, כבר מספר.

יובל חיו: אולי אני אזהר בדבריי.

שלי יחימוביץ': על ידי היועץ המשפטי הנוכחי.

יובל חיו: על ידי היועץ המשפטי הנוכחי.

יובל חיו: מדובר כאן באמת בסוגיה יסודית.

יובל חיו: כלומר, ברגע שגם תהיה אמירה מבחינה נורמטיבית בעניין הזה, יכול להיות שזה גם יחייב פעולה מבחינת קובעי המדיניות.

עמרי בן צבי: אני אענה.

עמרי בן צבי: זה נכון שהיועץ ביקש בחינה מחדש של הנושא.

עמרי בן צבי: אני אולי אבהיר.

עמרי בן צבי: אני מבין שזה לא ברור לחברי הוועדה.

עמרי בן צבי: הצוות שהוקם בראשות פרופסור מור יוסף היה הצוות שביצע את הבדיקה לבקשת היועץ המשפטי לממשלה ובהנחייתו.

עמרי בן צבי: הבדיקה שהיועץ ביקש לעשות הייתה הקמה של צוות בין-משרדי ובסופו של דבר הוא נערך על ידי פרופסור מור יוסף וצוותו.

שלי יחימוביץ': זהו?

שלי יחימוביץ': זאת ההכרזה העקרונית הערכית של הדין הבין-לאומי?

שלי יחימוביץ': בסוף היא היתרגמה לוועדה שנותנת עוד 28 מיליון שקלים?

שלי יחימוביץ': תן תשובה נורמלית.

עמרי בן צבי: שאלו כאן אנשים, גם חברת הכנסת רוזין וגם אחרים, מדוע הצוות הבין-משרדי התמקד במקרים היותר קשים.

עמרי בן צבי: הסיבה לכך הייתה שהמסגרת המשפטית של הקמת הצוות הייתה הרצון לעמוד ברף החוקתי של קיום מינימלי בכבוד.

עמרי בן צבי: הצוות נועד לטפל במקרים הקשים בגלל השאלה המשפטית שהוא עסק בה, המסגרת, האכסניה, הייתה הזכות לקיום מינימלי בכבוד.

שלי יחימוביץ': לא.

שלי יחימוביץ': התשובה שלך לא סבירה.

שלי יחימוביץ': נשאלה כאן שאלת מקרו.

שלי יחימוביץ': שאלה שקשורה לדין הבין-לאומי.

שלי יחימוביץ': שאלה שיש לה בסיס מוסרי ומשפטי כאחד.

יובל חיו: בחקיקה שלנו.

יובל חיו: לא הדין הבין-לאומי.

עמרי בן צבי: לגבי החקיקה שלנו, היועץ סבר והוא עדיין סובר שיש שאלה של קיום מינימלי בכבוד מיתרגמת למקרים הקשים יותר, כאשר מעליה, מעל הרף החוקתי הזה, זו שאלת מדיניות כמו שאמר פרופסור מור יוסף וגם יושבת ראש הוועדה.

עמרי בן צבי: יש כאן שאלת מדיניות, מתחתיה יש שאלה משפטית אבל השאלה המשפטית לא ממצה את הסוגיה.

שלי יחימוביץ': ובכל זאת השאלה המשפטית האם אדם הוא מבקש מקלט והוא אינו בר הרחקה, האם הוא אינו זכאי לטיפול בריאותי באופן שוטף גם אם זה לא טיפול חירום?

עמרי בן צבי: כמו שנאמר כאן, הוא מקבל טיפול בריאותי מסוים.

עמרי בן צבי: הוא לא מקבל את כל הסל שכל אזרח בישראל מקבל.

זואי גוטצייט: חולי סרטן לא מקבלים טיפול.

מיכל רוזין: לא ביקשנו טיפולי פוריות.

זואי גוטצייט: חולי לב לא מקבלים טיפול.

מיכל רוזין: ברור שיש דברים שהם מוחרגים.

משה מזרחי: שמעת את הדוגמאות שהיא נתנה?

משה מזרחי: אלה דוגמאות מהחיים.

משה מזרחי: לא מדיניות.

עמרי בן צבי: לשם בירור הסוגיות האלה הוקם צוות והצוות היה צוות מקצועי.

עמרי בן צבי: ישבו בו אנשי מקצוע של משרד הבריאות, משרד הרווחה, ישבה בו נציגת היועץ המשפטי לממשלה.

עמרי בן צבי: כמובן שהמסקנות של הוועדה הן גם על דעתנו ואנחנו חתומים עליהן.

עמרי בן צבי: יש גם עתירה בנושא הזה.

עמרי בן צבי: כל מה שנאמר כאן, גם דווח כבר לבג"ץ ב-26 בנובמבר בדיון שהתקיים.

עמרי בן צבי: כל המכלול הזה דווח לבג"ץ.

עמרי בן צבי: אנחנו ביקשנו מבג"ץ שייתן לנו עוד 90 ימים כדי לסיים את העבודה הבין-משרדית, כל מה שנאמר כאן על ידי החברים ממשרד הרווחה וממשרד הבריאות.

שלי יחימוביץ': מתי מסתיימים 90 המים האלה?

עמרי בן צבי: הם התחילו ב-26 בנובמבר.

עמרי בן צבי: שלושה חודשים מאז ובזה אנחנו עוסקים כרגע.

שלי יחימוביץ': שאלה נוספת.

שלי יחימוביץ': בעצם מבחינה חוקית, מבחינת הדין הבין-לאומי, מכל בחינה שהיא, מה יש לכם לומר על מצב הביניים האמורפי הזה בו אנחנו נמצאים עכשיו?

שלי יחימוביץ': אין מדיניות של גירוש.

שלי יחימוביץ': כבר אין מדיניות של גירוש מבקשי מקלט ולא מגרשים אותם.

שלי יחימוביץ': מצד שני גם לא מכירים בקיום שלהם בשום צורה.

שלי יחימוביץ': מי האנשים האלה?

שלי יחימוביץ': באיזה לימבו הם אמורים לחיות?

עמרי בן צבי: זאת שאלת מקרו שקשה לי לענות עליה במהירות הנדרשת.

שלי יחימוביץ': כן.

שלי יחימוביץ': זאת שאלת מקרו.

שלי יחימוביץ': היא מאתגרת אותך.

שלי יחימוביץ': נראה לי שאתה יודע את התשובה.

מיכל רוזין: זו שאלה ליועץ.

עמרי בן צבי: כל החלטה, בין אם היא בחקיקה, לדוגמה הקמת חולות או בין אם החלטה מינהלית, לדוגמה החלטה להרחיק מסתננים, היוזמה שהייתה בינואר-פברואר-מרס, כמובן שהיא נבחנת בייעוץ המשפטי לממשלה לגופה.

שלי יחימוביץ': אני יודעת שזאת שאלה מורכבת.

עמרי בן צבי: ברשותך, היא מורכבת לדוגמה מכיוון שילדים של האוכלוסייה הזאת כן לומדים כאן ומקבלים ויש גם זכויות בריאות במידה לא מבוטלת.

שלי יחימוביץ': כן, אבל יש גם אנשים מבוגרים, מגיל 18 ומעלה.

עמרי בן צבי: ברור שכל המדיניות צריכה לעמוד במגבלות הדין.

עמרי בן צבי: כרגע אנחנו סבורים יחד עם משרדי הממשלה שאין כאן איזושהי סטייה מהמגבלות של הדין.

שלי יחימוביץ': מה המעמד המשפטי והחוקתי של האוכלוסייה הזאת?

שלי יחימוביץ': תראה, לו הייתה מדיניות של גירוש מבקשי מקלט, הייתי מתקוממת נגדה בתפיסת עולמי ויוצאת נגדה.

שלי יחימוביץ': לו הייתה מדיניות של מתן תנאים סבירים למחייה, הייתי אומרת סבבה.

שלי יחימוביץ': אבל אנחנו לא כאן ולא כאן כי אין מדיניות של גירוש ואין מדיניות של איזושהי הכלה שלהם, גם בתנאים שהם מעט פחות טובים משל אזרחי מדינת ישראל.

שלי יחימוביץ': תסביר לי את הסיטואציה המשפטית.

שלי יחימוביץ': מי הם האנשים האלה?

שלי יחימוביץ': מה המעמד שלהם?

עמרי בן צבי: המעמד המשפטי שלהם?

עמרי בן צבי: הם יושבים כאן, יש להם רישיון לישיבה בישראל, זה נקרא 2/א/5.

עמרי בן צבי: הם מחדשים את הרישיון, כמו שאמר פרופסור מור יוסף, כל חודשיים.

עמרי בן צבי: יש להם איזשהו סל של זכויות שהוא בתנועה, כל הזמן משתנה כמו שאנחנו שומעים כאן.

מיכל רוזין: כמה זמן הזמניות הזאת יכולה להיות חוקית?

יובל חיו: אני רוצה לקבל הבהרה.

יובל חיו: האם זה אומר שבהינתן שייושמו המסקנות, אנחנו נכנסים לדרישות הדין בעניין הזה?

יובל חיו: אני אשלים ואומר שככל שהתוכנית לא תתוקצב, מדינת ישראל לא מקיימת את הדין שהיא מחויבת לקיים.

עמרי בן צבי: זאת שאלה תיאורטית, ככל שהתוכנית לא תתוקצב.

עמרי בן צבי: אנחנו ביקשנו מבג"ץ שלושה חודשים כדי לעבוד על זה וזה מה שאנחנו עוסקים בו כרגע.

עמרי בן צבי: אבל יש נציגה של הייעוץ המשפטי לממשלה שחתומה על הדוח.

מיכל רוזין: אני קצת הופתעתי מהתשובה כי זה לא ענה לשאלה של יובל.

מיכל רוזין: יובל שאל חד משמעית, אם התוכנית הזאת לא תתוקצב ולא תיושם, זה אומר שאנחנו לא עומדים.

עמרי בן צבי: אין לי תשובה לשאלה הזאת מכיוון שאנחנו עכשיו באמצע עשייה ממשלתית כדי לנסות לשנות את המצב.

שלי יחימוביץ': עשייה ממשלתית, זאת הכנה לבג"ץ.

עמרי בן צבי: לא.

עמרי בן צבי: עשייה ממשלתית זה צוות בין-משרדי שעבד לא מעט.

עמרי בן צבי: יש עתירה לבג"ץ.

שלי יחימוביץ': שמעת שההמלצות של הצוות הבין-משרדי לא יוצאות לפועל כיוון שהשרים לא חותמים.

עמרי בן צבי: אנחנו דיווחנו לבג"ץ שאנחנו מבקשים שלושה חודשים כדי לסיים כל מיני שאלות תקציביות ושאלות של תיחום בין המשרדים.

עמרי בן צבי: לא הודענו לבג"ץ שההמלצות לא מתקבלות.

עמרי בן צבי: הודענו לבג"ץ שאנחנו מבקשים עוד שלושה חודשים.

מיכל רוזין: אם אני יכולה לחזור לשאלה הקודמת כי זו באמת השאלה.

שלי יחימוביץ': את רוצה להפנות אותה למשרד המשפטים?

מיכל רוזין: גם למשרד המשפטים אבל גם ליועץ המשפטי לממשלה.

מיכל רוזין: אני באמת שואלת, אמיתי.

מיכל רוזין: כמה שנים הם יחיו כאן - 30, 40, 50, 70 – באותו מצב שזה עדיין יהיה לגיטימי מבחינת החוק הישראלי כבוד האדם וחירותו ומבחינת החוק הבין-לאומי?

מיכל רוזין: עד מתי נהיה במצב, את קראת לזה לימבו, במצב הביניים הזה?

מיכל רוזין: אנחנו כל הזמן מתכוננים או לגרש אותם או להכיל אותם.

מיכל רוזין: כמה זמן מבחינת העולם, מבחינת החוק, מבחינת הדין הבין-לאומי ומבחינת הבג"ץ זה זמן ביניים?

שלי יחימוביץ': אני רוצה תשובה משניכם.

דינה דומיניץ: השאלה מופנית אלי אבל זה ממש לא במסגרת המנדט שלי להשיב עליה.

דינה דומיניץ: אני מתאמת המאבק בסחר בני אדם ואני מנהלת היחידה במשרד המשפטים.

דינה דומיניץ: אני נמצאת כאן כדי להתייחס לאוכלוסייה מאוד מסוימת של זרים שאינם בני הרחקה, בהם אנחנו מטפלים מכוח המנדט הזה.

דינה דומיניץ: אם תרצו שאני אתייחס לזה, אני אתייחס אבל לשאלה על מדיניות ההגירה של הממשלה, אני ממש לא מוסמכת להשיב.

שלי יחימוביץ': דוקטור עמרי בן צבי, אתה רוצה להשיב על השאלה?

עמרי בן צבי: יש קושי להשיב עליה.

שלי יחימוביץ': זאת לא שאלה קלה.

שלי יחימוביץ': גם המצב לא קל.

עמרי בן צבי: לא.

עמרי בן צבי: זאת לא שאלה שהיא משפטית ברובה.

עמרי בן צבי: היא שאלה על מדיניות שנמשכת למשך עשרות שנים ואני לא יכול לתת לוועדה על כך תשובה חד משמעית לגבי מה חוקי ומה לא חוקי.

מיכל רוזין: אני מדברת מבחינת הדין הבין-לאומי.

עמרי בן צבי: אתם יכולים לראות שכאשר יש היבטים או רכיבים במדיניות, הם כמובן נבחנים מבחינה משפטית ויש ליווי שלנו לכל המדיניות של הממשלה אבל אלה סוגיות שהן במדיניות שהממשלה עצמה קובעת.

שלי יחימוביץ': תודה.

שלי יחימוביץ': מירי אלקיים, מנהלת מסיל"ה.

מירי ברברו אלקיים: אני מנהלת מסיל"ה שזו בעצם המרכז בעיריית תל אביב שמטפל בקהילה, סוג של מחלקת רווחה לא רשמית.

מירי ברברו אלקיים: אני אקצר מאוד.

מירי ברברו אלקיים: רשמתי כל מיני דברים.

מירי ברברו אלקיים: אני חושבת שהרצח של סילבנה לפני שבועיים בדיוק, לדעתי הוא תמרור.

מירי ברברו אלקיים: פשוט תמרור אזהרה.

מירי ברברו אלקיים: אני חושבת שכסילבנה יש עוד מאות ילדים באותו מצב ובעצם היום התחושה היא לפעמים שאנחנו סוג של עלה תאנה לטפל בדרום תל אביב.

מירי ברברו אלקיים: יש קרוב ל-7,000 ילדים רק בתל אביב מתוכם סביב 75-70 אחוזים הם ילדי מבקשי מקלט.

מירי ברברו אלקיים: בעיני זו פצצה מתקתקת וזה מה שלא מבינים.

מירי ברברו אלקיים: הילדים האלה מאוד קטנים היום אבל עוד מעט מאוד שנים הם הולכים להיות בני נוער צעירים שכבר אנחנו רואים שוטטות אדירה בגילאי שש עד עשר ובעצם יהיו אלפי בני נוער צעירים ברחובות שישוטטו, שיהיו בהתנהגות עבריינית, בסמים, בהריונות לא רצויים ואז אנחנו באמת לא נדע איך להתמודד עם זה.

מירי ברברו אלקיים: אני חושבת שכיום הבעיה הגדולה, כן התקבלו בשנים האחרונות תקציבים מסוימים ממשרד הרווחה, אבל צריך לזכור שהם טיפה בים הצרכים שיש.

מירי ברברו אלקיים: יש את חוזר מנכ"ל 100 שכבר יצא לפני כמה שנים ואני תמיד אומרת את אותו משפט האומר שהנייר סופג הכול אבל בפועל, אם לא יהיו הנחיות ואם לא יהיו תקציבים לצד זה – הנייר הזה הוא בעצם נייר כי היום הכול תלוי אינטרפרטציה של כל רשות.

מירי ברברו אלקיים: יש רשויות שיטפלו בילדים בסיכון ויש רשויות שלא יטפלו גם במצבי סכנה נוראיים של ילדים ושל נשים.

מירי ברברו אלקיים: המצב של קבוצות מסוימות בקהילה, שאלה גם הילדים, כי כולם מתעלמים מהילדים וחושבים שלילדים יש את כל המענים אבל לילדים אין מענים.

מירי ברברו אלקיים: אין כמעט מסגרות אחר הצהרים לילדים, אין קצבאות לילדים עם צרכים מיוחדים, יש להם מעון עד 3:00 והם חוזרים לתוך הגנים הפירטיים המזניחים.

מירי ברברו אלקיים: צריך לזכור שאין קצבאות, ואין טיפול נפשי.

מירי ברברו אלקיים: מדברים כאן על משרד הבריאות.

מירי ברברו אלקיים: יש את מרפאת הפליטים ומרפאת גשר שהן מדהימות ועושות ככל יכולתן אבל בפועל מרפאת גשר כבר שנתיים בקושי מקבלת מטופלים חדשים.

מירי ברברו אלקיים: היא מקבלת רק אנשים במצבים אובדניים או פסיכוטיים.

מירי ברברו אלקיים: זאת אומרת, יש מאות אנשים בדיכאונות ובחרדות, אימהות חד הוריות שלא מטופלות בשום צורה.

מירי ברברו אלקיים: האפשרות שלנו לתת מענים וטיפול אמיתי והאפשרות שלנו למנוע את הרצח הבא או את המצב הבא, היא מינימלית.

מירי ברברו אלקיים: ה-10 מיליון – ואני הייתי חלק מהוועדה שישבה בראשותה של אילה מאיר – היו אמורות להיות המלצות מסוימות ואז בעצם הבנו שכל ה-10 מיליון שקלים – ומה שאני שומעת, גם ה-28 מיליון – מיועדים רק לפתרונות חוץ ביתיים חירומיים.

מירי ברברו אלקיים: לא ניתן בשום מצב רווחתי לטפל בקהילה שהיא כולה – שהיה ברור, ואני 20 שנים עובדת סוציאלית - בהגדרה קהילה במצוקה אדירה, בעוני משווע והמצב רק מחמיר מיום ליום לאור חוק הפיקדון וכל הדברים שלא הוציאו יותר מדי אנשים מהארץ אלא פשוט החריפו מצב קיים גם כך.

מירי ברברו אלקיים: לא ניתן לטפל בקהילה רק במצבי חירום.

מירי ברברו אלקיים: לא יעלה על הדעת.

מירי ברברו אלקיים: אם מדברים על פיזור ועל דרום תל אביב, כל עוד לא יינתן לקהילה הזו מענים רווחתיים, בריאותיים ותעסוקתיים, הם לא יתפזרו לשום מקום.

מירי ברברו אלקיים: הם פשוט יהיו פצצה מתקתקת בעיקר בדרום תל אביב.

שלי יחימוביץ': אני רוצה דברי סיכום קצרים - כי אנחנו חייבים לסיים – ממשרד הבריאות וממשרד הרווחה.

שלי יחימוביץ': משרד הבריאות, אולי תאמר לנו מה אתם מתכוונים לעשות.

ציון שלוסברג: אמרתי.

ציון שלוסברג: אנחנו יוצאים עם שני פתרונות לפריסה ארצית, אחד מרפאת טרם או נכון לומר מרפאה לרפואה דחופה, והשני המרפאה לבריאות הנפש או שירותי בריאות הנפש שיינתנו גם הם בפריסה ארצית.

מיכל רוזין: מה לגבי מצבים של סיכון חיים שאתם לא נותנים טיפול?

ציון שלוסברג: גם כאן

ציון שלוסברג: אנחנו נמצאים בהגדרה מאוד מצומצמת של מה נקרא מצב דחוף.

ציון שלוסברג: אנחנו לא יכולים לענות על כל מקרה פרטני שעולה.

ציון שלוסברג: לגבי הדברים הנוספים.

ציון שלוסברג: המענים שקשורים בבריאות הציבור, משמע חיסונים לילדים, גם כאלה שהם כן מבוטחים או לא מבוטחים, כל מה שקשור בשחפת, HIV ואיידס, ימשיך להינתן.

ציון שלוסברג: כל מה שקשור בביטוח לילדים והסבסוד שלו, ימשיך להינתן.

ציון שלוסברג: כמו שאמרתי, הדברים הגדולים הם טעוני החלטות מקרו, תלויי החלטות ממשלה.

איריס פלורנטין: אני רוצה לומר שהטיפול או המדיניות היא באמת החלטה של הממשלה ולא החלטה של משרד אחד וצריך להבין את זה ולהתייחס לזה כך.

איריס פלורנטין: אני רוצה לומר שהחלטה של השר או האמירה של השר שהוא צריך 72 מיליון שקלים כדי להרים את זה, זה מכיוון שאנחנו לא מכירים את התופעה ובאחריות הוא אומר שכדי לפתור את הבעיה, צריך הרבה מאוד כסף ואני חושבת שצריך לשמוע את זה ולהקשיב לזה.

איריס פלורנטין: בנוסף אני רוצה להסתכל פרקטית.

איריס פלורנטין: אנחנו מדברים על הקמת מסגרת ייחודית, אנחנו מדברים על טיפול בילדים.

איריס פלורנטין: אנחנו היינו בתל אביב לפני שבועיים בצער רב בגלל מה שהיה.

איריס פלורנטין: אנחנו נותנים מענה נוסף לילדים במסגרת היכולת שלנו והמדיניות שקיימת ואנחנו גם אלה שתקצבנו בעבר את עיריית תל אביב בעוד כמה וכמה מיליוני שקלים כדי לטפל בתופעה.

איריס פלורנטין: אנחנו משתדלים ועושים את מה שאפשר במסגרת מדיניות הממשלה.

שלי יחימוביץ': תודה רבה.

שלי יחימוביץ': אני מסכמת את הישיבה.

שלי יחימוביץ': לצערי זה סיכום אבל רק התחלה של הישיבה הבאה שנקיים בעניין ואני לא מתכוונת להרפות מזה.

שלי יחימוביץ': אני חושבת שהדברים החמורים ביותר או היעדר הדברים ששמענו, לאו דווקא בתרגום המזעזע לכשעצמו שאנחנו רואים אותו בשטח אלא בהיעדר הנכונות בכלל להסתכל על הציבור הענקי הזה של הזרים שיושבים בינינו, מבקש המקלט, כעל בני אדם.

שלי יחימוביץ': הם נוכחים-נפקדים.

שלי יחימוביץ': הם לא קיימים כאן.

שלי יחימוביץ': התשובות של נציג היועץ המשפטי לממשלה הן תשובות מאוד מאוד קשות ובעייתיות.

שלי יחימוביץ': אני בטוחה שאתה מודע לזה.

שלי יחימוביץ': אנחנו נמצאים במצב שבו אין מדיניות ממשלה.

שלי יחימוביץ': הייתה אמורה להיות, שמחנו ובירכנו על כך אבל היא נגנזה בהבל פה בגלל איזו תגובה של ציבור שהוא שולי מבחינת מספרו לפחות, כיוון שהיא כן התקבלה באהדה על ידי הציבור הרחב.

שלי יחימוביץ': אנחנו נמצאים כאן בסיטואציה בלתי אפשרית שבה מצד אחד לא מגרשים את מבקשי המקלט – ואני מברכת על כך, אני מודה שזו תפיסת עולמי – אבל מצד שני גם לא מכירים בקיומם בשום צורה.

שלי יחימוביץ': כל הסוגיה הזאת שהיא גם חוקתית, היא משפטית, היא מוסרית, היא שייכת לדין הבין-לאומי, היא מחייבת אותנו כמדינה להתייחס באיזשהו אופן כזה או אחר לציבור ענקי שיושב בינינו.

שלי יחימוביץ': ואגב, בונה לנו את הבתים ושוטף כלים במסעדות ועושה את כל העבודות השחורות ביותר שאפשר להעלות על הדעת.

Tsegahanes Kafel: מכין אוכל במטבח ועוד.

שלי יחימוביץ': נכון.

שלי יחימוביץ': אלה אנשים שיושבים בינינו והם בני אדם.

שלי יחימוביץ': הם בני אדם.

שלי יחימוביץ': מצד אחד אנחנו לא מגרשים אותם ומצד שני אנחנו לא מכירים בקיומם.

שלי יחימוביץ': הביטוי היום יומי של זה הוא מאוד אכזרי, התוצאה של היעדר התייחסות אל הציבור הזה כאל ציבור בני אדם.

שלי יחימוביץ': כשכבר יושבת ועדה כדי לפתור חלק מהבעיות, לתת איזשהו סעד מיידי וראשוני של רווחה ושל בריאות לנזקקים ביותר – גם הכסף שהיא מאשרת לא יוצא לפועל ולא מבוצע.

שלי יחימוביץ': מה אנחנו צריכים לעשות כדי שזה יקרה?

שלי יחימוביץ': אני רואה ממש בחומרה את תמונת המצב שנפרסה כאן ואת אפס המעשה הטוטאלי שבסוף בא ליד ביטוי בדברים כל כך מחמירי לב וכל כך קשים.

שלי יחימוביץ': הכול קורה בחצר שלנו, בבית שלנו, אצלנו במדינה.

שלי יחימוביץ': כל הדברים הקונקרטיים שעלו כאן, אנחנו כמובן נמשיך אותם ולא נזנח אותם.

שלי יחימוביץ': כל דבר שעלה כאן בוועדה, יופנה לגורם הרלוונטי.

שלי יחימוביץ': אני קוראת מכאן לראש הממשלה בנימין נתניהו, כיוון שכבר שמענו בוועדה אחרת משר הפנים שהתוכנית שהותוותה על ידו ופורסמה על ידו לא ירדה מהשולחן ונבחנת מחדש, אני קוראת לו לחזור ולשקול את התוכנית הזאת נוכח התופעות המזעזעות שמתרחשות כתוצאה מאי ביצוע התוכנית הזאת.

שלי יחימוביץ': אנחנו כמובן נמשיך לעקוב.

שלי יחימוביץ': תודה לכל מי המשתתפים.

שלי יחימוביץ': תודה רבה.