ועדת הפנים והגנת הסביבה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 766, 2018-12-10 11:50

יואב קיש: אני פותח את ישיבת ועדת הפנים והגנת הסביבה לדיון בנושא הצעת חוק לתיקון פקודת הסמים המסוכנים (מס' 16) (מתן סמכויות פיקוח ואכיפה לעניין עיסוק בקנבוס לצרכים רפואיים ולמחקר), התשע"ט-2018, כ/816.

יואב קיש: אנחנו אחרי הקריאה הראשונה, בהכנה לקריאה השנייה והשלישית.

יואב קיש: ראשית, אני מתנצל בפני כולם על העיכוב.

יואב קיש: הוועדה ניהלה דיון ארוך בנושא דירוג סוציו-אקונומי וראשי רשויות, ולאחר מכן התנהל עוד דיון בוועדת החוץ והביטחון, שגם התעכב.

יואב קיש: אני משתדל בדרך כלל שזה לא יקרה, אבל לצערי זה קרה ואני מתנצל בפניכם על העיכוב.

יואב קיש: לאחר הקריאה הראשונה אני מזכיר שהמהלך שעשיתי היה לדחות את הדיון באי-הסכמות כדי לאפשר לגופים הממשלתיים השונים לטפל באי-הסכמות, וגם כמובן הציבור ראה ושמע במה מדובר.

יואב קיש: המטרה של הצעת החוק הזאת היא להסיר את ההתנגדות במשרד לביטחון פנים ובמשטרה מהחלטת הממשלה, או לא נגיד התנגדות, כדי שנהיה חיוביים, אלא לייצר תיאום בין המשטרה והמשרד לביטחון פנים ובין היכולת של הגידול הנדרש במסגרת החלטת הממשלה לייצוא קנאביס רפואי.

יואב קיש: זה בעצם עיקר העניין.

יואב קיש: משרד המשפטים, אתם שחקן משמעותי כמובן בכל הנוגע לדרישות של המשרד לביטחון פנים ומשרד הבריאות, שאנשיו יושבים ממול.

יואב קיש: החוק כמובן נוגע לליבת הפיקוח שלכם אבל, כפי שאמרתי בתחילת הדיון, אנחנו לא מנסים פה לפגוע או לצמצם איזו סמכות שיש לכם, אבל אנחנו הולכים למהלך שייתן סמכויות נוספות, חלקן מקבילות, גם למשטרה ולמשרד לביטחון פנים.

יואב קיש: זה נעשה כדי לקדם את כל ההליך, שהיה תקוע ברמה הממשלתית.

יואב קיש: זה בגדול המסר לגבי החקיקה הספציפית הזאת.

יואב קיש: שלום לחברי הכנסת.

יואב קיש: אני רוצה לשמוע האם הצלחנו לקדם הסכמות.

איילת לוי-נחום: הממשלה עשתה עבודה במהלך השבועות האחרונים והגיעה לאיזשהו נוסח מוסכם, לפחות ברובו.

איילת לוי-נחום: מה שמונח בפני חברי הכנסת זה הצעת החוק שעברה בקריאה הראשונה, עם תוספות ושינויים ב"עקוב אחר שינויים".

איילת לוי-נחום: כשאני אומרת שהממשלה עשתה עבודה – היא עשתה עבודה רבה, אך יש שאלות שעדיין נותרו פתוחות.

איילת לוי-נחום: השאלות הללו מוצפות בפניכם כהערות בצדי הסעיפים.

איילת לוי-נחום: אני מציעה, אדוני היושב-ראש, שנתחיל בהקראה של הסעיפים, נתחיל להתקדם לאט לאט.

איילת לוי-נחום: איפה שיהיו הערות, אני מבקשת שתציפו את זה.

איילת לוי-נחום: אני גם מבקשת להגיד שהתקבלו הערות גם מנציגי משרד המשפטים.

איילת לוי-נחום: אעדכן את הוועדה: אתמול עשינו ישיבה פנימית בלשכה המשפטית עם נציגי ממשלה שהגיעו לדיון וליבנו חלק מן הדברים.

איילת לוי-נחום: חלק מן הדברים עדיין נותרו פתוחים.

איילת לוי-נחום: חלק מן הרפרנטים במשרדי הממשלה הרלוונטיים לא הגיעו לדיון.

איילת לוי-נחום: אנשי משרד הכלכלה לא נכחו בדיון והבנתי שיש להם עמדה בנושא.

איילת לוי-נחום: אני מציעה שנתחיל בהקראה.

יואב קיש: אדוני ממשרד הכלכלה, תשב על יד השולחן אם אתה רוצה להעיר הערות.

יואב קיש: מי עוד פרט למשרד הכלכלה?

איילת לוי-נחום: במשרד הכלכלה יש רפרנטים בנושא צו ההפסקה המנהלי שדיברו איתי הבוקר.

יואב קיש: לא משנה על מה.

יואב קיש: עזבי, שאלתי מי מן המשרדים השונים רצה להתייחס פרט למשרד הכלכלה.

איילת לוי-נחום: אנשי משרד הכלכלה ביקשו לתת התייחסות.

יואב קיש: כל המשרדים שרצו לדבר הגיעו, בסדר.

יואב קיש: אני עובר להקראה.

יובל לנדשפט: לפני ההקראה, אפשר להתייחס?

יואב קיש: נעבור להקראה של הנוסח כפי שמוצג בפניכם, עם התיקונים, נבהיר את התיקונים ואם צריך להחליט נקבל החלטות, כאשר המטרה שלי היא לסיים את החקיקה לקריאה שנייה ושלישית.

יואב קיש: בבקשה, נציג משרד הבריאות, תציג את עצמך.

יובל לנדשפט: אני ראש היחידה לקנאביס רפואי (יק"ר).

יובל לנדשפט: אכן בחלק מן הדברים הושגו הסכמות, אך לא בכולם.

יובל לנדשפט: בדברים המהותיים ביותר בהצעת החוק אין הסכמה.

יובל לנדשפט: משרד הבריאות מתנגד.

יובל לנדשפט: חשוב לומר את זה לפרוטוקול.

יואב קיש: באיזה נושא?

יואב קיש: למה אתה קורא מהותי?

יובל לנדשפט: בנושא התנאים בתחום האבטחה והטמעתם.

יובל לנדשפט: לא יעלה על הדעת שיהיו שני סטים של תנאים של כלל איכות.

יובל לנדשפט: זה דבר אחד.

יובל לנדשפט: דבר שני, בנושא של יכולת משטרת ישראל לבטל רישיון.

יובל לנדשפט: אנחנו מניחים וסוברים, ואנחנו מביאים את עמדת המנכ"ל, אנחנו מתנגדים לכך שבהצעת החוק כפי שהיא היום, אחרי הסכמות שנתקבלו, שמשטרת ישראל עוד שינתה שם דברים בלי הסכמתנו שיפגעו בציבור המטופלים בישראל.

יובל לנדשפט: אנחנו נגד זה.

יואב קיש: זה לא בישראל, זה רק לייצוא.

יובל לנדשפט: הכללים שיוחלו כאן יפגעו בהכרח במטופלים בישראל.

יובל לנדשפט: לכך אנחנו לא ניתן את ידינו.

יואב קיש: למה?

יואב קיש: למה אנחנו לא מפרידים בין ייצוא ובין מקומי?

יואל הדר: זה אותן חוות גידול.

יואב קיש: אני רוצה לפשט את העניין.

יואב קיש: יש לי התנגדות קשה ממשרד הבריאות.

יואב קיש: לא הצלחתם להגיע לעמק השווה.

יובל לנדשפט: דרך אגב, אני מדבר בשמנו ובשם משרד החקלאות.

יואב קיש: אבל אני מניח שאתה מסכים שאם נעשה הפרדה ונגדיר שזה יעסוק רק במי שמבקש רישיון לייצוא אז יהיה לך הרבה יותר קל.

יובל לנדשפט: לא.

יואב קיש: למה לא?

יובל לנדשפט: אסביר מדוע.

יובל לנדשפט: פה אני חושב כמו יואל הדר.

יובל לנדשפט: לא ניתן להפריד עוסקים שעוסקים רק בייצוא ועוסקים שעוסקים לשוק המקומי.

יואב קיש: למה לא?

יובל לנדשפט: אלה אותם מוצרי קנאביס ואותם תנאי איכות.

יואב קיש: אגיד לך למה אני לא מסכים איתך.

תמר זנדברג: מי שיש לו רישיון ייצוא – הרי חלק מן הרפורמה הוא שיהיה רישיון ייצוא – הוא בעצם אותו מגדל מבחינת העוסק, הוא אותו אחד.

תמר זנדברג: אין חוות שמיועדות רק לייצוא.

יואב קיש: קודם כול, המצב פשוט מאוד.

יואב קיש: אני מנסה לייצר פתרון כדי לאפשר את הדבר הזה.

יואב קיש: הרי זה האינטרס של כולנו.

יואב קיש: כרגע המצב פשוט: יש חקיקה ספציפית שמנוהלת על ידי משרד הבריאות.

יואב קיש: המשטרה והמשרד לביטחון פנים הם לא שחקן בלעדי ואין להם say בעניין הזה.

תמר זנדברג: יש להם say.

תמר זנדברג: נכון שהוא לא בלעדי, אבל יש להם say.

יואב קיש: אין להם.

יואל הדר: לא בחקיקה.

יואב קיש: לא בחקיקה.

יואב קיש: הם לא יכולים לבטל רישיון.

יואב קיש: יש הרבה דברים שהם מקבלים בהצעת החוק הזאת שהם לא קיבלו קודם, נקודה.

יואב קיש: יש כאן מהלך משמעותי מאוד לטובת המשטרה.

יואב קיש: למה?

יואב קיש: כי הם חוששים, ובצדק מבחינתם, שאם אנחנו הולכים לשוק מסיבי של ייצוא זה יכול להכניס סדרי גודל אחרים של פיקוח, וזה לגיטימי לדרוש.

יואב קיש: אבל הם אומרים: סליחה, יש לי את השוק הנוכחי.

יואב קיש: אני מבין את הדילמה.

אני אומר: רק שנייה, אל תפריעו לי עכשיו.

תמר זנדברג: מבחינת העוסק, מבחינת חוות הגידול.

יואב קיש: היום חוות הגידול היא לייצור מקומי כי אין חוות גידול לייצוא.

יואב קיש: אם עכשיו אותה חוות גידול רוצה גם לייצא, בבקשה, יש לה הליך אחר.

יואב קיש: אז גם הם לא יכולים לבוא בטענות.

יואב קיש: אם החווה החליטה שהיא רוצה ללכת לייצוא – נא שתוציא רישיון ייצוא ואז היא בסד הזה.

יואב קיש: יש חוות שיגידו: אני לא רוצה.

יואב קיש: הרי אני לא רוצה לפגוע בשוק המקומי.

יואב קיש: נשאיר אותו כפי שהוא.

יואב קיש: מי שלא רוצה – יישאר; ומי שירצה לבוא מן ההתחלה לייצוא – יעמוד במגבלות.

יואב קיש: למה לא? זה הפתרון הכי נכון.

יואב קיש: אלה מקבלים את מה שהם רוצים, ואלה מקבלים את מה שהם רוצים ואף אחד לא יכול לבוא בטענות.

תמר זנדברג: יש שאלה מקדמית.

תמר זנדברג: זו שאלה שאנחנו עוסקים בה כבר כמה שנים, גם בשוק המקומי.

תמר זנדברג: אולי בהזדמנות החגיגית הזאת כשהמשטרה רוצה לקבל סמכויות אז גם יציגו בפנינו את המציאות.

יואב קיש: הציגו.

תמר זנדברג: עקבתי אחרי הדיון.

תמר זנדברג: אמנם לא נכחתי בו אבל עקבתי אחריו.

יואב קיש: אבל אפשר לחזור.

יואב קיש: בשביל חברי כנסת אנחנו חוזרים.

תמר זנדברג: אין לי בעיה שנתקדם משם והלאה, אני לא רוצה לחזור אחורה.

תמר זנדברג: אני מכירה את התשובות האלה כבר כמה שנים.

תמר זנדברג: מה המציאות?

תמר זנדברג: הרי היום גם החוות הקיימות – כמה פעמים אמרתי שהחווה עצמה נראית כמו כלא אלקטרז.

תמר זנדברג: היא מובילה את הקנאביס בברינקס.

תמר זנדברג: אין דבר יותר מוגן במדינה מאשר הדבר הזה.

תמר זנדברג: העבריינים של הפשע המאורגן לא זוכים לכזאת אבטחה ולכזאת שמירה והתגוננות כמו הקנאביס.

יואב קיש: במשטרה לא חושבים כך.

תמר זנדברג: זאת עובדה.

הדס פטר: אנחנו רוצים להבטיח את זה, רוצים שזה יהיה כך.

יואב קיש: הם לא שם.

יואב קיש: יש להם בעיה עם המציאות היום, היא לא מספקת מבחינתם.

תמר זנדברג: אז שיגידו מה הבעיה עם המציאות היום.

תמר זנדברג: הם אומרים: זליגה.

תמר זנדברג: מעולם לא הציגו נתונים על זליגה.

יואב קיש: אני לא נכנס לזה.

תמר זנדברג: מה הרציונל?

תמר זנדברג: מה המטרה?

תמר זנדברג: חשוב שנדע.

תמר זנדברג: זה כאמירה כללית.

תמר זנדברג: על אילו נתונים הם מתבססים?

יואב קיש: כשנקרא את הצעת החוק ניכנס לפרטים.

יואב קיש: אני מבין את מה שאת אומרת.

תמר זנדברג: על איזו מציאות מבחינתם מתבסס הצורך בדבר הזה?

יואב קיש: אגיד לך.

יואב קיש: המציאות היום, שהם היום לא שחקן.

יואב קיש: הם לא יכולים למנוע היום מתן רישיון לגידול קנאביס, ואז גם ברמה המודיעינית, אם יש מישהו שיש להם בעיה איתו, הם צריכים ללכת למשרד החקלאות או למשרד הבריאות.

תמר זנדברג: אבל כמה כאלה היו?

יואב קיש: לא משנה.

תמר זנדברג: זה כן משנה.

יואב קיש: אבל הם הולכים לשוק גדל.

יואב קיש: אני לא רוצה להיכנס לזה.

יואב קיש: אנחנו מתפזרים סתם.

תמר זנדברג: אני בכוונה שואלת.

תמר זנדברג: זאת כן שאלה רלוונטית.

תמר זנדברג: אסביר במשפט אחד למה.

תמר זנדברג: כשבאים לחוקק צריך להגיד איזו מציאות רוצים למנוע.

תמר זנדברג: האם היום יש מצב שהם אמרו: את החווה הזאת צריך לסגור אבל היא לא נסגרה?

תמר זנדברג: האם הראו נתוני מודיעין או נתונים אחרים שהראו: מפה יש פשיעה?

תמר זנדברג: האם זה צופה פני העתיד כי אין מציאות כזאת היום?

תמר זנדברג: מול איזו מציאות אנחנו עומדים פה?

יואב קיש: יואל הדר, מי אתה רוצה שיציג אחר כך, שיסביר מדוע הוא רואה את הצורך בחקיקה הזו?

יואב קיש: תציגו את זה, וזה יהיה תשובה לשאלתה של תמר זנדברג.

חיים ילין: לפעמים יש ערבוב.

חיים ילין: אני לא רואה את זה כפי שאתה רואה את זה, למרות שאתה יודע שאני תמכתי בהצעת החוק ואני חושב שצריך לקדם אותה.

חיים ילין: יש כמה גורמים.

חיים ילין: הגורם הראשון הוא המגדל, הוא החקלאי.

חיים ילין: בלי חקלאות בכלל אין לנו שום אפשרות.

חיים ילין: החקלאי בדרך כלל, לפני שהוא מתחיל, סוגר הסכמים, לרוב הסכמים מול התעשייה, כלומר הוא מוכר את חומר הגלם ויש תעשייה, שזה הגורם השני שעושה את המיצוי של החומר שממנו בסופו של דבר הוא מפיק, בנוזל או בכדור או בעוגיות או בכל מה שאתם רוצים, אין פה שום בעיה.

חיים ילין: בסוף התעשייה הזאת היא שמוכרת.

חיים ילין: בין לבין, וגם בשלב הסופי, המשטרה נמצאת, מתחילת הדרך ועד סופה, כלומר בנושא האכיפה.

חיים ילין: זה מה שהם צריכים לעשות.

את זה: לכן לעשות הפרדה בעקבות הייצור המקומי של החקלאי בין ייצוא לבין צריכה מקומית זה בעייתי.

את זה: אנחנו הרי לא רוצים – עכשיו משרד הכלכלה צריך לדבר, הוא צריך לתמוך במה שאני אומר – שזה ייצא החוצה, שחומר הגלם יימכר החוצה.

את זה: אנחנו רוצים, כפי שעשינו בים המלח, למרות שיש הרבה ביקורת, שתעשיית הדשנים תהיה במדינת ישראל ולא בחוץ לארץ.

את זה: אני רוצה שהתעשייה תהיה פה, שיהיו מקומות עבודה.

את זה: זה הסיפור בסופו של דבר.

את זה: אז צריך לאכוף.

את זה: מי שאחראי על הייצוא או הייצור – לכן אני לא רוצה לעשות את הפרדה הזאת.

את זה: ככל שהייצוא יגדל יהיה לחץ של החקלאים להגדיל גם את החוות, וגם יהיה לחץ של יצרנים חדשים שירצו להיכנס לתחום.

את זה: לכן מתחילת הדרך, מהרישיון, כפי שיש פיקוח על הבנקים ונותנים להם רישיון, המשטרה צריכה להיות שם, מרגע שמקבלים את הרישיון ועד הסוף.

יואב קיש: אין ויכוח.

חיים ילין: בכל השרשרת הזאת הם צריכים להיות.

חיים ילין: במקביל יש את משרד החקלאות שצריך לפקח על הגידול ואת משרד הבריאות שצריך לפקח על התעשייה, מה מוכרים, מה מוציאים, שאנשים לא ימותו מכך שהם לוקחים מנת יתר או שהמיצוי לא נעשה כפי שצריך.

חיים ילין: היה לנו ניסיון לא נעים בכלל עם תחליפי חלב אז בואו לא נעבור את הדבר הזה שם.

קריאה: לא מתים היום מן הבנקים.

חיים ילין: לא אמרתי אם זה מתאים או לא.

חיים ילין: אני מדבר על הפיקוח.

חיים ילין: גם אם הדוגמאות לא נכונות, זה לא מעניין אותי בכלל.

חיים ילין: מה שמעניין אותי הוא מה האחריות ומה הפיקוח שיש למשרד הבריאות בסופו של דבר.

חיים ילין: זה לא אותה אחריות וסמכות שיש למשטרה.

חיים ילין: אלה שני דברים שונים לחלוטין.

חיים ילין: לכן להתחיל לפצל גם לייצוא וגם לצריכה מקומית, זה לא יעיל.

חיים ילין: זה הכפלת כוח.

יואב קיש: קודם כול, אני מסכים איתך באופן עקרוני.

חיים ילין: אם גם מיקי זוהר וגם אתה מסכימים איתי אני בבעיה קשה מאוד ביש עתיד...

יואב קיש: כל אחד כבודו במקומו מונח.

יואב קיש: אני מסכים שהמטרה שלי – ואני אומר את זה פה לשני הצדדים של השולחן ולכל מי ששומע – שיהיה חוק אחד שיתייחס לכל נושא הקנאביס, אין ספק.

יואב קיש: אבל – פה אני אומר לך חיים ילין – אם נהיה במציאות, כפי שפתח ואמר נציג משרד הבריאות, החוק כרגע בעיניו יכול לפגוע בשוק המקומי בצורה דרמטית.

חיים ילין: זה לא פה.

יואב קיש: תקשיב לי רגע.

יואב קיש: הקשבתי לך.

יואב קיש: אתה לא מסוגל לתת לי להוציא משפט?

יואב קיש: אם נהיה במציאות שבסוף החקיקה הזו יבואו אנשי משרד החקלאות ויגידו לי: סליחה, אולי מה שאתה עושה יכול להסדיר למשטרה, אבל אנחנו בשוק המקומי חושבים שזה יגרום לנזק ולא יכולים לאשר את זה, אז אני אגיד: בסדר, אעשה פה הפרדה, וזו תהיה ההגדרה, למי שירצה רישיון לייצוא קנאביס רפואי.

יואב קיש: אין לי שום בעיה להגדיר את זה.

יואב קיש: ואז מי שמגדל בארץ – לא שיניתי לו את החקיקה, לא נגעתי בסמכויות המשטרה, הכול יישאר אותו דבר.

יואב קיש: אני אומר את זה למשטרה עכשיו, תקשיבו היטב.

יואב קיש: אני אומר לכם בכוונה.

יואב קיש: למה?

יואב קיש: כדי שתבינו שאתם צריכים להיות קשובים גם לצד הזה של השולחן, כדי שתבינו שהם צריכים גם לחיות עם החוק הזה.

אומר לכם: אני מבקש לעבור להקראה.

אומר לכם: אתה רוצה להתייחס?

יואל הדר: כן.

יואל הדר: פנית למשרד הבריאות שהוא התחיל מ - - -

יואב קיש: לא, הוא ביקש לדבר.

יואל הדר: אני חושב שאין מקום לאנטי.

יואל הדר: המטרה שלנו, לפחות של המשרד לביטחון פנים, ואמרנו את זה כמה פעמים, שאנחנו מוכנים לאפשר את הייצוא, רק אנחנו צריכים לדאוג גם לביטחון הציבור ביחד עם הייצוא כדי גם לאפשר את זה וגם שהציבור לא ייפגע.

יואל הדר: זאת מבחינתנו המטרה של החוק הזה.

יואב קיש: אבל אתה שומע שהוא טוען שזה - - -

יואל הדר: אז הוא טוען.

יואל הדר: היו לו הרבה ישיבות על הדבר הזה.

יואל הדר: אני גם לא מסכים לקביעה שזה יפגע בציבור.

יואל הדר: זה לא יפגע.

יואל הדר: תשמע בהמשך את הדברים, אולי תשתכנע שזה לא פוגע בציבור.

יואב קיש: מאה אחוז.

יואב קיש: דרך אגב, אם אשתכנע שהעמדה שלכם לא מבוססת לתפיסתי והעמדה לא נכונה אז יכול להיות שלמרות שתתעקשו אני אחליט שלא.

יואב קיש: אנסה לעשות פה חוק מאוזן שזה תפקידו.

יואב קיש: בסופו של דבר אם אחליט שיש בעיה אמיתית אז יכול להיות שאלך לגישה הזאת, ואם חברי הכנסת ישתכנעו שאין בעיה ויש פה אולי עניין של אגו, נגיד, למרות שאין עניין של אגו במשרד הבריאות.

יואב קיש: ..

חיים ילין: גם בכנסת אין אגו.

חיים ילין: ..

יואב קיש: בכלל אני לא מכיר מקומות עם בעיה של אגו.

יואב קיש: ..

יואב קיש: לכן אנחנו נטפל.

חיים ילין: אולי הקנאביס יעזור לזה, אז זה פתרון.

חיים ילין: ..

יואב קיש: נא לעבור להקראה.

קריאה: חבר הכנסת, אני רוצה להגיד את עמדת החולים בנושא הזה.

יואב קיש: לא, לא, תודה.

יואב קיש: אני רוצה לעבור להקראה.

איילת לוי-נחום: מחקנו את ההגדרה "בעל מניות מהותי".

יואב קיש: למה?

איילת לוי-נחום: אנחנו נסביר.

איילת לוי-נחום: ההגדרה "בעל עניין" שמופיעה בהמשך הפרק כוללת כבר, כפי שהבנתי ממשרדי הממשלה, את ההגדרה "בעל מניות מהותי".

איילת לוי-נחום: לכן אין צורך בשתי ההגדרות.

יואב קיש: הבנתי.

יואב קיש: אז אין צורך לפרט.

יואב קיש: מקובל.

יואב קיש: את צריכה לקרוא את הכול או רק את התיקונים?

איילת לוי-נחום: איך שאתה רוצה.

איילת לוי-נחום: אני צריכה להקריא את הכול.

יואב קיש: אז תקריאי את הכול.

יואב קיש: אבל אנחנו נעצור רק במקומות שיש בהם שינויים.

יואב קיש: נקרא את הכול, וכאשר יש שינוי תקריאי אותו ואחרי כן תסבירי אותו.

יואב קיש: זה לא "קנאביס"?

יואב קיש: מאיפה המילה "קנבוס"?

קריאה: כך הוא מופיע בפקודה.

יואב קיש: כשאני הולך לאיזה ראיון ואומר "קנבוס" כולם צוחקים עליי...

יואב קיש: יש עכשיו בחברות הגבייה דבר שנקרא "גבייה מחצרים".

יואב קיש: אומרים לי: מה זה חצרים?

יואב קיש: זה צריך להיות חצרות.

יואב קיש: אבל כתוב בחוק "חצרים".

יואב קיש: כאשר בגבייה אני אומר שלא אתן לחברות הגבייה להיכנס לחצרים כולם תוהים.

איילת לוי-נחום: זה הוסף מכיוון שהייתה חסרה בהצעה בקריאה הראשונה הגדרה ל"תאגיד זר".

יואב קיש: סיימנו את ההגדרות.

יואב קיש: מישהו רוצה להתייחס להגדרות?

יואב קיש: אין הערות.

יואב קיש: תמשיכי בבקשה.

תמר זנדברג: במה זה שונה מהמצב היום?

תמר זנדברג: עזוב לרגע את הייצוא.

תמר זנדברג: היום הרי אין רישיון בלי אישור שלכם.

יואל הדר: היום פועלים לפי החלטת ממשלה, לא בחוק.

תמר זנדברג: אתם מבקשים לעגן מצב קיים בחוק?

קריאה: כן.

יואב קיש: מצב קיים משופר, נקרא לזה.

יואל הדר: לא בהכרח.

יואל הדר: אפשר לשנות אותו ולהוסיף עליו.

תמר זנדברג: זאת השאלה שלי.

תמר זנדברג: השאלה שלי כרגע היא על זה.

תמר זנדברג: עזבו את הייצוא.

יואב קיש: היא צודקת.

יואב קיש: לא ענינו לה.

יואב קיש: יצאת ולא היית פה לקבל את התשובה שרצית.

תמר זנדברג: לא נכון.

תמר זנדברג: שמעתי.

יואב קיש: הם נתנו פה הרצאה של רבע שעה עם תשובה מלאה ואת לא היית...

תמר זנדברג: סליחה, זה לא נכון.

תמר זנדברג: יצאתי ברגע שהתחילו להקריא.

תמר זנדברג: שמעתי את יואל הדר.

תמר זנדברג: אני שואלת: הדבר הזה ספציפית, במה הוא שונה מהמצב היום?

יואב קיש: אני מבקש מן המשטרה לענות על השאלה הראשונה של תמר זנדברג, ששואלת לשם מה אתם צריכים את החוק הזה.

יואב קיש: נכון?

תמר זנדברג: לא, לא.

תמר זנדברג: שאלתי שאלה כללית.

תמר זנדברג: עכשיו אני פוטרת אותך מן התשובה הזאת.

תמר זנדברג: נדון בה בהמשך.

יואב קיש: לא, אין המשך.

יואב קיש: אנחנו בהקראה, אנחנו בהכנה לקריאה שנייה ושלישית.

יואב קיש: את יכולה לשאול על התפיסה העקרונית הגדולה, זה הכול.

תמר זנדברג: אם כך, אני מבקשת לשאול שאלה עקרונית, ואחר כך אני מבקשת לשאול שאלה פרטנית.

יואב קיש: אחר כך לפי ההקראה.

תמר זנדברג: לא, על הסעיף הזה שקראנו עכשיו.

תמר זנדברג: במה זה משנה את המצב הקיים היום, למעט שזה בהחלטת ממשלה וזה בחוק?

תמר זנדברג: האם אתם מבקשים לעצמכם את מה שיש לכם היום, רק בסמכות מעוגנת בחוק, או שיש כאן תוספת?

יואב קיש: אם תשאלי את משרד המשפטים תקבלי תשובה ברורה.

תמר זנדברג: בסדר, נכון.

תמר זנדברג: אני רוצה לשמוע גם את משרד הבריאות כי הם נותנים את הרישיון.

יואב קיש: אבקש מן המשטרה תשובה קצרה, ונמשיך בהקראה.

יואב קיש: את ממש מצליחה לגזול את ההתקדמות בחקיקה הזאת.

תמר זנדברג: מה זאת אומרת?

יואב קיש: כי היו דיונים קודמים שבהם דיברנו.

תמר זנדברג: אני עוד מעט שש שנים חברת כנסת.

תמר זנדברג: כשמקריאים אז שואלים שאלות ומעירים הערות על הנוסח.

יואב קיש: בסדר, אבל לגבי הנוסח, לא ברמה העקרונית.

תמר זנדברג: שאלתי לגבי הנוסח ספציפית, הכי ספציפית שאפשר.

יואב קיש: מה התשובה?

תמר ליברטי: אני מן הייעוץ המשפטי במשטרה.

תמר ליברטי: היום הרישיונות מותנים בתנאים שקובעת המשטרה לעניין אבטחה, אבל לעניין הזה אין כרגע בסיס חוקי.

תמר ליברטי: המטרה היא בהחלט לעגן את הסמכות בחוק.

תמר ליברטי: בהמשך נגזרים מזה הסדרים נוספים שמצריכים חידושים בחקיקה, אבל כרגע בסעיף הזה מדובר בעיגון סמכות שבעצם נעשית הלכה למעשה.

תמר זנדברג: כלומר נניח שרק הסעיף הזה עובר ועוד לא הגענו לסעיפים האחרים, זה אותה סמכות שיש לכם היום?

יואל הדר: לא בדיוק.

יואל הדר: יש אפילו נסיגה מסוימת בדברים מסוימים.

יואל הדר: יש דברים מסוימים שאנחנו אומרים שהם חייבים לקבל את ההמלצה של המשטרה, בלי זה אין אפשרות.

תמר זנדברג: היום.

יואל הדר: היום הכול הוא באחריות הממשלה.

יואל הדר: יש דברים מסוימים – כאשר אנחנו בודקים את האנשים זה לא בהכרח המלצה מחייבת.

יואל הדר: לא כל דבר הם חייבים לקבל.

תמר זנדברג: מי זה הם?

יואל הדר: משרד הבריאות.

יואל הדר: לגבי נושא התנאים של מיגון ואבטחה הם חייבים לקבל.

יואל הדר: אז יש לנו איזו נסיגה לאחור בגלל שיקולים שלנו.

תמר זנדברג: למה?

תמר זנדברג: מה הנסיגה פה?

יואל הדר: לבדוק למשל את כל האנשים.

יואל הדר: לא בסעיף הזה.

תמר זנדברג: למה?

תמר זנדברג: אבל גם היום אתם בודקים את כל האנשים.

תמר זנדברג: היה לנו מצב שהתעכבו רישיונות העסקה.

יואב קיש: תודה.

יובל לנדשפט: הם מקבלים רולינג על החלטה.

יובל לנדשפט: הם יכולים לבטל רישיון מתי שהם רוצים.

יואב קיש: סליחה, נציג משרד הבריאות, אתה מתפרץ.

יואב קיש: אף אחד לא מתפרץ יותר.

יואב קיש: אני אומר לך את תפיסתי.

יואב קיש: מעבר לזה, המשטרה רוצה גם דברים אחרים, רצתה דברים נוספים.

יואב קיש: בחלק עצרנו אותם, חלק עכשיו יהיו בדיון.

יואב קיש: אנחנו נמשיך בהקראה ולפי זה את תביני מה המשמעות של כל דבר.

תמר זנדברג: אני כרגע שואלת ספציפית על הסעיף הזה, סעיף 25ב(א).

יואב קיש: האם זה היה קיים?

יואב קיש: משרד המשפטים.

שרונה עבר הדני: קיים חלקית.

שרונה עבר הדני: קודם כול אני רוצה לתקן את עמיתתי.

שרונה עבר הדני: הסמכות היום להתנות תנאים קיימת, רק שהיא סמכות של המנהל כהגדרתו בפקודת הסמים המסוכנים, קרי: מנכ"ל משרד הבריאות או מי שהוסמך לכך, לדוגמה מנהל היק"ר שהוסמך.

שרונה עבר הדני: הוא נותן רישיונות ומתנה בהם תנאים, ובכלל זה תנאי אבטחה שגובשו בתיאום עם משטרת ישראל והם מופיעים בנהלי האבטחה שנמצאים באתר המשרד.

שרונה עבר הדני: השוני כאן הוא שתנאי האבטחה לא ייקבעו בנוהל של משרד הבריאות ובתנאים של משרד הבריאות אלא התנאים יהיו של משטרת ישראל שייקבעו על ידה, זה דבר אחד.

שרונה עבר הדני: דבר שני, כל עוד לא התקבל אישור משטרת ישראל שהם עומדים בתנאים לא יהיה אפשר לתת להם רישיון.

תמר זנדברג: אבל במה זה שונה מן המצב היום?

תמר זנדברג: גם היום המשטרה - - -

שרונה עבר הדני: שני הדברים שונים.

תמר זנדברג: למה?

תמר זנדברג: היום אתם נותנים רישיון בלי שהמשטרה אישרה?

שרונה עבר הדני: היום תנאי האבטחה מעוגנים בנהלי האיכות שלנו והם חלק מן התנאים שלנו למתן הרישיון.

תמר זנדברג: בסדר, אבל זה עניין טכני סמנטי של סמכות.

תמר זנדברג: בפועל יש הבדל?

תמר זנדברג: אני לא רוצה לעכב.

תמר זנדברג: שאלתי שאלה.

יואב קיש: אם לא, אז בואי נתקדם.

יואב קיש: תודה.

יואב קיש: נא להמשיך בהקראה.

יואב קיש: השינוי פה לא דרמטי.

יואב קיש: למישהו יש בעיה עם התוספת הזאת?

יובל לנדשפט: בסעיף 25ב(א) אנחנו חושבים שצריך להוסיף לאחר המילה "המשטרה" בשורה השנייה את המילים: "אשר יוטמעו בתקני האיכות שנקבעו ופורסמו על ידי משרד הבריאות".

שרונה עבר הדני: שוחחנו על זה אתמול, שזה יפורסם.

יואב קיש: לא מעניין עכשיו מה דיברתם אתמול.

יואב קיש: כל הסיכומים שהיו ביניכם, או לא היו – עכשיו זה הזמן.

יואב קיש: לא מעניין אותי מה דיברתם.

יואב קיש: מה שאני קורא הוא מה שיהיה.

יואב קיש: אם דיברתם על משהו והוא לא פה, בצדק הוא מעיר.

יואב קיש: לכן אנחנו מתייחסים לטקסט כי זה מה שיהיה בחוק, לא משהו אחר.

יובל לנדשפט: לכן אנחנו חושבים, וגם משרדים אחרים משתתפים בזה, מכיוון שגם כל כללי החקלאות מוטמעים בתקני האיכות שנקבעו, יש לנו את ספרי תקני האיכות, אלה תקני האיכות לכלכלה, יש לנו את תקני האיכות לאבטחה, כולם נקבעים בוועדה.

יובל לנדשפט: לכן אנחנו חושבים שצריך להוסיף את המילים, וזה ציטוט מהצעת המחליטים: אחרי המילה "המשטרה" יבוא: "אשר יוטמעו בתקני האיכות שנקבעים ומפורסמים על ידי משרד הבריאות.

יובל לנדשפט: "

יואב קיש: אני חושב שלא עושים את זה בחקיקה.

יואב קיש: זה נראה לי לא מתאים לחקיקה ראשית.

קריאה: הם בכל מקרה צריכים להישאר תנאי ברישיון.

איילת לוי-נחום: הנושא הזה עלה אתמול בישיבה הפנימית.

איילת לוי-נחום: לא שזה מחייב פה את הוועדה.

איילת לוי-נחום: לדעתי אין צורך בזה.

איילת לוי-נחום: אני מבקשת לשמוע את עמדת היועצת המשפטית של משרד הבריאות.

איילת לוי-נחום: את חושבת שיש בזה צורך?

שרונה עבר הדני: זה מתחבר אל מה שניסיתי להסביר מקודם לחברת הכנסת זנדברג, מה השוני בין המצב הקיים היום ובין המוצע.

איילת לוי-נחום: תתייחסי להפניה לכללי תקני איכות, שזו השאלה שעומדת כאן לדיון.

שרונה עבר הדני: ברמה של חקיקה – זה לא הטכניקה שנוקטים בה.

שרונה עבר הדני: מאחורי המהות של הדברים – זה מה שניסיתי קודם להסביר לחברת הכנסת זנדברג.

שרונה עבר הדני: זה ההבדל בין קביעה - - -

יואב קיש: מכיוון שאנחנו עוסקים בחקיקה ולא מתאים בחקיקה להיכנס לרמה הזאת, אנחנו ממשיכים.

שרונה עבר הדני: אבל בהיעדר כל הסתייגות כאמור נשאר השוני ממה שהיה קודם, שהיום התנאים הם של משרד הבריאות.

יואב קיש: את רוצה להציע נוסח אחר?

יואב קיש: לא הנוסח כפי שנאמר כאן כי הוא לא רלוונטי לחקיקה.

שרונה עבר הדני: אני מנסה לחשוב על נוסח.

נעשה כך: אני מבין שאין הערות על סעיף קטן (ב).

יואב קיש: רגע, למה לא לפרסם?

יואב קיש: מה הבעיה לפרסם?

איילת לוי-נחום: אין מניעה לפרסם.

יואב קיש: אז אפשר לפרסם.

יואב קיש: נוסיף.

קריאה: נציע הצעה לדיון הבא.

חיים ילין: חובה לפרסם.

יואב קיש: מכיוון שאני רוצה לסיים את ההקראה, ככל שניתן, אם לא נסיים את ההקראה אז בדיון הבא נמשיך בה, ובכל מקרה אל השינויים שאנחנו קובעים בדיון הזה נתייחס בנפרד.

אמרנו: מנגנון השגה – נראה לי לא - - -

יואל הדר: מנגנון של השגה זה עוד בירוקרטיה.

יואב קיש: משרד המשפטים, אתם חושבים שצריך להוסיף דבר כזה?

שרונה עבר הדני: השגה זה רק עתירה מנהלית.

יואל הדר: לא צריך.

יואל הדר: זה פשוט מסרבל את הכול.

יואב קיש: משרד המשפטים – נראה לי עתירה מנהלית, זה הדבר היחיד שהגיוני.

שרונה עבר הדני: בהיעדר מנגנון של השגה אז ברירת המחדל היא עתירה מנהלית.

יפעת רווה: כן.

יואב קיש: בסדר, אני לא רואה בכך צורך.

יואב קיש: בואו נמשיך בהקראה.

יואב קיש: מה זה המלצה?

איילת לוי-נחום: המלצה זה חיובי.

יואל הדר: לא.

קריאה: היא מאשרת בלי לבדוק.

שרונה עבר הדני: זה ההקשר שיואל הדר אמר שיש - - -

יואל הדר: דווקא לא.

קריאה: זה שלילה כפולה, מה שנקרא.

יואב קיש: למה אתם מתכוונים?

יואב קיש: תגמרי לקרוא את סעיף קטן (ב1) ואחרי זה תסבירו מה רציתם ונחליט מה קורה פה.

איילת לוי-נחום: אולי תסבירו את ההבדל בין המלצה להודעה.

יואל הדר: במקרה קל מאוד שלא צריך בכלל המלצה, אנחנו יודעים על פניו, בדקנו ר"פ מהר, אפשר לתת שחרור מלא, לא צריך את ההמלצה בעניין הזה.

יואב קיש: מה זה המלצה?

יואב קיש: מה זה הודעה?

יואב קיש: אתה מסתבך סתם.

יואב קיש: בואו נקרא את סעיף קטן (ב).

יואב קיש: "המנהל רשאי ...

יואב קיש: לתת רישיון ...

יואב קיש: לא יינתן רישיון אלא לאחר שנמסרה המלצת המשטרה".

יואב קיש: זה ההגדרה של המלצת המשטרה.

יואב קיש: זאת אומרת, ברישיון מחכים להמלצת משטרה.

יואב קיש: והוספנו לחילופין: "הודעת משטרה", שזה עדיין המלצת משטרה – פה הסתבכנו עם "הודעה" לעומת "המלצה" – "כי נסיבות העניין אינן מצדיקות את המלצת המשטרה".

יואב קיש: אני לא מבין את ההסתבכות הזאת.

איה גורצקי: אני היועצת המשפטית של אגף החקירות והמודיעין.

איה גורצקי: ברירת המחדל היא שהמשטרה נותנת את המלצתה.

איה גורצקי: המשטרה מבצעת בדיקה פנימית.

יואב קיש: מה זה המלצה?

איה גורצקי: המלצה זה המלצה למשרד הבריאות.

יואב קיש: היא מאשרת?

איה גורצקי: אנחנו לא קובעים.

איה גורצקי: זה בדיוק הנקודה.

יואב קיש: מצדכם מאשרים או פוסלים?

איה גורצקי: אנחנו ממליצים לאשר או לפסול.

איה גורצקי: זה נקרא המלצה.

יואב קיש: כלומר המלצה יכולה להיות חיובית או שלילית.

איה גורצקי: נכון.

יואב קיש: ומה זה הודעת המשטרה?

איה גורצקי: יש מקרים שבהם אנחנו רוצים לבוא לקראת מבקש הרישיון, במקרים קלים יותר שבהם המשטרה אומרת: בנסיבות הללו לא צריך לבדוק בכלל.

איה גורצקי: זאת אומרת אנחנו מעבירים הלאה את הבדיקה למשרד הבריאות, לא צריך את בדיקתנו.

איה גורצקי: למשל אם מדובר במפעל שמייצר משאפים.

איה גורצקי: הוא לא נוגע ישירות בסמים.

איה גורצקי: זאת סתם דוגמה, אני לא יודעת אם היא נכונה או לא.

איה גורצקי: אנחנו לא רואים מקום לבדוק אותו.

איה גורצקי: אנחנו באים לקראת מבקשי הרישיון.

איה גורצקי: אדם נבדק לפני חודש – למה שנעשה לו את הבדיקה פעמיים?

תמר זנדברג: מה קורה במצב כזה?

איה גורצקי: אז אנחנו לא בודקים.

יואל הדר: יש הודעה שלא צריך לבדוק.

יואב קיש: אז מה זה סעיף קטן (ב1)?

יואב קיש: עכשיו תסבירי מה את רוצה בסעיף קטן (ב1).

יואב קיש: קודם כול, זה לא "הודעת המשטרה" אלא זה "המלצת המשטרה".

יואל הדר: זה הודעה.

יואל הדר: היא מודיעה שהיא לא בודקת.

איה גורצקי: אני מודיעה שאני לא בודקת.

איה גורצקי: זה הכוונה.

יואב קיש: סעיף קטן (ב1) נועד לדבר על מקרים שבהם אתה לא בודק.

יואל הדר: זה הרישה.

חיים ילין: הם לא צריכים להמליץ, זה הכול.

איה גורצקי: סעיף קטן (ב1) בא להגביל אותם.

איה גורצקי: הוא אומר לי: גברת משטרה, יש לך ארבעה חודשים לתת המלצה.

איה גורצקי: לא יכול להיות שאנשים יחכו יותר.

איה גורצקי: אם את רוצה להודיע לי שאת לא מתכוונת לקיים את הבדיקה, תודיעי לי תוך 30 ימים ואל תחזיקי את האזרח להמתין.

יואב קיש: עכשיו אני מבין את הבעיה.

יואב קיש: את הסעיף הייתם צריכים לנסח כך: "המלצת המשטרה כאמור בסעיף קטן (ב) תינתן לא יאוחר מארבעה חודשים ממועד הפנייה אליה".

יואב קיש: ככה מתחילים כשמדברים על המלצה.

יואב קיש: ואחרי כן אומרים: "הודעת המשטרה כי נסיבות העניין.

יואב קיש: ..".

יואב קיש: אז הייתי מבין את הרצף.

יואב קיש: כשאתם עובדים כך – זה נראה כך.

יואב קיש: תתקנו את הנוסח.

יואל הדר: כן, עוד ארבעה חודשים.

יואב קיש: למה אתם צריכים כל כך הרבה זמן?

איה גורצקי: יש מקרים שבהם התחלנו בדיקה, אנחנו מבצעים בדיקה רצינית, וחסרים מסמכים.

איה גורצקי: אנחנו לא רוצים לפסול.

איה גורצקי: אנחנו רוצים לתת לאדם הזדמנות להציג מסמכים, רוצים להציג מסמכים נוספים.

יואב קיש: תפרידי בין זה שהוא לא הביא מסמכים לבין הבדיקה אצלכם.

יואב קיש: את לא יכולה להכניס את זה לאותו סיפור.

יואב קיש: זה ברור.

יואב קיש: מבחינתי יש לכם ארבעה חודשים.

יואב קיש: אין לי בעיה להוסיף סיפה, שבמסגרת הזמן לא תיכלל דרישה למסמכים שלא נמסרו, זה יהיה תוספת.

יואב קיש: אבל בסוף, למה אתם צריכים שמונה חודשים?

איה גורצקי: בדרך כלל אנחנו לא צריכים.

איה גורצקי: לפעמים, במיוחד כשמדובר במשקיעים זרים, יש לנו קושי להגיע למידע.

איה גורצקי: המידע לא כולו נמצא אצלנו.

איה גורצקי: אנחנו צריכים לפנות לגופים - - -

יואב קיש: תפרידי את הזמן של קבלת המידע שאתם צריכים לקבל.

יואב קיש: אם מישהו לא העביר לכם את המידע בזמן זה בעיה שלו, אבל אם מישהו העביר את המידע בזמן אני לא רוצה שיהיה לכם יותר מארבעה חודשים.

חיים ילין: בהיעדר מסמכים, רק אז אתה יכול לאפשר הארכה.

יואב קיש: המסמכים עצמם, דרך אגב, יפורסמו בתנאי הרישיון.

יואב קיש: כלומר לא פתאום תוכלו להגיד לו: אנחנו רוצים עוד מסמך.

חיים ילין: בגלל זה צריך לפרסם.

יואב קיש: בפרסום תנאי הרישיון אתם תגדירו את כל המסמכים שאתם דורשים, כולל שאם זה תאגיד זר רוצים כך וכך.

יואב קיש: כאשר אדם מכיר את זה, כי זה פורסם, הוא בא אליכם עם כל המסמכים, ואז יש לכם ארבעה חודשים.

יואב קיש: אם מישהו לא הביא מסמך כפי שהיה בתנאי הרישיון, לא סתם מסמך שאתם מבקשים, אז אתם יכולים להגיד לו: סליחה, לא העברת לנו מסמך כך וכך, כפי שכתוב בתנאי הרישיון, ואז הזמן עד שהוא מעביר את המסמכים לא ייספר לכם בארבעה חודשים.

יואל הדר: לא רק זה.

יואל הדר: יש גם בדיקות שצריך לעשות בחוץ לארץ, למשל באינטרפול.

יואל הדר: אז למרות שהוא מעביר את החומרים, לא אצלנו הבדיקות אלא צריך לבדוק גם בחוץ לארץ.

חיים ילין: אני מבין את מה שהם אומרים, אבל יש הבדל בין משקיע מקומי, שיש לו את כל מה שאתם רוצים, לבין משקיע זר.

יואל הדר: אבל יש פה הגבלה של ארבעה חודשים.

חיים ילין: אם אתה תלוי באינטרפול אז אנחנו מבינים שהבירוקרטיה שם אולי גדולה יותר.

חיים ילין: אתה חייב לעשות הפרדה בין המקומי לבין הזר.

חיים ילין: בואו נעודד את האנשים בארץ לעשות את זה.

יואל הדר: בשביל זה עשינו בסיס.

יואל הדר: הרי הגבלנו את עצמנו פה, באמת הגבלנו את עצמנו.

יואב קיש: אבל ברור שנגביל.

יואב קיש: אם אתם לא הייתם מגבילים אז אנחנו היינו מגבילים.

יואל הדר: אולי לא הייתם עולים על זה.

איילת לוי-נחום: עלינו על זה.

יואל הדר: אנחנו הגבלנו את עצמנו, לא חיכינו לכם.

יואב קיש: אגיד קודם כול מה המתווה שאני רוצה ואז נשמע התייחסויות.

יואב קיש: המתווה הוא זה: המשטרה תגדיר בפרסום תנאי הרישיון את המסמכים שהיא דורשת ממשקיע מקומי וממשקיע זר.

יואב קיש: כלומר תהיה הפרדה, כי מן הסתם תהיה.

יואב קיש: אתם תצטרכו לפרסם את כל התנאים בצורה ברורה.

יואב קיש: אם מדובר במשקיע מקומי – ארבעה חודשים, בכפוף לכך שמסר את כל המסמכים כפי שהוגדרו בתנאי הרישיון.

יואב קיש: אם הוא לא מסר אז תהיה סיפה שקובעת שעד שהוא לא סיפק את כל המסמכים הזמן לא יתחיל להיספר.

יואב קיש: מבחינתי ברגע שהוא השלים את המסמכים יש לכם ארבעה חודשים.

יואב קיש: משקיע זר, או מי שמערב לצורך העניין דרישה של בדיקה נוספת – גם נא לכתוב בצורה ברורה את כל הדרישות, כל המסמכים, כל הדברים.

יואב קיש: כמה זמן צריך?

יואב קיש: עוד חודשיים בשביל הבדיקות הללו?

יואב קיש: בסדר, אז תעשו את זה שישה חודשים.

יואב קיש: וגם שם אם לא מסר את כל המסמכים תצא אליו דרישה ברורה לקבלת המסמכים והזמן לא יתחיל להיספר כל עוד לא מסר את כל המסמכים.

יואב קיש: רק שיהיה ברור שאתם לא יכולים פתאום להוסיף לאירוע הזה דרישת מסמך שלא היה כתוב בתנאי הרישיון.

יואב קיש: אנחנו מדברים בצורה ברורה רק על המסמכים שהיו בתנאי הרישיון כפי שפורסמו.

יואב קיש: אם נדרש מסמך אחר – אתם יכולים לבקש, אבל הוא לא ייכנס בהכרח ללוחות הזמנים.

הדס פטר: אני רוצה להעיר שבסעיף קטן (ה) יש סיטואציה שבה מי שמבקש את הרישיון לא המציא את כל המסמכים.

הדס פטר: יש כבר סיטואציה כזאת.

יואב קיש: כשנגיע לשם נדבר על זה.

יואב קיש: בינתיים זה המסר של הכוונה שלי, ואם זה מופיע בסעיף קטן (ה) אז אין בעיה שאת הסיפה לדבריי, שהזמן לא ייספר אם לא העביר את המסמכים, נשים בסעיף קטן (ה).

יואב קיש: משרד המשפטים, התייחסות.

יפעת רווה: מבחינתנו זה פחות שאלה משפטית.

יפעת רווה: זה יותר שאלה למשרדי החקלאות והאוצר.

יואב קיש: תודה.

יואב קיש: משרד הכלכלה.

ניב חנן: אני ממינהל סחר חוץ במשרד הכלכלה.

ניב חנן: אחד הדברים שעליהם דיברו בישיבה אתמול להבנתנו – אמנם לא היה לנו נציג – שלא תהיה אפליה בין משקיעים ישראלים ומשקיעים זרים.

ניב חנן: הסיבה לזה היא כדי לעודד משקיעים זרים לבוא לתחום הזה בישראל, להביא הון, להביא ידע.

חיים ילין: אבל פה יש לנו את משטרת ישראל שאוכפת ושם צריך את האינטרפול.

ניב חנן: עדיין ארבעה חודשים זה זמן סביר.

יואב קיש: תודה.

יואב קיש: אני לא מקבל.

יואב קיש: במקרה הזה אני עושה אבחנה.

יואב קיש: בדיקה של תאגיד זר מורכבת יותר, היא מחייבת עוד חודשיים.

ניב חנן: גם אם זה תאגיד מוכר כמו חברות תרופות גדולות?

חיים ילין: זה משהו אחר.

יואב קיש: הם לא ישתמשו בכל הזמן סתם.

יואב קיש: אני נותן להם את הגמישות הנדרשת כי בסוף יבוא תאגיד זר לא מוכר, או גם אם אתה חושב שהוא מוכר להם אולי הוא לא מוכר.

יואב קיש: זה הגיוני וברמת הסביר.

יואב קיש: תדבר איתי אם פתאום יהיו בעיות הרבה יותר משמעותיות.

יואב קיש: עוד חודשיים בעת הבקשה – בעיניי זה סביר.

חיים ילין: אני רוצה להזכיר שזה רק התעשייה.

חיים ילין: משפטית בחוק החקלאות וההתיישבות שר לא יכול.

חיים ילין: שיהיה ברור, זה רק בעל הנחלה.

חיים ילין: לכן זה רק המפעלים.

יואל הדר: אדוני היושב-ראש, לא הגעת לסיפה כי ביטלת את הרישה.

יואב קיש: נכון, אתה צודק.

יואב קיש: אתה מדבר על הודעה.

יואב קיש: עד כאן סגרנו את ההמלצה והגענו להודעה למנהל.

יואב קיש: עכשיו מצדי זה יכול להיות סעיף נפרד לגבי "הודעת המשטרה, כי נסיבות העניין אינן מצריכות" – לא "מצדיקות".

יואב קיש: זה מילה לא טובה.

יואב קיש: מה זה "מצדיקות"?

יואל הדר: בסדר, לכן באנו לוועדה.

יואב קיש: בדרך כלל באים עם נוסח שאני יכול להבין אותו.

חיים ילין: נדיר שאנחנו מבינים יותר מכם.

יואב קיש: "הודעת המשטרה, כי נסיבות העניין אינן מצריכות את המלצת המשטרה כאמור בסעיף קטן (ב) תינתן תוך 30 ימים מיום הפנייה אליה.

יואב קיש: " המשמעות היא שיש אישור מסלול ירוק, כפי שקראתם לו.

יואל הדר: בכל הקנאביס יש מסלול ירוק.

שרונה עבר הדני: בכל שלב אתם יכולים להודיע שאתם לא מתקדמים.

יואב קיש: למען האמת זה מיותר, אבל נשאיר את זה.

שרונה עבר הדני: אין לנו שיקול דעת, בין אם אתם מסכימים ובין אם לאו, וגם לא משנה למה אתם מסכימים או לא מסכימים.

יואל הדר: רצינו להראות שאנחנו באים לקראת.

חיים ילין: בסוף יהיו להם כל האישורים אבל לא יהיה להם היתר לחממה.

חיים ילין: נו, מה, אנחנו לא יודעים את זה?

יואב קיש: מה הסעיף הזה מנסה להגיד?

יואב קיש: שאתם צריכים לבחון גם בעלי עניין בתאגיד?

איילת לוי-נחום: כן.

יואב קיש: בסדר, זה ברור.

יואב קיש: אז רק להוסיף את המילה "בחינת" שנמחקה.

יואב קיש: עוד הערות לנוסח של סעיף קטן (ג)?

איה גורצקי: לשנות "מצדיקות" ל"מצריכות".

יואב קיש: נכון.

יואב קיש: "אינן מצריכות".

יואב קיש: "המשטרה לא הודיעה כי נסיבות העניין אינן מצריכות", זאת אומרת שהם כן צריכים המלצה, וזה תאגיד – אז יבדקו את בעלי העניין.

חיים ילין: אני לא מבין את הרישיון לתאגיד.

חיים ילין: אתם צריכים להסביר לי.

חיים ילין: הרישיון הוא למגדל.

יואל הדר: לא.

יואל הדר: יש תאגיד.

יואל הדר: יכול להיות שזה תאגיד.

שאול כהן: יכולה גם להיות חברה.

יובל לנדשפט: רוב המגדלים הופכים להיות תאגיד.

חיים ילין: המגדלים הם לא חברה.

חיים ילין: הם אגש"ח (אגודה שיתופית חקלאית).

חיים ילין: זה שונה משפטית.

חיים ילין: זה אגודה שיתופית שהיא כמו חברה.

חיים ילין: אין חיה כזאת, אין חברה.

חיים ילין: אתה לא יכול להעביר קרקע בחוק ההתיישבות - - -

יואב קיש: אגש"ח זה תאגיד?

יואב קיש: אז הנה, זה תאגיד.

שאול כהן: בכל מקרה לא מדובר רק על גידול אלא גם על ייצוא ומסחר.

יואל הדר: זה לא רק הגידול, אנחנו מדברים פה על הכול.

חיים ילין: יש הגדרות של "תאגיד"?

חיים ילין: אז תגדירו לפי מה שאתם רוצים.

חיים ילין: תגיעו להגדרות ואז תגדירו.

איילת לוי-נחום: מוגדר "תאגיד זר".

יואב קיש: לא בחוק הזה.

יואב קיש: לא כל דבר צריך להגדיר.

יואב קיש: קיימת בחוק הגדרה של "תאגיד".

יואב קיש: מה מפריע לך?

יואב קיש: אני לא מצליח להבין.

חיים ילין: קרקע אתה לא יכול להעביר לתאגיד.

יואב קיש: אבל זה לא רק על קרקע.

יואב קיש: זה על הכול.

יואב קיש: פה זה גם על המייצר ועל המפעל ועל הכול.

שאול כהן: אגודה שיתופית אינה תאגיד לפי חוק התאגידים.

חיים ילין: רק תודיעו לי שכן, שהאגודה השיתופית והאגש"ח נמצאים שם.

יואב קיש: גם אם אתה צודק, אנחנו מדברים פה גם על המפעלים.

יואל הדר: אגודה שיתופית היא תאגיד.

יואל הדר: היא לא חברה אבל היא תאגיד.

חיים ילין: מי שמגדל זה אגודה שיתופית.

יואב קיש: בסדר, אז אין בעיה, אז יבדקו.

יואב קיש: זה נושא משמעותי.

יואב קיש: פה, נציג משרד הכלכלה, אתה צריך להתעכב, ולא על החודשיים המצ'וקמקים שהם צריכים.

ניב חנן: זה גם וגם.

יואב קיש: למה אתם רוצים לפסול בהיעדר נתונים מספיקים?

יואב קיש: תעשו מאמץ – תגישו בקשה לדרישת נתונים, תגידו מה הנתונים שאתם רוצים.

יואב קיש: מה זה לפסול כך?

יואב קיש: תסבירו לי את זה, אני לא מבין.

יואב קיש: בעצם נאמר כאן שאתם יכולים לפסול בשל היעדר נתונים מספיקים.

יואב קיש: לדוגמה, פניתם לאינטרפול, לא היה שיתוף פעולה עם האינטרפול, לא קיבלתם מידע – אתם פוסלים.

הדס פטר: אנחנו מתכוונים, אדוני, כאשר הוא מגיש לנו מסמכים – והרי לא תמיד אני יכולה לפנות לאינטרפול, אין לי גישה ישירה לקבל מידע מן האינטרפול על כל אחד אלא יש תנאים מסוימים.

יואב קיש: כתבת בצורה ברורה מה המסמכים שאת דורשת שיגישו.

יואב קיש: כל עוד הוא לא הגיש את המסמכים אמרנו שהזמן לא ייספר.

הדס פטר: אבל לפעמים יש לי מסמכים מסוימים שלא מספיקים, אני לא מקבלת תמונה שמאפשרת לי לבסס המלצה.

הדס פטר: תאגיד זר, בשונה מאזרח ישראלי או תאגיד ישראלי – לגבי תאגיד ישראלי המידע נגיש לי, אני יודעת, אני מכירה, אני יכולה לברר, אין לי בעיה עם זה.

הדס פטר: לגבי תאגיד זר, אני מכניסה אותו פה לעסק רגיש מאוד, שבעצם העיסוק עצמו מהווה עבירה.

הדס פטר: אני צריכה לבדוק, כדי לא לסכן את אזרחי ישראל - - -

יואב קיש: עם כל הכבוד, העיסוק הוא לא עבירה.

יואב קיש: כל עיסוק בלי היתר הוא עבירה.

יואב קיש: באמת אתם לא יכולים להתייחס לזה כך כי אז לא יהיה את זה.

יואב קיש: אנחנו אומרים שזה יהיה.

הדס פטר: אבהיר.

הדס פטר: בעיקרון העיסוק הזה שונה מהפעלת מסעדה.

יואב קיש: למה?

יואב קיש: גם במסעדה אם אתה עושה את זה בניגוד להיתר ו"מרעיל" אנשים אתה פוגע בבריאות הציבור.

הדס פטר: אדוני יסכים איתי שהסיכון לציבור, לנוער שלנו, כשיש לי חוות גידול בשטחי המדינה גבוה יותר מאשר אם יש לי מסעדה שפועלת ללא היתר.

יואב קיש: אני מסכים איתך שמי שעומד בתנאי ההיתר שלו הוא שומר חוק ואין שום סיכון, לפחות על פי תפיסתי.

יואב קיש: לכן אני לא פוסל שום עיסוק שמוגדר בצורה חוקית.

הדס פטר: ברור, אדוני.

הדס פטר: בוודאי שאנחנו לא פוסלים.

יואב קיש: יופי, אז אין לנו ויכוח.

הדס פטר: אני אומרת שהצורך בבדיקה של תאגיד זר לפעמים לא נותן לי מספיק מידע כדי שאוכל לגבש המלצה.

ניב חנן: אפשר לבקש מסמכים נוספים.

הדס פטר: לא, זה לא תלוי רק במסמכים נוספים.

הדס פטר: יכול להיות שיהיו מדינות שהמידע שאני אקבל מהן לא מספיק.

יואל הדר: יש מדינות שמסובך יותר לקבל מהן את הנתונים, וגם אם מקבלים אז הנתונים בעייתיים.

יואב קיש: הרי מה אנחנו רוצים לעשות?

יואב קיש: פה אני רוצה להגיד בצורה הכי ברור מה קורה עם משקיעים זרים.

יואב קיש: אם בא משקיע זר מארצות הברית, עם מסמכים מארצות הברית, נראה לי שלא תהיה בעיה, ואותו דבר מאירופה, אבל אם פתאום יבוא מישהו מ"אופשור קומפני" (Offshore Company), שאי אפשר לדעת מה קורה שם – אני גם לא רוצה שהוא יעשה את זה.

יואב קיש: למה אני לא יכול בחוק ללכת לכיוון הזה?

יואב קיש: אני חושב שגם משרד הכלכלה לא יתנגד, שאם נמסד את זה למקומות הנורמטיביים - - -

שאול כהן: בהקשר הזה יש בעיה גדולה מאוד, גם משפטית – ואולי משרד הכלכלה ירצה להרחיב – לעשות אפליה בין מדינות שאנחנו סומכים עליהן או לא סומכים עליהן, אוהבים או לא אוהבים אותן.

שאול כהן: כמובן שכולנו רוצים לראות את השוק מתפתח וגדל, וזה כולל בבירור גם השקעות זרות, שזה לא דבר רע.

יואב קיש: אני לא רוצה השקעות זרות מ"אופשור קומפני", ממקלטי מס.

יואב קיש: מה לעשות.

יואב קיש: לא בתחום הזה.

שאול כהן: אדוני היושב-ראש, אני מסכים אתך.

שאול כהן: אני רק אומר שצריך לזכור שבסופו של דבר ההיתר ותנאי הרישיון גורמים לכך שבעל העניין, שאני מסכים שצריך להיבדק וטוב שייבדק על ידי המשטרה, בסוף הוא לא אדם עם גישה לסמים המסוכנים שמופקים במפעל.

שאול כהן: משטרת ישראל שולטת הרבה יותר טוב – אני מקווה שתסכימו איתי – על מי שנמצא בתוך המפעל.

שאול כהן: שם אתם בודקים אישית כל אחד.

שאול כהן: כלומר, בעל המניות שמחזיק 5% מן ההון - - -

יואב קיש: אגיד לך יותר מזה.

יואב קיש: עם כל הכבוד, אני גם לא רוצה שאחרי שהמשלוח יצא לייצוא, בגלל שבעל המניות, שהוא שחקן זר בהגדרה, יש לו אינטרסים בייצוא, אני לא רוצה שמדינת ישראל תהפוך להיות תומכת בייצוא של הדבר הזה למטרות שהמשטרה מאבדת שליטה עליהן.

יואב קיש: אני מסתכל גם על מה שמדינת ישראל מייצגת בעולם.

יואב קיש: לכן אני אומר לך שוב, עם כל הכבוד, יש פה נושא רגיש, ואני מבין אותו עכשיו, לעשות אפליה בין מדינות למדינות בחקיקה.

יואב קיש: זה נושא מורכב מאוד כשלעצמו.

יואב קיש: מצד שני, אני יכול להגיד דבר שהוא קריטריון פשוט.

יואב קיש: למשל: אני רוצה מדינות מגודל מסוים.

יואב קיש: זאת אומרת, לא ארצה שמדינה של 100,000 תושבים תעשה פה השקעות בעניין הזה.

יואב קיש: יכול להיות שאני מוכן שזה יהיה משקיע ממדינה של יותר מ-5 מיליון תושבים.

יואב קיש: אם אני אומר את זה אני מפשט מאוד ומוציא משקיעים ממקומות אזוטריים שיכולים להיות כל מיני דברים לא מוכרים.

יואב קיש: זה קריטריון שקוף: אנחנו אומרים שאנחנו רוצים השקעות ממדינות בגודל מסוים.

יואל הדר: זה לא חייב להיות אזוטרי.

יואל הדר: יכולות להיות מדינות – אני לא רוצה לפרט כאן.

שאול כהן: אתה צודק.

חיים ילין: בעניין זה החוק הבין-לאומי איתנו.

שאול כהן: למשל אסור לייצא לארצות הברית.

יואב קיש: יש מדינות שבהן אסור לעשות את זה.

יואב קיש: אני רוצה שהמשקיעים שלהן ישקיעו פה.

יואב קיש: למה לפסול את המשקיעים שלהן?

חיים ילין: זה בדיוק הנקודה, כי אחרת משפטית אתה מקבל את כל מה שאתה רוצה ואין הגבלה של גודל, אין דבר כזה.

יואב קיש: אז תעשה קריטריון אחר.

חיים ילין: הקריטריון הוא החוק הבין-לאומי.

יואב קיש: אתה רוצה שיבואו משקיעים רק ממדינות שהמשקיעים יכולים להשקיע בהן?

יואב קיש: אני רוצה בכוונה שיבואו משקיעים שלא יכולים להשקיע במדינות שלהם, שישקיעו פה.

חיים ילין: אבל הם לא יכולים.

יואב קיש: למה לא? הם בוודאי יכולים.

חיים ילין: היתרון שלך לעומת כל מדינות העולם, ואני אומר לך את זה עכשיו, הוא בטיב החומר שאתה מייצא.

חיים ילין: אף אחד לא מתקרב לקרסוליים שלך.

יואב קיש: אבל מה הקשר?

יואב קיש: אנחנו מדברים עכשיו על משקיעים זרים.

חיים ילין: הם זקוקים לך יותר מאשר אתה חושב.

יואב קיש: אבל, חיים, אני רוצה משקיעים זרים.

חיים ילין: תמיין אותם.

חיים ילין: אני אומר לך את זה עכשיו.

חיים ילין: תוכל למיין אותם.

יואב קיש: איך?

יואב קיש: אני לא מצליח להבין אותך, נשבע לך, לא מבין.

יואב קיש: יש שוק חדש.

יואב קיש: צריך להביא לו כספים, שאנשים ישקיעו בו כדי שיתפתח.

יואב קיש: חלק מהכספים יכולים להגיע מישראל, חלק יגיעו מחוץ לארץ.

יואב קיש: חשוב שתהיה אפשרות להביא משקיעים.

יואב קיש: אני לא מבין את מה שאתה אומר.

חיים ילין: תאמין לי, זה שוק שבו הכול יבוא ממדינת ישראל.

יואב קיש: אבל זה לא עובד, אתה לא יכול.

יואב קיש: מדינת ישראל מתפתחת על השקעות מחוץ לארץ.

יואב קיש: מה זו השטות הזאת?

יואב קיש: שישקיעו רק מהשוק שלנו?

יואב קיש: אז אנחנו נלך עקב בצד אגודל ולא נפרוץ.

חיים ילין: מה אתה רוצה?

יואב קיש: אני רוצה השקעות זרות במדינת ישראל, לא רק בתחום הזה.

יואב קיש: בוודאי.

חיים ילין: מאילו מדינות?

יואב קיש: מכל המדינות הנורמטיביות.

יואב קיש: אם אין עבירה פלילית, שיבואו וישקיעו.

יואב קיש: מה הבעיה?

חיים ילין: אז יהיה לך, אתה תראה.

חיים ילין: אני לא רוצה שעל ידי זה תפיל את זה.

שאול כהן: אדוני היושב-ראש, יש לנו את הבנצ'מרק המאוד רלוונטי, למשל משככי כאבים מבוססי אופיאטים שמייצרות חברות כמו טבע, חברות תרופות גדולות מאוד.

שאול כהן: מדובר על סמים מסוכנים.

יואב קיש: מה מוגדר בחקיקה?

שאול כהן: שם אין סינון של משקיעים זרים.

שאול כהן: הדגש שם הוא על תנאי האבטחה, תנאי כוח האדם שמתעסק סביב הסמים המסוכנים.

שאול כהן: לא תבוא עכשיו חברת תרופות סינית שתרצה להקים פה מפעל לאופיאטים, בכלל לא קנאביס רפואי.

שאול כהן: המשטרה לא תסנן אותה אלא תוודא שיש אבטחה ראויה במתקן, שהמכולות נעולות ומאובטחות, שכוח האדם מתאים.

יואב קיש: לטובת הפשטות של הסעיף, אנא תמחקו את התוספת "והמשטרה לא הודיעה כי נסיבות העניין אינן מצדיקות את המלצת המשטרה כאמור בסעיף קטן (ב)".

יואב קיש: זה לא רלוונטי ומיותר לחלוטין.

יואב קיש: אם תודיעו – תודיעו.

יואב קיש: מה זה קשור?

יואב קיש: זה לא רלוונטי ואני לא רוצה להעמיס על הנוסח.

את הנוסח: אני מבין את הרגישות של "לפסול" מדינות אבל אני אומר לכם בפירוש שלא הייתי רוצה שכל מיני "אופשור קומפני" כאלה יבואו ויעשו פה את העסק הזה, למרות טענת משרד האוצר שהכול בארץ נבדק ונבחן.

את הנוסח: זה עדיין הולך לייצוא קנאביס, זה גם יוצא החוצה מאותו מפעל.

את הנוסח: אני אומר לך עוד פעם, אנחנו צריכים להיות זהירים מאוד, שבמקום הזה ההשקעות הן נורמטיביות ולא השקעות שמגיעות ממקומות בעייתיים.

את הנוסח: אני בעד ההשקעות הנורמטיביות ואני רוצה לאפשר אותן.

יובל לנדשפט: או ממקומות נורמטיביים על ידי אנשים בעייתיים.

יואב קיש: אם זה מקום נורמטיבי שיש לו פיקוח ושיתוף פעולה עם המשטרה, הם יוכלו די מהר להגיד האם כן או לא בסיטואציה הזאת, גם אם האיש לא מוכר למשטרה באופן ספציפי.

יואב קיש: הבעיה היא באותם מקומות שקשה להם להגיע לתשובה הזאת.

יואב קיש: היועצת המשפטית, אני מבקשת שתרשמי לך שצריך לקבל התייחסות לדיון הבא.

יואב קיש: זה הסעיף שעליו דיברת, על הדחייה, על היעדר שיתוף הפעולה.

יואב קיש: קודם כול חשוב שיהיה ברור מה זה "כל המידע שהתבקש להעבירו".

יואב קיש: חשוב לי לציין שאתם לא יכולים להמציא המצאות.

יואב קיש: מה שאתם ביקשתם ופורסם – רק זה המידע שאתם יכולים לבקש ולהתנות.

יואב קיש: לא תוכלו להתנות במידע נוסף.

יואב קיש: אתם צריכים לעשות עבודה יסודית בתנאי הרישיון ולוודא שהכול מפורסם.

יואב קיש: לא נשגע פה אנשים.

יואב קיש: השיטה שהייתה ברישוי עסקים, וביטלתי אותה, לא אחזיר אותה לפה בהליך אחורי.

יואב קיש: אני רוצה שיהיה ברור שזה לא כל המידע שהתבקש.

יואב קיש: מצדי שייאמר: "כפי שפורסם בתנאי הרישיון".

הדס פטר: זה לא בתנאי הרישיון.

יואב קיש: אז זה סעיף נפרד ולא קשור לתנאי הרישיון.

יואב קיש: אתם אומרים: ארצה עכשיו פתאום עוד מידע והוא לא נותן לי.

יואב קיש: יש עם זה בעיה.

רעות מרציאנו: אפשר "על גבי הבקשה".

רעות מרציאנו: תנאי הרישיון מתייחסים לאבטחה ומיגון.

רעות מרציאנו: הרי הסעיפים הראשונים עושים אבחנה בין תנאי הרישיון לבין מידע מודיעני ופלילי.

רעות מרציאנו: אין בעיה שזה יפורסם, אבל המקום הנכון הוא לא תנאי הרישיון, כי תנאי הרישיון מתייחסים רק לאבטחה ומיגון.

יואב קיש: אני לא מדבר על מידע מודיעיני שקיים אצלכם, שאתם יכולים לפסול על סמך המידע הזה.

רעות מרציאנו: המסמכים שנדרשים לצורך הבקשה הזאת, בציר האח"מי ולא בציר של אבטחה ומיגון.

רעות מרציאנו: זה מה שאנחנו באים לומר.

הדס פטר: אדוני, אדם שמגיש בקשה נדרש להמציא X, Y ו-Z.

הדס פטר: אם הוא לא ממציא את X אז, עם כל הכבוד, אני לא יכולה לבדוק אותו.

יואב קיש: אין לי בעיה.

יואב קיש: אני לא שם.

יואב קיש: אבל אם פרסמת X, Y ו-Z אני לא רוצה שתבואי, אחרי שקיבלת את X, Y ו-Z, ותגידי לו: אני רוצה גם את T.

יואב קיש: זה מה שאמרתי.

הדס פטר: בסדר, אדוני, מקובל.

הדס פטר: אני לא הולכת לדרוש מסמכים בהמשך.

רעות מרציאנו: ההערה מתייחסת רק למקום שבו תופיע הדרישה, והדרישה צריכה להיות על גבי הבקשה ולא במסגרת תנאי הרישיון.

רעות מרציאנו: זה כל מה שאנחנו אומרים.

איילת לוי-נחום: רשימת המסמכים שאתם דורשים אמורה להיות מפורסמת?

איה גורצקי: עד לאחר שיומצאו למשטרה המסמכים שנתבקשו.

יואב קיש: יש תנאים שרלוונטיים לכל מי שמבקש.

יואב קיש: אנחנו לא עושים פה אפליה בין מבקש כזה למבקש אחר.

יואב קיש: לא משנה לי אם זה על הבקשה או על פרסום תנאי הרישיון.

יואב קיש: לכן אין הבדל.

יואב קיש: יש לכם מידע מודיעיני ואנחנו מאפשרים לכם לפסול רישיון על סמך המידע המודיעיני שלכם.

יואב קיש: אני לא מאפשר לכם לדרוש מאנשים ספציפיים כאלה ואחרים מסמכים כאלה או אחרים שונים.

יואב קיש: זה לא יהיה.

הדס פטר: אדוני, כפי שכתוב פה, זה סעיף שנועד למצב שאדם לא משתף פעולה.

הדס פטר: אם אדם לא משתף פעולה באי-המצאת מסמכים - - -

יואב קיש: הביא את כל המסמכים שביקשתם בתנאי הרישיון – הוא שיתף פעולה.

יואב קיש: נקודה.

הדס פטר: אוקיי, זאת הסיטואציה.

יואב קיש: אני מבקש לדייק את זה.

יואב קיש: זה לא כל המידע שהתבקש אלא זה כל המידע כפי שנדרש בתנאי הרישיון.

יואב קיש: מחר תבקשי ממנו עוד משהו, וזה מידע שהתבקש, והוא לא הביא.

יואב קיש: לא.

הדס פטר: מקובל, אדוני.

יואב קיש: "הודיעה המשטרה למנהל שמבקש רישיון או מי שנדרש לגביו רישיון על פי פקודה זו כאמור בסעיף קטן (ד) לא העביר את כל המידע שהתבקש לפי תנאי הרישיון להעבירו ומשום כך אין באפשרותה לתת המלצה כאמור בסעיף קטן (ב) בעניינו, לא ייתן המנהל רישיון עד לאחר שיומצא למשטרה כל המידע והמשטרה העבירה את המלצתה כאמור בסעיף קטן (ב) או (ד).

יואב קיש: " מאה אחוז, זה בסדר.

יואב קיש: אפשר לכתוב את מה ששם שמנו בנושא לוחות הזמנים, ארבעה חודשים: "תקופת הזמן שבה המשטרה מחויבת לשלוח את התייחסותה תחל רק לאחר השלמת הגשת כל המסמכים כפי שהוגדרו בתנאי הרישיון".

יואב קיש: אז אתם מרוויחים שלא יגידו לכם, גם אם הוא לא מסר איזה מסמך - - -

הדס פטר: לא "תנאי הרישיון" אלא "הבקשה".

יואב קיש: מה זה "בקשה" ומה זה "תנאי הרישיון"?

יואב קיש: תסבירי לי.

יואב קיש: "בקשה" זה הטפסים שהוא מילא, ו"רישיון" זה מה שהוא מקבל לאחר מכן, ו"התנאים לרישיון" זה מה שאתם מפרסמים.

יואב קיש: אז בבקשה הוא צריך להביא את המסמכים, אבל המסמכים הם מה שפורסם בתנאי הרישיון ולא בבקשה.

יואב קיש: זה מה שאני אומר.

הדס פטר: בטופס הבקשה.

יואב קיש: לא.

יואב קיש: בתנאי הרישיון יש הגדרה מה המסמכים שצריכים להיות מצורפים לבקשה.

איילת לוי-נחום: לא, זה בדיוק הפער.

יואב קיש: הנה, אז עכשיו אנחנו מדברים על הבעיה.

יואב קיש: מה ההבדל?

אורטל בלילתי: אם אעשה הקבלה לרישוי עסקים, ההבדל הוא בין בקשה להוצאת הרישיון לבין תנאי המִפרט האחיד.

אורטל בלילתי: התנאים שאנחנו מדברים עליהם הם תנאי אבטחה ומיגון, הם תנאים כמו במִפרט האחיד, מה בעל עסק צריך שיהיה לו על מנת לקבל רישיון.

יואב קיש: אז לא, התשובה היא לא.

יואב קיש: טעות בידך.

יואב קיש: אני מחדד את זה לפרוטוקול ואני מבקש להבהיר את זה בהצעת החוק.

יואב קיש: התנאים לרישיון כוללים את כל הדרישות המוקדמות ממבקש הבקשה, כולל המסמכים שאתם דורשים ממנו, כולל הכול.

יואב קיש: לא תהיה דרישה בבקשה – אני אומר לכם בצורה הכי מפורשת – שלא תופיע בתנאי הרישיון.

יואב קיש: במידה ויש דבר כזה – היא לא לגיטימית ואני לא מוכן שהיא תהיה רלוונטית.

שרונה עבר הדני: אין כאן בעצם ויכוח.

יואב קיש: יש ויכוח, עובדה.

שרונה עבר הדני: אני חושבת שכל אחד מאתנו משתמש במונחים שונים אבל בסופו של דבר הכוונה זהה למדי.

שרונה עבר הדני: ברשותך, אני מנסה ליישר את העניין.

שרונה עבר הדני: תנאי רישיון מבחינתנו הם התנאים שנקבעו ברישיון והם התנאים המחייבים.

שרונה עבר הדני: אבל נשים הצידה את המונחים.

יואב קיש: כדי שאחר כך כשהוא יגיש את הבקשה הוא יידע מה הוא צריך לצרף לבקשה.

שרונה עבר הדני: מה הוא צריך להראות על כך שהוא עמד בדרישות: שיש לו גדר, שיש לו מאבטח.

שרונה עבר הדני: אלה תנאי אבטחה פיזיים.

שרונה עבר הדני: זה משהו שצריך להיות מפורסם וידוע מראש, כפי שזה קיים היום.

יואב קיש: גם התנאים שלהם, המסמכים שהם דורשים עם מתן הבקשה צריכים להיות מפורסמים.

שרונה עבר הדני: ברשותך, זה דבר אחד.

שרונה עבר הדני: רישיון לא ניתן למי שלא עומד בפועל בדרישות האלה.

שרונה עבר הדני: מי שמפר אותן הרי הוא מפר תנאי רישיון, שזה סעיף בהמשך.

שרונה עבר הדני: בנוסף לתנאי המיגון והאבטחה הפיזיים יש את הנושא הפרסונלי, של בדיקת האנשים שמאחורי העיסוק.

שרונה עבר הדני: לגבי בדיקת האנשים שמאחורי העיסוק, התנאי הוא שהם ייבדקו ושמשטרת ישראל לא תפסול אותם.

יואב קיש: הבנתי, תודה על ההבהרה.

יואב קיש: אני רוצה לעשות כאן סדר.

יואב קיש: הניסוח פה לא טוב.

יואב קיש: יש פה ערבוב בין שני הדברים האלה, והוא לא נכון.

יואב קיש: הרי אנחנו עוסקים פה רבות בהמלצת המשטרה ומה הדברים שצריכים לצורך המלצת המשטרה.

יואב קיש: יש תנאים, כפי שאמרנו, שצריך לעמוד בהם, והם תנאים לרישיון.

יואב קיש: אולי זה סעיף קטן (א).

יואב קיש: אז תשאירו את סעיף קטן (א) בנפרד.

שרונה עבר הדני: גם שם אנחנו צריכים את התגובה של המשטרה.

יואב קיש: ברור.

יואב קיש: אבל בהמשך אחרי סעיף קטן (א) אנחנו דנים בעצם באישור האנשים, האישור הסטטוטורי של התאגיד וכיוצא בזה.

יואב קיש: פה יש דרישה למסמכים ספציפיים, לא לתנאים אלא למסמכים שנדרשים בבקשה.

יואב קיש: אני התייחסתי אליהם כשאמרתי "תנאיי רישיון".

יואב קיש: מצדי תפרקו את זה ותעשה את זה: הראשון לתנאים לרישיון הוא הדרישות המבצעיות, והשני הוא אישור המלצת המשטרה.

יואב קיש: אישור המלצת המשטרה מתקבל לפי דרישות שגם הן צריכות להיות מפורסמות.

יואב קיש: את זה ביקשתי לחדד.

יואב קיש: תפרידו בין התנאים השונים, אבל דרישת המסמכים שלכם לטובת קבלת אישור ההמלצה, בין אם זה תאגיד מקומי או תאגיד זר, חייבים לפרסם אותה מראש.

יואב קיש: מי שהמציא לכם את כל המסמכים האלה – מפה מתחילים לספור ארבעה חודשים.

יואב קיש: מי שלא המציא את המסמכים – אתם פונים אליו.

יואב קיש: כל עוד הוא לא המציא הוא לא יקבל אישור.

יואב קיש: ברגע שהמציא את כל המסמכים – ואני אומר שוב: זה לא מידע שהמשטרה רוצה אלא מסמכים כפי שפורסמו לקבלת המלצת משטרה.

הדס פטר: נכון, אדוני, אבל מי שיפנה זה הרגולטור שידאג להמצאת המסמכים.

הדס פטר: המבקש פועל מול הרגולטור.

יואב קיש: בסדר.

יואב קיש: אז עכשיו הבהרנו את הדברים.

יואב קיש: היה חשוב לי – וזה כנראה קצת בגלל הבלבול, אבל לא בטוח שבמהות המצב היה שונה – שלא יהיה מצב שהמשטרה תבקש מסמך ממבקש בקשה בלי שזה פורסם לפני כן בצורה הכי ברורה באתר שלהם לידיעת הציבור, שיהיה ברור בדיוק, כפי שבתנאי הרישיון נכתב אילו מסמכים הוא צריך להמציא, ושלא פתאום יגידו לו: המצאת את כל המסמכים, אבל סליחה, אנחו רוצים גם את זה.

יואב קיש: עוד לא הגענו לזה.

חיים ילין: אני יודע, אבל זה נוגע גם לרישיון.

חיים ילין: בסדר, אשאל אחר כך.

יואב קיש: אני מבקש את זה, בגדול, לאורך כל הדרך.

איתי רוגל: אני מ"בזלת פארמה".

איתי רוגל: אני רוצה להעיר הערה, אני לא יודע אם לסעיף הזה או לא.

יואב קיש: זה חשוב.

יואב קיש: צריך לדעת שאתה מעיר לסעיף הנכון.

איתי רוגל: אגיד מה הבעיה.

איתי רוגל: נוסח החוק הזה לא מכיל בכלל הוראות מעבר לכל מי שיש לו היום רישיון בתוקף.

איילת לוי-נחום: זו נקודה טובה שנצטרך להתייחס אליה.

יואב קיש: נתייחס אליה בהוראות המעבר, בסוף.

איתי רוגל: אין בעיה, רק שיהיו הוראות מעבר.

יואב קיש: יהיו הוראות מעבר.

יואב קיש: אתה צודק.

יואב קיש: ההערה התקבלה.

יואב קיש: היא לא לדיון עכשיו, אבל היא נכונה.

יואב קיש: משרד הבריאות, מה אתם רוצים לומר?

שרונה עבר הדני: אנחנו חוזרים על העמדה שלנו שהייתה גם בדיון קודם, שאנחנו מתנגדים למתן סמכות למשטרת ישראל לבטל רישיונות שלנו.

שרונה עבר הדני: אנחנו מציינים שהמנגנון שמופיע כאן מסורבל בצורה לא סבירה ולא הגיונית.

יואב קיש: מה אתם מציעים?

שרונה עבר הדני: אנחנו סבורים שההחלטה צריכה להיות של המנהל.

שרונה עבר הדני: ככלל וברוב המקרים סביר להניח שאם המידע של משטרת ישראל כל כך משכנע וכל כך משמעותי אז המנהל גם יסכים איתם, אבל הם חוששים ממקרה שאולי מתישהו לא נסכים איתם.

שרונה עבר הדני: העמדה העקרונית שלנו היא שאנחנו מתנגדים לזה, אבל אם מלכתחילה האמירה היא שיש להם זכות וטו על החלטת המנהל אז השימוע בפני המנהל על החלטה של המנהל היא מיותרת לחלוטין.

שרונה עבר הדני: המנהל יעביר למשטרה את עמדתו, מה הוא חושב לגבי הביטול ומשטרת ישראל - - -

חיים ילין: אגיד משהו שאולי לא ימצא חן בעיני הרבה מאוד אנשים אבל אני חושב שעליי להגיד את זה.

חיים ילין: החוות סגורות.

חיים ילין: כל מי שעובד שם צריך להיות מוכר כמובן על ידי המשטרה.

חיים ילין: לא יכול להיות שבתוך חווה כזאת יהיו גורמים פליליים, כולנו מסכימים לזה.

חיים ילין: אנחנו יודעים שבכל חממה יכול פועל זר, יכול כל אדם להיכנס ולצאת, אין שום מניעה כאשר הוא מגדל עגבניות או מלפפונים.

חיים ילין: כאן זה קנאביס, זה משהו אחר לחלוטין.

חיים ילין: בבנקאות בייצור כרטיסי אשראי נמצאים שבעה אנשים שמייצרים אותם במדינת ישראל.

חיים ילין: שים לב לְמה שאני אומר לך, ובכוונה אני אומר את זה.

חיים ילין: עוברים על המצלמה: אם יש פרצוף שלא מוכר – החוזה מתבטל באופן אוטומטי.

חיים ילין: מה שאני מנסה להגיד פה, גם למשרד החקלאות וגם למשרד הבריאות, לכולם, צריך לפעול בחומרה רבה מאוד, שאם יש אדם שנכנס ללא אישור והמצלמות מאתרות אותו אז הרישיון מתבטל, בכלל ללא שיקול דעת.

חיים ילין: הרי מצד אחד אנחנו רוצים מאוד להיות ליברלים.

חיים ילין: מצד שני, צריך לשמור על זה.

יואב קיש: חברים, אנחנו מתחילים את המהות, של דרישת המשטרה לוודא שכאשר היא רוצה לבטל רישיון הרי הרישיון מתבטל, ועמדה של משרד הבריאות שאומרת:

יואב קיש: תסמכו שהמנהל לא הולך לשחק משחקים אתכם.

יואב קיש: אם תרצו לבטל אז כנראה שזה יהיה מוסמך, אבל בוודאי ובוודאי אל תעשו ממני צחוק, לעשות שימוע כאשר אחרי כן אתם מחליטים בעצמכם.

יואב קיש: בוודאי גם זה נשמע הגיוני.

יואב קיש: אני יכול להגיד שני דברים.

יואב קיש: אחד, אפשר ללכת אל מה שהצענו בתחילת הדרך, להגיד: שוק מקומי – נשאיר את זה כך; לגבי ייצוא – שם אולי המשטרה תהיה יותר משמעותית ואז ניתן למשטרה גם לעשות שימוע וגם להחליט על הביטול.

יואב קיש: זו אפשרות אחת.

יואב קיש: אני חושב שזה לא נכון, שזה מוטעה.

יואב קיש: אני רוצה להשאיר את הסמכות אצל המנהל, אבל לקבוע הליך, מה קורה אם יש אי-הסכמה עם המנהל.

קריאה: זה מה שמופיע פה.

יואב קיש: לא, לא מדויק, כי מדובר על שימוע פה ושימוע שם.

יואב קיש: זה לא אומר שהמשטרה תקבל את הכוח אצלה.

יואב קיש: המשמעות היא שאם המשטרה מתנגדת להחלטת המנהל אז זה צריך לעלות למשל להחלטת שר הבריאות, שהוא יקבע סופית, כלומר לתת איזו אינסטנציה, בקרה נוספת וזה יוצג.

יואב קיש: אני חושב שכמעט ולא נהיה בסיטואציות האלה.

יואב קיש: אני עדיין רוצה להשאיר את זה.

יואב קיש: אני מוכן ללכת לתסריט – אם תגידו לי שזה לא מסתדר בואו נפריד ולא נעשה רישיון אחד, ואז נלך לתסריט כפי שאמרתי קודם:

יואב קיש: נשאיר להם את השוק המקומי ונעשה שוק ייצוא בנפרד.

יואב קיש: מי שירצה ייצוא יצטרך לבוא.

יואב קיש: זה מנגנון לא טוב.

יואב קיש: אני מוכן ללכת לכיוון שישאיר את השימוע אצל המנהל.

יואב קיש: בשימוע אני מבקש שאם זה המנהל אז המשטרה חייבת להיות נוכחת, אחרת לא עשינו שום דבר.

יואב קיש: אם יש אי-הסכמה בין נציג המשטרה למנהל באותו שימוע, ההחלטה תועבר לשר הבריאות.

יואל הדר: יש לנו בעיה עם שר הבריאות כי הוא לא אמון על התחום הזה.

יואב קיש: לא משנה.

יואב קיש: אתה יכול לצאת מתוך הנחה ששר הבריאות - - -

חיים ילין: הוא מאזן אותי בהצעה שלי.

חיים ילין: אני חייב להגיד לך משהו: אני רוצה מאוד שהפרויקט הזה יצליח במדינת ישראל.

חיים ילין: מצד שני, אני דואג מאוד מזליגה כי כבר עברתי כמה חודשים טובים ושמעתי את המשטרה.

חיים ילין: אני אומר לך את הדברים כפי שהם.

חיים ילין: יש כמה דברים שאי אפשר להתפשר עליהם: אין ביקורים ואין חגיגות בפנים.

יואב קיש: מה הקשר?

יואב קיש: אבל אנחנו לא שם.

יואב קיש: הסכמתי אתך.

חיים ילין: הסכמת, אז צריך להוסיף את זה.

יואב קיש: אין מה להוסיף.

יואב קיש: זה ברור.

יואב קיש: המשטרה החליטה על ביטול.

יואב קיש: אני לא צריך לכתוב למה.

יואב קיש: אנחנו מדברים על מה קורה בביטול.

חיים ילין: זה בכלל לא שיקול דעת של אדם מסוים.

יובל לנדשפט: עד כה במאה אחוז מן המקרים הייתה הסכמה בכל השנים שאנחנו עובדים ביחד, למעט במקרה אחד, שמשטרת ישראל סירבה לחקלאי מסוים, ואחרי שעשינו לו שימוע – האדם היה קצין במגלן, שנתפס על שימוש בסמים בגיל 16 ומאז עשה הרבה, ואנחנו עשינו רולינג ונתנו לו.

יובל לנדשפט: כמעט תמיד אנחנו רואים עין בעין.

יואב קיש: אנחנו חייבים לסיים.

יואב קיש: אנחנו צריכים לפתוח את הדיון הבא שלנו.

יואב קיש: אני מבקש שתמשיכו ותנסו להגיע להסכמות ככל שניתן עד הישיבה ביום רביעי, בטח על הדברים שכבר דיברנו עליהם.

יואב קיש: לגבי המנגנון הזה, יכול להיות שנצטרך למצוא משהו מאזן בין שר הבריאות והשר לביטחון פנים.

יואב קיש: אלה מקרים נדירים וחריגים.

יואב קיש: ברוב המקרים תהיה הסכמה בין המנהל ובין המשטרה.

יואב קיש: במקרים שאין, אחרי שימוע משותף, כי יכול להיות שהשימוע המשותף גם ישפיע, נצטרך להעביר את ההחלטה או לשר הבריאות או לשר לביטחון פנים.

יואב קיש: זה יהיה שימוע משותף.

יואב קיש: אתם תהיו בשימוע ואתם צריכים להיות שותפים.

יואב קיש: אם עדיין יש אי-הסכמה אחרי כן נצטרך לחשוב מה לעשות.

תמר ליברטי: צריך לעשות אבחנה בין המעמד של המשטרה בנושא של החלטה פרסונלית, ששם המעמד שלה כגורם ממליץ, לבין המעמד שלה בקביעת תנאי האבטחה.

תמר ליברטי: לכן מהמקום הזה שבו מוסכם שלמשטרה יש זכות וטו בעניין תנאיי האבטחה והם חייבים להיות תנאי ברישיון, חייבים לתת למשטרה כלי להטיל וטו גם על המשך קיום הרישיון במקרה שהופרו תנאיי הרישיון.

תמר ליברטי: מכאן החשיבות לאפשר למשטרה, לתת כלי עצמאי בידיים שלה.

תמר ליברטי: אם משרד הבריאות מוכן שיהיה כתוב שהם יהיו חייבים לבטל את הרישיון על פי דרישת המשטרה בהיותה סוג של נותן אישור - - -

יואב קיש: רק במקרה שזה אי-שמירה על תנאי הרישיון.

תמר ליברטי: אבל בזה מדובר, זאת הסיטואציה.

יואב קיש: לפעמים אתם פוסלים בשל מידע מודיעיני.

תמר ליברטי: אבל לא על זה מדובר.

יואב קיש: נדון על זה ביום רביעי.

יואב קיש: תודה רבה.

יואב קיש: הישיבה נעולה.