הועדה המשותפת לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות ולוועדת הכלכלה לדיון בהלס"י בנושא בניית תוכנית אב לאומית בתחום הזקנה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 24, 2018-11-21 09:10

טלי פלוסקוב: בוקר טוב, רבותיי, בוקר טוב לכולם.

טלי פלוסקוב: היום 21 בנובמבר 2018, השעה 9:10 דקות.

טלי פלוסקוב: אני פותחת את ישיבת הוועדה המשותפת לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות וועדת הכלכלה לבניית תכנית אב לאומית בתחום הזקנה.

טלי פלוסקוב: הנושא שאנחנו נדבר היום זה שירותי הרווחה הניתנים לאזרחים הוותיקים: אתגרים ומענים.

טלי פלוסקוב: אבל לפני שאנחנו מתחילים לדון בנושא, אני כמובן מברכת גם את יועץ הוועדה, פרופ' בריק, גם מנהלת הוועדה, אתי שבתאי, צוות הוועדה, את גלית מבורך, מנהלת אגף אזרחים ותיקים במשרד הרווחה, שהיא תציג לנו פה מצגת בכל מה שקורה בנושא.

טלי פלוסקוב: לפני הכול אני רוצה להתייחס, אני רואה שיש פה הרבה אנשים שהנושא – בוקר טוב לארנה זמיר, בדיוק בזמן היא נכנסה.

טלי פלוסקוב: זה בדיוק מה שהתחלתי להגיד, ארנה, וטוב שהצטרפת, שאנחנו נקיים בהקדם האפשרי דיון בנושא של כניסת הרפורמה החדשה לתוקף.

טלי פלוסקוב: אני מקבלת אינספור פניות משני הצדדים, תחושה של לא ברור מה יהיה, הרבה קשישים החליטו לפתור בעיות כלכליות של הילדים שלהם על חשבונם ועל חשבון המדינה וזה דבר שקשה לנו להסכים עם זה.

טלי פלוסקוב: צריך לחשוב ביחד מה אנחנו עושים כך שבאמת חוק הסיעוד ובכלל המטרה שהצבנו לעצמנו לא - - -

קריאה: רפורמת הסיעוד, לא חוק.

טלי פלוסקוב: אנחנו נודיע לכם מתי יהיה הדיון, אנחנו נשתדל לעשות את זה כמובן כמה שיותר מהר, כי התחושה שלי היא שכל מי שרצינו לעזור לו יעברו בסוף לרווחה והרווחה אחר כך תטבע מכל הדברים האלה שלא טיפלנו בהם.

טלי פלוסקוב: הערה נוספת, יש לנו את הדיון הבא, שהיה מתוכנן בלי הנושא שעכשיו העליתי, וזה נושא הבריאות.

טלי פלוסקוב: משרד הבריאות ביקש פה באמת להיכנס לעומק והם ביקשו אפילו דיון של שלוש שעות.

טלי פלוסקוב: שלוש שעות, כנראה שלא יסתדר לנו, אבל שעתיים וחצי אנחנו כן ניתן להם.

טלי פלוסקוב: זה מה שתכננו ליום רביעי הבא, אז קחו בחשבון שהדיון יתחיל מוקדם, בשמונה וחצי, כי ב-11:00 אנחנו מתחילים את המליאה.

טלי פלוסקוב: אז כל מי שחושב לנכון להיות נוכח, אני מבינה שיציגו לנו הרבה דברים מעניינים מאוד.

טלי פלוסקוב: אני כבר עכשיו אומרת, ב-8:30 תהיו ערוכים, בכל אופן אנחנו בירושלים, כולל אני.

שרה אשר: זה סביב האשפוז הסיעודי?

טלי פלוסקוב: זה כל נושא הבריאות.

טלי פלוסקוב: מן הסתם בתוך נושא הבריאות יהיה גם הנושא של מוסדות.

יצחק בריק: מוסדות פחות.

טלי פלוסקוב: על מוסדות כעיקרון דיברנו, אבל אנחנו רוצים להתייחס לאורך כל ה – שוב פעם, אנחנו רואים בתקשורת קיצוצים ותעריפים וכל זה, בטח ובטח נדבר על זה.

טלי פלוסקוב: זה לידיעתכם.

טלי פלוסקוב: ועכשיו אנחנו עוברים שוב לנושא שלשמו התכנסנו, זה נושא הרווחה, שזה עוד פרק בתכנית האב.

טלי פלוסקוב: אני חייבת להגיד לכם, הייתי בספק אם אני אגיע לדיון הזה לפני שבוע, אבל מתברר שהגענו.

טלי פלוסקוב: אז עוד שבוע, וכמה שבועות עוד נרוויח?

טלי פלוסקוב: נרוויח כולנו כדי באמת להתכנס אל תוך סיום העבודה על התכנית, כי יש לנו הרבה עבודה שנוכל להמשיך אותה בלי דיונים, אבל הדיונים האלה הם מאוד חשובים לי, מצד אחד גם כי נציגי המשרדים נמצאים כאן, מצד אחר גם כי הנציגים של הקשישים נמצאים כאן, וזה מאוד מאוד חשוב שהדיונים האלה יהיו לא מנותקים מהמציאות ומהשטח.

טלי פלוסקוב: לכן חשוב לקיים את הדיונים האלה.

טלי פלוסקוב: אני מקווה מאוד שאנחנו גם נספיק כל מה שתכננו לעשות.

טלי פלוסקוב: זה סוג של הקדמה לדיון.

טלי פלוסקוב: כפי שאתם רואים, המצגת כבר על המסך ואנחנו ניתן עכשיו לגלית מבורך להציג לנו את המצגת של משרד העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים.

טלי פלוסקוב: שוב, כל מי שרוצה לדבר, אני מזכירה לכם, בבקשה להירשם אצל מנהלת הוועדה.

טלי פלוסקוב: אני כמובן אתן לכם.

טלי פלוסקוב: היעד הוא רבע ל-11:00, חייבים לסיים.

טלי פלוסקוב: גלית, כמובן אני רוצה לראות את כל המצגת, אבל כל מי שירצה אחר כך לדבר נעשה את זה בקצרה ומובן לכולם.

טלי פלוסקוב: אז בבקשה.

גלית מבורך: בוקר טוב.

גלית מבורך: תודה לחברת הכנסת טלי פלוסקוב שמאפשרת למשרד הרווחה להציג את עבודתנו ואת פנינו לאן.

גלית מבורך: האגף לאזרחים ותיקים במשרד העבודה והרווחה שינה את שמו, היינו עד לא מזמן שירות וכחלק מההחלטה של השר חיים כץ ומנכ"ל המשרד לשים את נושא הזקנה בתעדוף גבוה בעבודת המשרד כל תחום הזקנה הושם במרכז ואנחנו שודרגנו לאגף בכיר.

גלית מבורך: המגמה הזאת לאורך כל המצגת תבוא לידי ביטוי כי השינויים שאנחנו נוביל יהיו בתקציבים, משאבים, פיתוח שירותים, הון אנושי.

טלי פלוסקוב: גלית, סליחה שאני עוצרת אותך.

טלי פלוסקוב: לפני שאת ממשיכה אני רוצה לברך את חבר הכנסת מסעוד גנאים שנמצא איתנו כאן.

טלי פלוסקוב: איכשהו פספסתי, פשוט לא התרגלתי שיש לי חברי כנסת בדיונים.

מסעוד גנאים: לא, זה הדיון השני.

מסעוד גנאים: הייתי גם בדיון של - - -

טלי פלוסקוב: נכון.

מסעוד גנאים: מאחר שזו תכנית חשובה ומאחר שהיית גם אצלנו בסכנין ב - - -

טלי פלוסקוב: נכון.

מסעוד גנאים: אני מקווה שזו תצליח, וגם לקחת בחשבון משום שלפני הדיון אני התקשרתי לכמה אנשים בחברה הערבית שמתעסקים בנושא, אומרים שאנחנו צריכים להכין את עצמנו לתכנית, כי עדיין יש דברים שצריך להכין שם.

טלי פלוסקוב: אני גם הבטחתי שיהיה ביקור נוסף, לאור כל מה שמתרחש ויש שינויים מאז שהייתי ואני אשמח גם שתצטרף אליי לסיור.

מסעוד גנאים: בשמחה, בסדר גמור.

טלי פלוסקוב: תודה.

טלי פלוסקוב: גלית, אני שוב מתנצלת.

טלי פלוסקוב: בבקשה, תמשיכי.

גלית מבורך: אתה יכול להיות רגוע, בסכנין יש שירותים מאוד טובים בקהילה.

טלי פלוסקוב: יש שם מנהל באמת, באמת יש שם אנשים מאוד מקצועיים.

מסעוד גנאים: אני יודע.

גלית מבורך: העמותה והמחלקה עובדים - - -

מסעוד גנאים: אני יודע.

גלית מבורך: אז במסגרת החשיבה מחדש אנחנו גם חשבנו מחדש על החזון שלנו ובעצם החזון מתמקד בשלושה דברים, גם באיכות החיים של הזקן, גם פיתוח שירותים שהם מקצועיים, גם מיטיבים, גם מותאמים, שזו מילה חשובה.

גלית מבורך: זה לא רק לפתח שירותים, אנחנו עסוקים באיך אנחנו מתאימים את השירותים לצרכים של האנשים, כמובן עם דגש על כבוד האדם.

גלית מבורך: אנחנו רואים את הלקוחות כשותפים, הם חלק מהחשיבה המשותפת שלנו, אנחנו מקיימים ונקיים איתם דיאלוג וכמובן בבסיס העבודה שלנו זה מקצוע העבודה הסוציאלית.

גלית מבורך: אנחנו מחלקים את הלקוחות שלנו לשניים.

גלית מבורך: אנחנו מטפלים בכל אוכלוסיית האזרחים הוותיקים המוגדרים על פי חוק, 62 נשים, 67 גברים, על פני כל רצף התפקוד, אני אפרט בהמשך, ואוכלוסייה חדשה שאנחנו הולכים להיכנס אליה, בתקווה שנקבל אישור סופי מהאוצר בינואר הקרוב, זה כל התחום של בני משפחה מטפלים, כמיליון בני משפחה מטפלים שלה

גלית מבורך: בנתנו צריכים סיוע ופיתוח שירותים ייעודי.

גלית מבורך: אני ארחיב על זה בהמשך, אבל זו אוכלוסייה חדשה שהמשרד קבע מדיניות לתחום הזה.

טלי פלוסקוב: גלית, את ראית את ההמלצות שלנו לבני משפחה מטפלים?

גלית מבורך: כן.

טלי פלוסקוב: לקחתם משהו בחשבון?

גלית מבורך: כן.

גלית מבורך: אני ארחיב ואז תהיה אפשרות לכל השאלות.

גלית מבורך: אני אציג קצת נתונים סטטיסטיים.

גלית מבורך: בגרף הזה, אני אחר כך אפרט אותו יותר, אנחנו רואים עלייה מאוד משמעותית באוכלוסייה של המטופלים על ידי משרד העבודה והרווחה שבתחזיות שאנחנו עושים לשנים הבאות אנחנו רואים ומעריכים שתהיה קפיצה פי אחד וחצי.

גלית מבורך: בהמשך יש שקף שאני מדברת על המספר, אבל הנתון של קפיצה של אחד וחצי באוכלוסייה שאנחנו נטפל בה מחייבת אותנו בהיערכות מאוד ברורה להבנה מי האוכלוסייה, מה הצרכים שלה ואיך אנחנו נותנים לה את המענים.

גלית מבורך: אתם יכולים לראות פה עלייה משמעותית בתקציב.

גלית מבורך: הגרף העליון זה כלל התקציב, הגרף האדום זה השירותים בקהילה והגרף הכחול זה התקציב לשירותים במסגרות חוץ ביתיות.

טלי פלוסקוב: יש לכם על השולחן.

גלית מבורך: הגרף העליון מבטא את סך התקציב של משרד העבודה והרווחה בנושא הזקנה, שכולל בתוכו את הגרף האדום והגרף הכחול.

גלית מבורך: הגרף האדום זה הגרף שמבטא את העלייה בתקציב השירותים בקהילה, הגרף הכחול זה התקציב שהוא נשאר פחות או יותר אותו דבר במסגרות חוץ ביתיות.

גלית מבורך: זה מבטא את המדיניות שלנו.

גלית מבורך: בשלוש השנים האחרונות עשינו מהפך מתוך הבנה ש-97% מהאוכלוסייה גרים בקהילה ועיקר המשאבים שיש לנו, אנחנו צריכים לעשות תעדוף וקיבלנו החלטה של מהפך בתקצוב ומכך אנחנו יותר ויותר משקיעים בתקציב של הקהילה ורואים את זה בצורה בולטת בגרף.

גלית מבורך: בכלל ניתן לראות עלייה דרסטית ומשמעותית בתקציב משרד הרווחה בתחום הזקנה, זו עלייה מאוד מאוד משמעותית שמתורגמת לשירותים בשטח.

טלי פלוסקוב: רק הערה קטנה.

טלי פלוסקוב: זה מצוין שאנחנו משאירים את הקשישים בקהילה, אבל לא צריך להרוג את הנושא המוסדי, כי יש כאלה שעדיין צריכים להיות במוסדות.

גלית מבורך: לגמרי לא, בוודאי.

יצחק בריק: אבל זה רק לתשושים.

טלי פלוסקוב: כן, כי זה משרד הרווחה.

טלי פלוסקוב: קחו בחשבון שאנחנו מדברים על תשושים, כי אנחנו מדברים על המטופלים של - - -

גלית מבורך: עצמאים ותשושים, נכון.

גלית מבורך: אני אגיד אולי אמירה כללית.

גלית מבורך: בשנתיים האחרונות אנחנו לוקחים את כל התחומים תחת אחריותנו ומתחילים לחשוב עליהם מחדש.

גלית מבורך: עשינו את זה במרכזי היום, אנחנו עושים את זה עכשיו בבתי אבות, אנחנו עשינו את זה במועדונים.

גלית מבורך: כל תחום אנחנו נכנסים אליו לעומק - - -

טלי פלוסקוב: תוכלי להרחיב אחר כך בהמשך?

טלי פלוסקוב: כי חשוב לי לדעת מה בדיוק.

גלית מבורך: כן.

גלית מבורך: קצת מה הם הצרכים של הלקוחות שלנו כיום.

גלית מבורך: אנחנו רואים שהרוב, הקשיים שלהם נובעים מזקנה וממצב סיעודי.

גלית מבורך: אנחנו חושבים שתהיה השפעה עם יציאת חוק הסיעוד.

יצחק בריק: מה הכוונה מזקנה?

גלית מבורך: פניות שונות שקשורות לזקנה, שמתעוררות, יש לנו נזקקויות שונות שמגדירות אפשרות לפנות מעצם היותך אדם זקן וזה מצרכים חומריים, מקשיים עם המשפחה, מצורך בדיור, כל מיני דברים כאלה, וסיעוד.

גלית מבורך: אנחנו מגדירים את זה כ - - -

שמואל סמי קידר: זה לא תפקוד.

גלית מבורך: לא, יש לנו אפשרות שהם פשוט מסומנים אצלנו שהם פנו אלינו בגלל המעבר לגיל הזקנה.

גלית מבורך: אחוז פחות הוא כל הנושא של מחלות אקוטיות ומצב תפקודי רפואי וכמובן אנחנו רואים 7% בנושא עוני כשאנחנו חושבים שסביב האחוז הזה האחוז הזה יגדל משמעותית ככל שהשנים יעברו.

גלית מבורך: בעקבות המצב הכלכלי של זקנים והיעדר פנסיות אנחנו רואים שהמספר הזה יעלה ויגדל.

טלי פלוסקוב: איך רק 7%?

גלית מבורך: 7% שאנחנו נוגעים בהם.

טלי פלוסקוב: אלה ששייכים למשרד הרווחה?

גלית מבורך: כן.

טלי פלוסקוב: יכול להיות.

טלי פלוסקוב: כי אם אנחנו מדברים על 200,000 שמקבלים השלמת הכנסה, הם כבר נמצאים מתחת לקו העוני לפי ההגדרות שלנו.

גלית מבורך: אבל לא כולם רוצים להגיע אלינו.

טלי פלוסקוב: כן, זה נכון, לא כולם מגיעים לרווחה.

גלית מבורך: נכון.

גלית מבורך: אני אגיד את שלושת התפקידים המרכזיים שלנו, של המשרד, כי ידוע שאנחנו עובדים תחת חוק, תחת חוק הסעד וחוקים אחרים שמחייבים אותנו.

גלית מבורך: אנחנו קובעים את המדיניות בכל מה שקשור למתן שירותים ודרכי התערבות בקהילה, מעצמאי עד סיעודי, אנחנו מפתחים ומנגישים שירותים בהתאם למדיניות שאנחנו קובעים ואנחנו מפקחים עליהם.

גלית מבורך: זאת אומרת אנחנו גם קובעים את המדיניות, גם מתאימים את השירותים בשטח ובעיקר מפקחים שהשירותים ניתנים בהתאם להגדרות שלנו, לתקנות שלנו, לחוקים ולמדיניות שבחרנו.

גלית מבורך: היום אנחנו נוגעים במשרד הרווחה ב-400,000 אזרחים ותיקים על פני כל רצף התפקוד, מעצמאיים, תשושים, סיעודיים, במצבים שונים כאלה ואחרים, מתוכם למעלה מ-300 רשומים ויש להם תיקים, חלק מהמספר הזה כולל גם בני משפחה שמגיעים אלינו להתייעצות.

גלית מבורך: ה-400,000 האלה מקבלים סיוע באמצעות 265 רשויות מקומיות, בעצם המנגנונים שלנו ליישום המדיניות שלנו זה המחלקות לשירותים חברתיים בכל רשות מקומית.

גלית מבורך: בכל רשות מקומית יש לנו צוות של עובדים סוציאליים שמוגדרים כעובדים סוציאליים לתחום הזקנה.

גלית מבורך: לצערי עד היום המספר של העובדים הסוציאליים בתחום הזקנה היה מאוד מאוד נמוך, המעמסה על כל עובד סוציאלי שמטפל בזקנה היא בין 400 ל-500 איש.

גלית מבורך: זו מצוקה בלתי נסבלת שגם על זה אנחנו מנסים לתת פתרון.

גלית מבורך: אם תסתכלו על הרצף, ובהמשך אני גם אראה את השירותים שלנו, אתם תראו שאנחנו מכסים את כל אוכלוסיית הזקנים, על פני כל רצף התפקוד.

גלית מבורך: זה גרף מאוד מאוד חשוב כי הממשקים שיש לנו פה עם משרד הבריאות, עם בריאות הנפש, עם קופות החולים, עם ארגונים בתוך הקהילה, עם משרדי ממשלה שונים, הם קריטיים כדי שאנחנו נוכל לייצר מענה הוליסטי רשותי מתכלל של כל השירותים שנותנים מענה לכל האוכלוסייה הזאת.

גלית מבורך: אלה הם המענים שהיום קיימים.

גלית מבורך: יש לנו רשת מאוד מאוד גדולה של מועדונים חברתיים בזקנה פעילה, למעלה מ-700 מועדונים, לא כולם פתחו תיק במחלקת הרווחה.

גלית מבורך: אנחנו נוגעים בלמעלה מ-140,000 איש רק במועדונים האלה.

גלית מבורך: יש לנו קהילות תומכות פרוסות בכל הארץ שמבטיחות גם לחצן מצוקה, אב בית שבא לתת עזרה, פעילות חברתית.

יצחק בריק: את יכולה לצרף נתונים?

גלית מבורך: אני אגיד על כל דבר.

גלית מבורך: 250 קהילות תומכות, פתחנו לפני חודשיים עוד עשר, אז יהיו 260 קהילות תומכות.

גלית מבורך: 50,000 אנשים, חלקם מטופלי רווחה וחלקם לא, יכולים להגיע גם באופן פרטי מטופלים בקהילות התומכות.

גלית מבורך: יש לנו 167 מרכזי יום ברחבי הארץ, 17,500 אנשים מקבלים שירות, זה אנשים שהם גם נדחי חוק סיעוד ובעיקר זכאי חוק סיעוד.

גלית מבורך: יש לנו 30 מועדוני תעסוקה שנותנים תעסוקה יומית ל-1,000 אזרחים ותיקים שעל ידי כך מגדילים את ההכנסה שלהם.

גלית מבורך: יש לנו, עם ניצולי השואה, 330 מועדוני מופת ברחבי הארץ.

גלית מבורך: זה מספר חסר תקדים של מועדונים שפותחו בשלוש השנים האחרונות, מועדונים שמבטיחים ביטחון תזונתי, הם נותנים ארוחת בוקר, ארוחת צהריים, פעילות חברתית והסעות.

גלית מבורך: 330 מועדונים מלאים, רשויות מבקשות עוד ועוד מועדונים כאלה.

גלית מבורך: זו אחת מההצלחות המאוד גדולות של הפיתוחים שלנו.

גלית מבורך: יש לנו מגוון רחב מאוד של ניצולי שואה, אנחנו מיישמים שתי החלטות ממשלה והקצינו תקציבים מאוד מאוד גדולים.

גלית מבורך: אני עוברת במהירות, כי אין לנו זמן.

טלי פלוסקוב: לא, זה חשוב.

יצחק בריק: כמה אנשים יש במועדוני מופת?

גלית מבורך: בסביבות 9,000 אנשים.

טלי פלוסקוב: רק 9,000?

גלית מבורך: כן.

גלית מבורך: בכל מועדון אפשר להיות עד 35 אנשים.

גלית מבורך: אני ארחיב על ניצולי השואה.

גלית מבורך: לפני שנתיים קיבלנו 40 מיליון שקלים תוספת תקציבית, אנחנו פיתחנו 60 מועדוני מופת ייעודיים לניצולי שואה, 28 קהילות תומכות ייעודיות לניצולי שואה, חילקנו 11 מיליון שקל לצרכים מיוחדים לניצולי שואה, כולל טיפולי שיניים, ציוד ביתי, מכשירי שמיעה, מכשירי ראייה.

טלי פלוסקוב: דרך מי?

גלית מבורך: דרך המחלקות.

גלית מבורך: כל השירותים שאני נותנת הם באמצעות המחלקות לשירותים חברתיים.

גלית מבורך: המחלקות לשירותים חברתיים עושים התקשרויות עם עמותות שונות ברשות כדי שיפעילו את השירותים או מפעילים אותם בעצמם.

טלי פלוסקוב: לגבי טיפול שיניים, אתם בחרתם או שכולם?

טלי פלוסקוב: כי אני עדיין מקבלת פניות.

גלית מבורך: מי שפנה למחלקה עשו לו בדיקת נזקקות ותעדוף, כי התקציב הוא מוגבל, ראו שהוא זכאי והוא קיבל סיוע.

גלית מבורך: 11 מיליון שקל זה הרבה מאוד כסף שחולק בשנה האחרונה.

גלית מבורך: אנחנו גמרנו את הניצול התקציבי של ניצולי השואה, אנחנו לקראת שנת התקציב ב-120%.

טלי פלוסקוב: שאלה פרקטית אלייך, פונה אליי ניצול שואה שצריך טיפול שיניים, אני מפנה אותו למחלקת הרווחה ברשות והם חייבים לתת לו מענה?

גלית מבורך: כן, הם חייבים לבדוק - - -

טלי פלוסקוב: זאת אומרת יש להם כלים לתת לו מענה?

גלית מבורך: כן.

גלית מבורך: הם יכולים להגיד: בתעדוף שלנו, בסדרי העדיפויות שלנו, כרגע מגיע לך מעט או לא.

גלית מבורך: הם כן בודקים את זה במסגרת התקציב שלהם, בכל זאת לכל מחלקה יש תקציב מוגבל.

גלית מבורך: אנחנו נצטרך לחשוב מה נעשה בשנה הבאה כי נכנסת התכנית של משרד הבריאות שתיתן טיפול שיניים, אז היא תשפיע מהותית, אז יכול להיות שאת החלק הזה נצמצם.

גלית מבורך: אם משרד הבריאות נותן אין טעם שיהיה כפל.

טלי פלוסקוב: וגם לי וגם לא לאף אחד מניצולי השואה לא מעניין מאיזה כיס יוצא הכסף.

טלי פלוסקוב: אני רוצה לדעת שלא יהיה מצב שהוא מגיע למחלקת הרווחה ובגלל תעדוף כזה או אחר אומרים לו: לא, עכשיו אין לנו או שאנחנו מעדיפים לתת למישהו אחר.

טלי פלוסקוב: איך אני יכולה פה לנעול את הנושא הזה?

טלי פלוסקוב: לניצול שואה המדינה דואגת, נקודה.

גלית מבורך: עד היום אנחנו נתנו לרוב הפניות.

ישראלה שוורצמן: אבל חלקית, לא הכול.

גלית מבורך: נכון.

גלית מבורך: אין לנו יכולת, אם אנשים מביאים קבלות על 7,000, 6,000, 10,000 שקל, אין לנו יכולת לתת 10,000 שקל לאדם אחד, אנחנו נגמור את כל התקציב.

טלי פלוסקוב: גלית, דוגמה לפנייה שהייתה אצלי.

טלי פלוסקוב: ניצול שואה פנה אלינו, שלחו אותו לקופת חולים ושם עשו בדיקה שעלות טיפול השיניים 13,000 שקל.

טלי פלוסקוב: הוא הלך לקופת חולים אחרת ושם נתנו לו הצעה הרבה יותר זולה, אמרו 6,000 שקל, אבל מחלקת הרווחה אמרו שהם לא עובדים עם קופת החולים השנייה, שהיא יותר זולה, לכן הוא הולך לראשונה.

טלי פלוסקוב: איפה ההיגיון?

טלי פלוסקוב: איך אתם בוחרים למי נותנים שירות?

גלית מבורך: לא ברור לי למה הם בחרו לא לפעול מול קופת החולים, הם עובדים מול - - -

טלי פלוסקוב: הם פשוט אמרו שהם לא עובדים עם קופת החולים הזאת.

גלית מבורך: המחלקות עובדות עם קבלות, לא עם קופות, אין התקשרות עם קופת חולים.

טלי פלוסקוב: קבלה של כל קופה?

גלית מבורך: קבלה של טיפול שיניים, שהוא שילם.

טלי פלוסקוב: זה לא חשוב לאן הוא הולך, למכבי או לכללית או לכל זה?

טלי פלוסקוב: אני יכולה להסתמך על מה שאת אומרת עכשיו?

טלי פלוסקוב: כי אני הולכת להחזיר - - -

גלית מבורך: אני מוכנה לבדוק נקודתית.

טלי פלוסקוב: אני אתן לך את המקרה יותר לעומק, בסדר.

טלי פלוסקוב: כי פשוט חבל על הכסף שלנו, אם את אותו טיפול נותנים במחיר יותר זול אנחנו צריכים ללכת - - -

גלית מבורך: אין בעיה, תעבירו לי את המקרה, אני אבדוק אישית.

טלי פלוסקוב: אנחנו נעביר, בסדר.

גלית מבורך: היה לנו עד עכשיו ברחבי הארץ, ב-86 רשויות הקמנו יחידות של עובדים סוציאליים שהמומחיות שלהם זה טיפול בהתעללות, מניעת התעללות והזנחה.

גלית מבורך: המשרד הרחיב לפני כחודש ב-50 יחידות נוספות ברחבי הארץ - - -

יצחק בריק: סך הכול כמה יש?

גלית מבורך: 80 ועוד 50 זה 130.

גלית מבורך: 130, שזה גם השקעה תקציבית מאוד גדולה, למעלה מחמישה מיליון שקלים להרחבת היחידות האלה, כי אנחנו רואים את זה כאחד מהאתגרים המרכזיים שלנו.

גלית מבורך: יש לנו פיילוטים שאנחנו נותנים מענה למרותקי בית, פיילוט שאנחנו עושים עם אש"ל וביטוח לאומי.

גלית מבורך: אנחנו שולחים לחלק ממרותקי הבית פיזיותרפיסט או פעילות כזו או אחרת שמגיעה אליו הביתה ועושים איתו פעילות בתוך הבית.

גלית מבורך: בשנה האחרונה אנחנו פיתחנו מענה ייחודי שאנחנו קוראים לו רווחה מרחוק.

גלית מבורך: אתם תראו בהמשך, אחד מהעקרונות המרכזיים שלנו בפיתוח שירותים זה הכנסת טכנולוגיה לשירות רווחתי.

גלית מבורך: כל השירותים הבאים שאנחנו נפתח במשרד יהיו מלווים בתמיכה טכנולוגית, אין מצב ששירות יהיה ללא איזה שהוא חיבור לאפליקציה או טכנולוגיה כזו או אחרת.

גלית מבורך: אנחנו פיתחנו בפיילוט בשישה יישובים, מתוך ההבנה שבמרכזי היום העלות היא יקרה לאזרח הוותיק, או הוא צריך להמיר שעות סיעוד ונושא הבדידות מטריד אותנו, חשבנו איך ניתן להתמודד עם זה ובעצם על ידי מערכת טכנולוגית מיוחדת אנחנו מחברים את מרכז היום לבית של האזרח הוותיק והאזרח הוותיק יכול לראות את הפעילות של מרכז היום, מרכז היום רואה אותו, הם מדברים אחד עם השני.

גלית מבורך: הוא מרוויח עוד יום במרכז היום בלי לשלם, עלות מלאה על חשבון המשרד, ואחר הצהריים אנחנו מנגישים לו מארבע עד שש תכנים של כל מיני נושאים באמצעות הטלוויזיה.

גלית מבורך: זו מערכת משוכללת שהוא גם יכול לקבל ווטסאפים של המשפחה, תזכורת לקחת תרופות, לדבר עם הילדים שלו בחוץ לארץ.

טלי פלוסקוב: דרך הטלוויזיה, אני מניחה.

טלי פלוסקוב: אתם דואגים שבבית - - -

גלית מבורך: דרך הטלוויזיה.

גלית מבורך: אנחנו מתקינים ממיר מיוחד.

גלית מבורך: זו תכנית מאוד יקרה.

גלית מבורך: בהתחלה מרכזי היום חששו כי הם פחדו שזה יוריד להם את מספר המשתתפים, אבל הפלא ופלא - - -

שמואל סמי קידר: משתפים פעולה?

גלית מבורך: מאוד משתפים פעולה, מאוד אוהבים את זה.

גלית מבורך: הפלא ופלא, יש עלייה בפניות למרכזי היום כי האזרחים הוותיקים רואים מה הם מפסידים בימים האחרים ורוצים להגיע.

גלית מבורך: בשנה הבאה, בסיומו של מכרז, אנחנו מתכוונים להרחיב את זה לכל מרכזי היום ואנחנו מקווים להגיע - - -

טלי פלוסקוב: בכמה מקומות זה?

גלית מבורך: היום זה בשישה יישובים.

גלית מבורך: התחלנו את זה בפיילוט.

גלית מבורך: בשנה הבאה, בסיום המכרז, שנמצא בשלביו האחרונים, אנחנו הולכים לרשת את כל הארץ במרכזי היום, ובעוד תכנית נוספת.

גלית מבורך: אנחנו נרצה להגיע בשנתיים הקרובות ל-5,000 אנשים שיהיו מחוברים לתכנית הזאת.

שמואל סמי קידר: זה מוקלט.

שמואל סמי קידר: כל הארץ?

גלית מבורך: הכול עם קבלות.

טלי פלוסקוב: מה שאנחנו אומרים כאן, אני רוצה להזכיר לכם שאחת מההמלצות של הדוח שלנו זה גם להגדיל ולעודד את הקמת מרכזי היום לקשיש.

טלי פלוסקוב: אז פה בעצם את נוגעת במשהו שדיברנו ואני רוצה לשאול, האם אתם מתכננים השקעה נוספת או השתתפות של המשרד בהקמת מרכזי יום חדשים?

טלי פלוסקוב: וכמה?

גלית מבורך: מי שמקים מרכזי יום זה ביטוח לאומי, זה לא אנחנו, אנחנו עובדים איתו ביחד.

גלית מבורך: יש החלטה שכרגע הפיתוחים העיקריים במרכזי היום יהיו בנושא תשושי הנפש, לא בעצמאים ותשושים, כי אנחנו רואים שהצורך האמיתי בשטח הוא לתשושי נפש.

גלית מבורך: יש למעלה מ-120% תפוסה בתשושי הנפש במרכזי היום, אז הפיתוח הוא שם.

גלית מבורך: ביטוח לאומי נותן את דעתו, הוא יוצא בקול קורא בנושא ואנחנו שותפים איתו.

גלית מבורך: ביטוח לאומי הוא זה שמקים את מרכזי היום.

טלי פלוסקוב: את מסכימה איתי שאנחנו לא יכולים להגיע למצב שאף מרכז יום אחד ייסגר, מסיבה כזו או אחרת.

גלית מבורך: הוא לא ייסגר.

טלי פלוסקוב: ביקרתי בשני מרכזי יום, אני כרגע לא אגיד את שמם, דיברתי עם הקשישים והם אמרו שהם שמעו על הסכנה לסגירה כי יש החלטה להגדלת מספר מטרים מרובעים פר קשיש ואז זה מקטין באופן דרסטי את מספר הקשישים שיהיו שם ובגלל זה מרכז היום, אומרים שהוא לא יחזיק מעמד.

טלי פלוסקוב: מי שמנהל את המקום הזה אומר שאם לא יפתרו את הבעיה הם לא יוכלו להמשיך לעבוד.

טלי פלוסקוב: נאמר שם משפט שאני בחיים לא אשכח.

טלי פלוסקוב: דיברתי עם אחד האנשים, לפי דעתי הוא היה בן 97, הוא דיבר על המטרים, אני כתבתי לך מכתב בנושא, זה היה אחרי ששמעתי את הבן אדם הזה, הוא אומר לי: לא מספיק שיספרו לי מטרים בקבר שלי, לבית העלמין, אבל כל עוד אני חי אני רוצה להיות בסביבה עם החברים שלי ואם בשולחן שלי יישבו שני אנשים במקום שישה שאני רגיל אליהם אני פשוט אפסיק לבוא לכאן כי זה לא מעניין.

טלי פלוסקוב: סתם, עוד פעם, אני מצטטת את הבן אדם הזה.

טלי פלוסקוב: אז אחת, אני מבינה את ההיגיון מאחורי ההחלטה, כי ברור לנו שאנחנו לא יכולים להפוך את מרכזי היום לקשיש למשהו צפוף וכן הלאה, אבל היות שהמקום היה רגיל למספר מקומות מסוים אולי כדאי לחשוב על משהו הדרגתי, שלא נפיל את ההחלטה בבת אחת, אלא נחשוב - - -

גלית מבורך: אני לא רוצה להיכנס לזה כאן, אבל אותו מרכז יום קיבל - - -

טלי פלוסקוב: את יודעת על מה אני מדברת?

גלית מבורך: בוודאי.

גלית מבורך: הוא קיבל לעשות את הדברים בהדרגה.

דורון רז: זה לא נכון.

דורון רז: אני מוחה.

טלי פלוסקוב: לא נפתח פה דיון על משהו ספציפי, אנחנו נדבר עם גלית אחרי זה.

טלי פלוסקוב: היה לי חשוב לשמוע ולהבין ולהביע את עמדתי שאנחנו חייבים איכשהו לחשוב איך אנחנו לא פוגעים בקשישים שנמצאים שם.

גלית מבורך: אני רק אגיד ואני לא אכנס לזה, הנושא נידון גם בבג"צ וגם בוועדה בכנסת - - -

דורון רז: הוא לא נידון בבג"צ.

דורון רז: ממש לא נידון בבג"צ.

טלי פלוסקוב: דורון, אם תרצה להגיב אני אתן לך.

גלית מבורך: אני רוצה לדבר על תכנית חדשה שהשר שלנו מוביל לצמצום הבדידות, קוראים לה 'יחד'.

גלית מבורך: תכנית שזקנים, עכשיו הורדנו את הגיל, מעל גיל 80, מקבלים שלוש פעמים בשבוע ביקורים על ידי אזרח ותיק צעיר שמקבל שכר.

גלית מבורך: אנחנו משלבים פה - - -

טלי פלוסקוב: זה מה שהשר דיבר לפני - - -

גלית מבורך: כן.

טלי פלוסקוב: זה כבר התחיל לעבוד?

גלית מבורך: זה קיים בתשע רשויות כבר, הגענו ל-400 זקנים בחצי שנה.

גלית מבורך: גם הורדנו את הגיל, שינינו את הצעת המחליטים מ-86 ל-80.

גלית מבורך: בעצם אזרחים ותיקים צעירים מקבלים הזדמנות לפרנסה נוספת, כי הם מקבלים שכר על הביקורים, הם מגיעים לאזרחים ותיקים בודדים שחיים לבד בבתים שלהם ומבקרים אותם שלוש פעמים בשבוע לפעילות חברתית.

טלי פלוסקוב: הם הופכים להיות עובדים של מי?

גלית מבורך: של עמותה שלנו שמפעילה את זה.

טלי פלוסקוב: איזה עמותה?

גלית מבורך: חברת המשקם.

טלי פלוסקוב: ובאיזה ערים?

טלי פלוסקוב: את אומרת, שש רשויות?

גלית מבורך: יש היום במרכז ובצפון, קרית מוצקין, ראשון לציון, נצרת, נדמה לי שנכנסו, נהריה, רמת גן.

קריאה: בצפון זה עובד יפה.

טלי פלוסקוב: מתי אתם יוצאים גם לדרום?

גלית מבורך: אנחנו לאט לאט גדלים, זה פיילוט שאנחנו רוצים להצליח בו, כל פעם פותחים בעוד ועוד רשויות.

טלי פלוסקוב: אז לכמה קשישים הגעתם?

גלית מבורך: 400, ויש לנו בתכנית הזאת אפשרות נוספת לביקורים וירטואליים.

גלית מבורך: אנחנו מציעים, מי שלא רוצה שיבוא אליו אדם לבית, יש כאלה שלא רוצים שיגיעו אליהם הביתה, אנחנו מאפשרים להם להיות מחוברים באותה מערכת שהצגתי במרכזי היום לקבל ביקור וירטואלי במשך חצי שעה.

גלית מבורך: אדם יושב במוקד שהקמנו, מתחבר לבית של האזרח הוותיק ובעצם עושה איתו פעילות מובנית.

גלית מבורך: זה לא שהוא מדבר ככה סתם ומעביר את חצי השעה, זו פעילות מובנית, האנשים שמעבירים אותה עוברים הכשרה מסודרת, יודעים איך למלא את הזמן שיהיה משמעותי ובעל תוכן.

טלי פלוסקוב: גלית, אני רוצה לעצור אותך, לאור כל מה שקרה לאחרונה בדרום, ואנחנו הלוא יודעים איפה אנחנו נמצאים, מתי אתם מתכוונים להיכנס לדרום?

טלי פלוסקוב: אני רואה שם אזרחים ותיקים, הם שם במצב הכי קשה.

גלית מבורך: ברגע שהמכרז של מרכזי היום יושלם, 5,000 האנשים, הם יהיו בכל הארץ.

גלית מבורך: זה אמור להיות מ - - -

טלי פלוסקוב: עוד פעם, זה דרך מרכזי היום?

גלית מבורך: אנחנו עושים את זה בכמה אופנים, יש לנו דרך מרכזי יום, יש לנו דרך מוקדים שהקמנו ואנחנו חושבים לשקול אפשרות דרך קהילה תומכת.

גלית מבורך: זאת אומרת אנחנו מנסים להדביק את הפלטפורמה הזאת לשלושה סוגים של שירותים שלנו.

שמואל סמי קידר: זה יהיה אזורי או ארצי?

גלית מבורך: ארצי.

גלית מבורך: מרכזי היום, זה יהיה בכל הארץ.

גלית מבורך: כמו הפיילוט שקיים עכשיו רק בשש רשויות, זה יורחב לכל הארץ בהדרגה, והמוקדים שיש לנו בתכנית 'יחד', הם גם יורחבו בהתאם לגדילה של האוכלוסייה בתכנית.

טלי פלוסקוב: ברשותך, מה שאני רוצה לעשות, ואני מבקשת ממנהלת הוועדה להוציא פנייה בשם הוועדה לשר הרווחה חיים כץ ולבקש ממנו להרחיב את הפיילוט.

טלי פלוסקוב: לא לחכות לכל הדברים שאמרת - - -

גלית מבורך: את הפיילוט של 'יחד'?

טלי פלוסקוב: להרחיב אותו לדרום.

טלי פלוסקוב: אני עוד פעם חוזרת ואומרת, הדרום זה המקום הרגיש של המדינה שלנו, נכון להיום, ואפשר לעשות את זה, להרחיב את הפיילוט אפשר בהחלטה מיידית.

טלי פלוסקוב: אז אנחנו נבקש בשם הוועדה, רק שתהיי מעודכנת, ואני אבקש לתת מענה עוד לפני סיום המכרז.

טלי פלוסקוב: אני יודעת כמה זמן זה לוקח, כבר ראינו.

שמואל סמי קידר: ברשותך, שאלה קטנה, לגבי המכרז.

שמואל סמי קידר: המכרז הוא אזורי?

שמואל סמי קידר: זאת אומרת מי שבאזור יכול לצאת לאזור, לא יכול - - -

גלית מבורך: על מה אתה שואל?

שמואל סמי קידר: מה שאמרת כרגע.

גלית מבורך: אני אחדד שוב.

גלית מבורך: יש לנו רווחה מרחוק באמצעות מרכזי היום, זה אחת, ויש לנו רווחה מרחוק באמצעות מוקדים.

טלי פלוסקוב: לא, אתה לא מדבר על רווחה מרחוק, אנחנו מדברים על ביקורים.

טלי פלוסקוב: אתה מדבר על ביקורים?

גלית מבורך: ביקורים, את מדברת על תכנית 'יחד'.

טלי פלוסקוב: אני מדברת על 'יחד', בדיוק.

גלית מבורך: אין בעיה, לדעתי השר ייענה לזה ברצון.

יפעת סולל: אפשר שאלה על 'יחד', ספציפית על פרויקט 'יחד'.

יפעת סולל: אני אשמח לדעת כמה אזרחים ותיקים עובדים בזה כבר, אמורים להיות מועסקים בזה.

טלי פלוסקוב: את מדברת על צעירים.

יפעת סולל: האזרחים הוותיקים הצעירים וכמה הם מקבלים.

גלית מבורך: היום מועסקים, נדמה לי בסביבות 40, אם אני זוכרת את המספר במדויק.

גלית מבורך: ההרחבה תהיה בהתאם לאזרחים הוותיקים שירצו להצטרף.

טלי פלוסקוב: ביקוש יהיה, זה בטוח.

גלית מבורך: כל אחד בוחר את מספר הביקורים.

גלית מבורך: האזרח הוותיק שעושה את הביקורים יכול להחליט כמה אזרחים ותיקים הוא מבקר בהתאם להכנסה שלו.

גלית מבורך: יש גבול מסוים שהוא יכול לקבל הכנסה ושהפנסיה שלו לא תיפגע.

גלית מבורך: יש כל מיני - - -

יפעת סולל: כמה משלמים להם?

יפעת סולל: זה הולך לפי שעות בטח.

גלית מבורך: אנחנו נצמדנו ל - - -

טלי פלוסקוב: איזה שאלה, 60 שקל בשעה.

טלי פלוסקוב: בטח שכר מינימום.

גלית מבורך: לא, דווקא החברה משלמת טיפה יותר משכר המינימום.

גלית מבורך: אנחנו נצמדנו לשעת סיעוד.

גלית מבורך: כמובן שיש לנו בתי אבות, 125 בתי אבות שמטפלים ב-7,000 אזרחים ותיקים עצמאיים ותשושים.

טלי פלוסקוב: פה אני רוצה לשאול, בדיונים הקודמים גם שאלנו לגבי בתי אבות ואני זוכרת את ההתייחסות שלך, גלית.

טלי פלוסקוב: אני רוצה להבהיר, כדי להבין אותה עד הסוף.

טלי פלוסקוב: נכון לעכשיו אנחנו מדברים, בהבשלה מלאה, על ביטול השתתפות של הילדים במימון של ה – מה קורה עם המוסדות שלכם, של הרווחה?

גלית מבורך: האוצר הבטיחו לי שזה יקרה גם אצלנו.

גלית מבורך: עד שאני לא אראה את זה אני לא – אנחנו על זה.

גלית מבורך: האוצר חייבים לעמוד בהבטחה, הם הבטיחו שאנחנו דומים לסיעודיים.

טלי פלוסקוב: זאת אומרת תלכו ביחד עם כל השליש, שליש, שליש, מה שמתוכנן שם?

גלית מבורך: כן.

טלי פלוסקוב: ואת יושבת בוועדה, את יודעת פחות או יותר לוח זמנים?

גלית מבורך: לא, אבל במסגרת הדיונים שלנו עם האוצר לשנה הבאה זה חלק מה - - -

טלי פלוסקוב: זה אני יודעת.

טלי פלוסקוב: בדיון גם אמרו, אגב, מי שלא היה בדיון אני אזכיר לכם, דיברו על כך שיעשו אחד חלקי 12 ואז יפרסו את זה במהלך כל השנה.

גלית מבורך: נכון.

גלית מבורך: הפטור של השתתפות ילדים בבתי אבות, אנחנו מעריכים שבבתי אבות שלנו זה מגיע ל-12 מיליון.

טלי פלוסקוב: זה הכול?

גלית מבורך: כן.

טלי פלוסקוב: אפשר לעמוד בזה.

גלית מבורך: בהחלט.

גלית מבורך: זו ההערכה שלנו.

גלית מבורך: אנחנו לקראת סיום כתיבת התקנות לחוק הדיור המוגן.

גלית מבורך: המשרד קיבל עליו את חוק הדיור המוגן עליו ואני מקווה שבשנה הבאה, אם הכנסת לא תיפול ויהיה לנו אישור סופי של התקנות, נתחיל לפקח על 92 דיורים מוגנים ברחבי הארץ.

טלי פלוסקוב: מתי את רוצה שזה יקרה?

גלית מבורך: התקנות שלנו, תקנה אחת אמורה להגיע לאישור הכנסת ממש בקרוב, נשארה לנו עוד תקנה אחת אחרונה ואנחנו רוצים בשנה הבאה כבר להתחיל.

טלי פלוסקוב: אז תזדרזו.

טלי פלוסקוב: אתמול שמעתי שהבחירות יהיו איפה שהוא בין מרץ עד נובמבר.

גלית מבורך: אז אנחנו נזדרז.

טלי פלוסקוב: צריך להיערך.

גלית מבורך: יש 15,000 אנשים שנמצאים בדיורים המוגנים ואנחנו נפקח עליהם.

טלי פלוסקוב: מי מפקח היום?

גלית מבורך: אף אחד.

גלית מבורך: החוק חוקק ב-2012, מ-2012 אנחנו עובדים על התקנות.

גלית מבורך: נשארה לנו תקנה אחרונה, תקנה של איתנות כלכלית, היו כל מיני שינויים ודיונים בכנסת ואני מקווה שנגיע לידי פתרון.

גלית מבורך: אני אגיד רק במשפט, כי אני לא אכנס, אנחנו הולכים לפתח בכל מחלקה במסגרת התקציב החדש סל לשירותים לצמצום בדידות.

גלית מבורך: אנחנו ננסה להבין מה הצורך של רשות כדי לתת לאזרחים שלה מענה לבדידות, מה הם השירותים שהם צריכים, הם ירכיבו את הסל הזה ואנחנו נפתח אותו.

שמואל סמי קידר: זה חשוב מאוד, כי חוק הסיעוד פה יוביל ליותר ויותר מבודדים.

שמואל סמי קידר: זה מאוד חשוב.

טלי פלוסקוב: כן.

טלי פלוסקוב: יש שני דברים לגבי הבדידות.

טלי פלוסקוב: אחת, דיברת על מספר המבוגרים שהם תחת האחריות שלכם, שנפתחו תיקים על שמם, אבל יש כאלה שלא ויש כאלה שלא יבואו מהחלטה שלהם, לא רוצה להיות רשום ברווחה.

טלי פלוסקוב: אני רוצה להפנות את תשומת ליבכם, שגם אם לא באים אליכם אתם לא יכולים להשאיר אותם לבד.

טלי פלוסקוב: זאת אומרת איכשהו צריך לתת מענה גם לאנשים האלה.

גלית מבורך: אני רוצה להגיד כמה דברים.

גלית מבורך: תכנית 'יחד' היא תכנית שבאופן יזום המשרד מאתר אזרחים ותיקים.

גלית מבורך: אנחנו מקבלים רשימות מביטוח לאומי ובאופן יזום אנחנו מגיעים ל - - -

טלי פלוסקוב: יופי, אז אתם מגיעים גם לאלה שלא מגיעים אליכם?

גלית מבורך: בוודאי.

גלית מבורך: ואני גם רוצה להגיד משהו ואני אגיד את זה כשאני אכנס למחלקות, אחד מהאתגרים של המחלקה בשנים הבאות ברשויות המקומיות זה לשנות את המיתוג שלהם.

גלית מבורך: כולם אומרים: אנחנו לא רוצים להגיע לרווחה, בסופו של דבר כולם מגיעים אלינו, בדרך זו או אחרת.

גלית מבורך: אפשר להגיד לא רוצים, כן רוצים, משרדים אחרים, בסופו של דבר אם יש מישהו ברשות המקומית שיכול להפעיל לטובת האזרחים הוותיקים זה המחלקות לשירותים חברתיים.

גלית מבורך: הם צריכים לשנות את המיתוג שלהם.

גלית מבורך: כבר היום, הראיתי לכם, אנחנו מטפלים ב-400,000 אנשים, 100,000 לא רשומים אצלנו, אין להם תיק.

טלי פלוסקוב: יפה.

גלית מבורך: הרבה ניצולי שואה, אין להם תיק אצלנו.

גלית מבורך: 'יחד' לא פותחים תיק אצלנו.

גלית מבורך: אני חושבת שהגיע הזמן, אני אשמח שהוועדה תעזור לנו בזה, לנסות לשנות את התיוג שיש על המחלקות לשירותים חברתיים.

גלית מבורך: העובדים הסוציאליים, אני מודה להם, הם עושים עבודת קודש, בכלל ובתחום הזקנה בפרט, היום הם מפגינים בכל המקומות וצריך לתת להם הרבה כבוד.

טלי פלוסקוב: ואנחנו מחזקים אותם במאבק.

גלית מבורך: ואני מאוד מאוד מחזקת אותם.

גלית מבורך: עוד תכנית שאני אכנס אליה היא ''קהילה לדורות', גם פיילוט שנמצא בשש רשויות, פיילוט חדש שלוקח את הגישה הקהילתית וחושב קהילה רואה אזרחים ותיקים, אזרחים ותיקים רואים קהילה.

גלית מבורך: אנחנו עובדים על הכוחות של האזרחים הוותיקים, הם לא רק יקבלו מהשירותים הרבים שהצגנו, אלא אנחנו ניעזר בכוחות שלהם למען הקהילה, אם בהקמת קבוצות, אם בהתנדבות.

טלי פלוסקוב: אמרנו שהם נכס, לא?

גלית מבורך: הם נכס לגמרי ואנחנו נעזרים.

טלי פלוסקוב: באיזה רשויות זה כבר קיים?

גלית מבורך: בעמק יזרעאל, שדות נגב בדרום, ירושלים.

ליאת סיקרון ואזן: פרדס חנה, ירושלים, נגב, חדרה.

טלי פלוסקוב: אם אפשר להעביר לנו, שאנחנו נדע באיזה רשויות.

גלית מבורך: אני אעביר לך באיזה רשויות.

טלי פלוסקוב: אני אגיד לך למה אני עושה את זה, גלית.

טלי פלוסקוב: גם כי אנחנו רוצים לדעת וגם כי אני רוצה, כשאני נמצאת ואני מסתובבת בהרבה מקומות בארץ, גם מה שנקרא להנגיש את המידע הזה לאנשים שחיים שם.

טלי פלוסקוב: אם את אומרת שבחדרה יש פרויקט כזה, אז מי שגר בחדרה צריך לדעת על זה.

טלי פלוסקוב: אז אני אבקש לקבל את המידע הזה.

גלית מבורך: בקצרה אנחנו מדברים בתכנית הזאת על אזרחים ותיקים למען הקהילה והקהילה למען אזרחים ותיקים, במקומות של זקנה פעילה וגם קשיים בתפקוד.

גלית מבורך: פיילוט שאנחנו עושים בשיתוף עם קרן הורביץ.

גלית מבורך: קרן הורביץ נכנסה מתוך אמונה בתכנית הזאת ונותנת את החלק שלה יחד עם אש"ל.

גלית מבורך: עבודה מאוד מאוד יפה שנעשית באזורים האלה.

גלית מבורך: כמו שאמרתי, בתקווה שהאוצר יאשר לנו סופית, אנחנו בשנה הבאה נפתח ב-30 רשויות יחידות לטיפול בבני משפחה מטפלים ובשנת 2020 נרחיב לעוד 30 רשויות.

גלית מבורך: מבחינתנו זאת תכנית מהפכנית מאוד.

גלית מבורך: אנחנו בדיון עם משרד הבריאות על תיאום טיפול.

גלית מבורך: בחוק ההסדרים נכנס מתאם הטיפול, בימים אלה אנחנו בוועדה משותפת, ביטוח לאומי, משרד הבריאות ואנחנו, איך לתרגם את זה לתכנית וגם היא אמורה להיכנס ל-40 רשויות.

גלית מבורך: זה במהירות, אפשר להרחיב על זה הרבה, אבל כמו שאתם רואים, השירותים שלנו הם מאוד מאוד ענפים ונותנים מענה למגוון גדול של אוכלוסייה.

טלי פלוסקוב: גלית, שאלה, מתאם טיפול מ-2019 כבר ברשויות?

גלית מבורך: ב-2019.

קריאה: עוד אף אחד לא יודע איך לאכול את זה.

טלי פלוסקוב: קודם כל את צריכה לשבת בשולחן כדי שאנחנו נשמע וגם אם השאלה ספציפית למה שעכשיו דיברנו.

טלי פלוסקוב: תציגי את עצמך, בבקשה.

ציפי מנהיימר: שמי ציפי מנהיימר, אני פעילה חברתית וגם בת להורים קשישים.

ציפי מנהיימר: אמא שלי אובחנה לפני תשעה חודשים כחולת סרטן, היא גם סיעודית בנוסף לכול.

ציפי מנהיימר: עד אז לא היינו צריכים שום שירות, אבל לפני תשעה חודשים, ברגע שאמי חלתה התחלנו לברר מה מגיע לנו.

ציפי מנהיימר: אני חייבת לומר שאני יושבת פה ואני פעם ראשונה שומעת את כל השירותים האלה שקיימים לקשישים.

גלית מבורך: לצערי אנחנו לא משקיעים כסף בפרסום כי הכסף שלנו הולך לשירותים ולא לפרסום.

קריאה: לא נורא, ביטוח לאומי משקיע כסף בפרסום.

קריאה: ביטוח לאומי שולח מכתבים.

ציפי מנהיימר: לא, את ציינת שאת מאוד רוצה שיותר ויותר קשישים ייפנו, הם לא יכולים לפנות אם הם לא יודעים על זה.

ציפי מנהיימר: בדקתי עכשיו גם עם אחותי תוך כדי הדברים שלך, היא עובדת בעיריית בני ברק, היא בדקה במחלקת רווחה - - -

גלית מבורך: שם יש בני משפחה מטפלים.

גלית מבורך: באופן ספציפי יש שם יחידה לבני משפחה שמופעלת על ידי המחלקה.

גלית מבורך: בבני ברק ספציפית, יחד עם בת ים.

ציפי מנהיימר: אז הם אמרו לה שאין משהו מיוחד שנותנים מעבר לבנות שבאות לעזור ובדרך כלל למשפחות מרובות ילדים, לא למצב כמו אמא שלי.

גלית מבורך: בשתי רשויות בארץ כיום יש יחידה לבני משפחה מטפלים, בבת ים, שיושבת פה הנציגה, ובבני ברק.

גלית מבורך: אני אתן לך את ה - - -

ציפי מנהיימר: שמה הם מקבלים?

גלית מבורך: אני אחבר אותך.

טלי פלוסקוב: אני רוצה להתערב במה שאתם אומרים, כי זו סוגיה שאנחנו לא פעם נפגשים בדיונים וזה באמת מה שאני אומרת, ואני אמרתי את זה לא פעם, יש פער, כשאני שומעת את הקשישים ומי שבא לדיוני ועדה כדי לחשוף את הדברים וההתמודדויות, כל אחד עם הבעיה והסוגיה שלו, ואני שומעת את נציגי המשרדים ובאמת אחרי מה שהצגת לנו, גלית, אני אומרת יישר כוח, התכנית מאוד עשירה ומלא דברים נפלאים קורים במדינה שלנו, אבל התפקיד שלכם היום זה להוריד את זה לשטח, להדביק את האנשים שעובדים, עם הגברת הזאת שנמצאת שם, שהיא תדע להעביר לה את כל הדברים החדשים האלה.

גלית מבורך: מקבלת.

טלי פלוסקוב: ברגע שאנחנו לא מגיעים לשטח, רבותיי, כל העבודה היפה - - -

גלית מבורך: אנחנו בשטח, אנחנו צריכים יותר לפרסם ול - - -

קריאה: אתם לא בשטח.

טלי פלוסקוב: תני לאנשים שלך שעובדים בשטח, העובדים הסוציאליים, אמרנו פה, עובדים מאוד קשה, תני להם גם את האמונה במה שהם עושים, תדביקי אותם במטרה, יש כל כך הרבה דברים נפלאים שאתם יכולים - - -

גלית מבורך: הם יודעים.

טלי פלוסקוב: אגב, זה גם ישפר את תדמיתם, בינינו, גם את תדמיתם.

טלי פלוסקוב: אני לגמרי רק יכולה לחבק אותך ולחזק אותך כי אני יודעת שאתם בטח עוברים ימים לא קלים, אבל אני מאמינה שאתם צריכים להגיע לאדם הנכון שיחשוף וייתן לכם את כל הפלטפורמה שהמדינה היום נותנת.

טלי פלוסקוב: והיא נותנת, רק הבעיה שלנו, כל הזמן אני מדברת על זה ואני חוזרת על זה שוב ושוב, אנחנו לא יודעים להנגיש את המידע הנכון לאדם שכרגע זקוק למידע הזה.

טלי פלוסקוב: זה אני אומרת לכל משרד ממשלתי שנמצא היום כאן, תרדו לשטח, תתקרבו לאנשים, תנו להם את המידע בחיבוק חם, כדי שהגברת הזאת לא תרגיש שהיא לבד ומתמודדת לבד עם הכול.

טלי פלוסקוב: וגם למשפחה כמובן.

ציפי מנהיימר: וזה מאוד פשוט, כל אחד שמגיע לגיל פרישה, הוא עובר איזה שהוא תהליך, במהלך התהליך הזה, שהוא יקבל גם את החוברת הזאת.

ציפי מנהיימר: זה מאוד מאוד פשוט, עוד לפני שהוא צריך בכלל את הדברים האלה.

ציפי מנהיימר: בן אדם בן 67, הוא מתפקד, הוא עדיין לא חייב את כל השירותים האלה שאתם מציעים, אבל שלוש שנים אחר כך, חמש שנים אחר כך, הוא נזכר, 'יש לי חוברת', או אולי 'אין לי את החוברת, אבל אני יודע שהיא קיימת ואני יודע לבקש אותה'.

ציפי מנהיימר: לאתר את האנשים שבגיל פרישה שפורשים זה מאוד קל, מאוד פשוט.

גלית מבורך: הערה חשובה.

טלי פלוסקוב: תודה, ושוב אני מחזקת אתכם ושאמא תהיה בריאה כמובן.

ציפי מנהיימר: תודה רבה.

טלי פלוסקוב: וכבר אנחנו הבנו שגלית מבורך תדאג איכשהו לעזור לכם למי לפנות ומה צריך לעשות כדי לעזור לכם בהתמודדות.

גלית מבורך: אני אתן לך איש ספציפי בסוף הישיבה.

גלית מבורך: בשמחה.

טלי פלוסקוב: ומי ששומע אותנו גם בשידור אני אומרת לאנשים, אל תתביישו להגיע לכנסת, להיכנס לוועדה ולהציף את הסוגיה שאתם מתמודדים איתה, כי אנחנו ברוב המקרים גם ביחד עם המשרדים מוצאים את הדרך לעזור.

טלי פלוסקוב: אז אתם מוזמנים.

צביקה מיכאלי: אני רוצה להגיד לך שאפו גדול.

צביקה מיכאלי: אני כגוף ענק במדינה, עם 300,000 אזרחים ותיקים בכל הארץ.

טלי פלוסקוב: המועצה לאזרחים ותיקים.

טלי פלוסקוב: אתה לא הצגת את עצמך לפרוטוקול.

צביקה מיכאלי: אני נשיא מועצת האזרחים הוותיקים.

צביקה מיכאלי: אני הקמתי את זה, אני לא אזרח ותיק, יש לנו 300,000 אזרחים ותיקים שאנחנו מטפלים בהם וחבר הנשיאות שלנו זה גם סמי קידר.

צביקה מיכאלי: וזה חבל, כי מה שאת אומרת פה, אני שומע את זה מכמות ענקית של אזרחים ותיקים ושל ניצולי שואה, וקולט אביטל יושבת במערכת שלנו, מה שאת עושה עכשיו, אם תוציאו לנו חומר ושנוכל אנחנו, אותם 300,000 האזרחים הוותיקים, על חשבוננו, כל המועצה זה כספים שלנו פרטיים, של אנשי עסקים, אשמח לעזור לך ולהעביר את זה במסר ל-300,000 אזרחים ותיקים ומשפחותיהם בכל הארץ.

צביקה מיכאלי: יש לי 14 מחוזות, בכל המגזרים.

גלית מבורך: אני אשמח.

גלית מבורך: נקבע פגישה.

טלי פלוסקוב: אני רק רוצה להגיד שזה מאוד מתחבר למה שאנחנו אומרים, להוריד את כל מה שאנחנו מדברים כאן בכנסת, שבדרך כלל, לצערי הרב, אנחנו רחוקים, כך אומרים, לכאורה, שאנחנו רחוקים מהמציאות, להוריד את זה לשטח.

טלי פלוסקוב: להתקרב לאנשים ולתת להם את המידע הזה.

טלי פלוסקוב: אגב, גלית, אני אשמח מאוד אם תוכלו למסור לנו, ושוב, כדי לעזור לכם באותו שיפור תדמית, כמו שאת אומרת, להעביר לנו שמות של אנשים שמטפלים ברשויות שאתם כבר עשיתם את זה, מי האחראי בנושא הזה, שאנחנו גם נדע - - -

גלית מבורך: על בני משפחה יש רק בשתי רשויות.

גלית מבורך: בבת ים יושבת הנציגה פה, עופרה, ובבני ברק - - -

טלי פלוסקוב: עופרה, אז אני אשמח גם לקבל את הנתונים שלך, כי יש לנו פניות גם מבת ים.

גלית מבורך: וה-30 רשויות שניכנס אליהן בינואר, הן עוד לא נבחרו כי אני מחכה לאישור התקציבי הקרוב.

טלי פלוסקוב: אז ברגע שזה יקרה אנחנו נשמח לדעת.

טלי פלוסקוב: שוב, אני רוצה להבהיר פה משהו, רבותיי.

טלי פלוסקוב: לוועדה הזאת, ואני מאמינה שלכל האנשים שנמצאים כאן יש מטרה אחת, זה להיטיב עם האזרחים הוותיקים שלנו, לתת להם את הכלים להתמודדויות, כל אחד בזמן שלו.

טלי פלוסקוב: כל הזמן אני מאחלת להם עד 120 לא להשתמש בשירותים האלה, אבל מה לעשות, בדרך הם צריכים אותנו.

טלי פלוסקוב: אם הם לא יידעו מה מגיע להם, אם הם לא יידעו למי הם יכולים לפנות, אם אנחנו לא נעזור להם ברגעי האמת, ויושבת פה דוגמה חיה, מה שנקרא, הם לא יידעו ואז תהיה בדידות ואז האנשים האלה ירצו כמה שיותר מהר ללכת כי אין להם בשביל מה להישאר בעולם הזה.

טלי פלוסקוב: אנחנו צריכים להחזיק אותם פה ולחבר לחברה שלנו ולהגיד: אנחנו צריכים אתכם, תהיו איתנו, אנחנו פה לצדכם ואנחנו פה למענכם.

טלי פלוסקוב: יש לנו כלים ויש לך, יש לנו כלים לעזור לכם.

גלית מבורך: הסיבה שהמשרד שלנו קיבל החלטה לפתח מדיניות לבני משפחה מטפלים היא בדיוק מהסיבה הזאת.

גלית מבורך: אנחנו המשרד הראשון והיחיד שלקח אחריות על האוכלוסייה הזאת והוא אומר שאנחנו רואים אותה ומפתחים לה מענה.

גלית מבורך: אז השנה הזאת תהיה ואם יהיה בסוף זמן ותרצי אפשר יהיה שעופרה תספר על הניסיון שלה מבת ים.

טלי פלוסקוב: יישר כוח.

טלי פלוסקוב: אני עוד פעם חוזרת ואומרת, אני רוצה להגיד – אני מבינה שעוד לא סיימת, או שסיימת, גלית?

גלית מבורך: אני אעבור במהירות.

גלית מבורך: רק אני אגיד, בקביעת המדיניות בשנים הקרובות שלנו אנחנו מדברים על רשות מתכללת את כל מערך השירותים לאזרחים ותיקים, אנחנו מדברים על גיוון ורצף מענים, לחשוב על התאמה אישית ללקוחות, על גמישות, לחזק את ההזדקנות בקהילה וכמובן מאבק בגילנות.

גלית מבורך: המשרד שלנו, כשהוא מפתח שירות האחריות שלו זה להחיל את השירות הזה בכל הרשויות, אנחנו לא בוחרים רשויות מסוימות ואנחנו עסוקים מאוד בהתאמת שירותים למועצות אזוריות, מגזר ערבי, מגזר חרדי, כמובן הפסקת מצבי סיכון וראייה מערכתית של פרט, משפחה וקהילה והמדינה עוטפת אותו.

גלית מבורך: המסר שלנו בשנה הקרובה, אנחנו עוברים מעבודה סוציאלית שעסוקה בעיקר בתיווך לעבודה סוציאלית שמטפלת.

גלית מבורך: אני אדלג על זה מהר, אני אמרתי כבר, אלה הם המוקדים שאנחנו נתעסק בהם בשנים הבאות ואני רוצה להגיד שזה לא רק דיבורים במובן הזה שכבר דברים קרו.

גלית מבורך: כמו שאמרתי, הפכנו להיות אגף, המשרד הגדיל משמעותית את התקציב.

גלית מבורך: בימים אלה שר הרווחה הקצה 150 תקנים לרשויות מקומיות של עובדים סוציאליים.

גלית מבורך: זו בשורה מהפכנית.

טלי פלוסקוב: רק שתצליחו לגייס אותם.

גלית מבורך: זה האתגר הבא.

גלית מבורך: אבל 150 עובדים סוציאליים, אני חושבת שזו בשורה לשנת 2019 שאומרת למחלקות לשירותים חברתיים שאנחנו רואים אותם, רואים את האתגר ואנחנו ניתן להם משאבים כדי לעשות את זה.

גלית מבורך: במקביל פיתחנו מתווה צמיחה למומחיות בעבודה סוציאלית בבית הספר של העובדים הסוציאליים.

גלית מבורך: עובד סוציאלי מתחיל בזקנה, עד שהוא מגיע למומחיות תהיה לו הכשרה מסודרת ושיטתית שכל העובדים הסוציאליים יצטרכו לעבור אותה, כולל השקעה במחקר.

גלית מבורך: השקף האחרון, מה שאנחנו רוצים שהמחלקות יעשו זה, כמו שאמרתי, למתג ולמצב את העבודה שלהם, השקעה של משאבי כוח אדם, שאמרתי, כל רשות מקומית, מי שעוד אין לה תכין תכנית אב מקומית להיערכות והתמודדות עם אתגר הזקנה.

טלי פלוסקוב: הם מציגים לכם את התכניות שלהם?

גלית מבורך: אנחנו עושים איתם את זה בעבודה משותפת.

גלית מבורך: הדגשה של הכנסה של גישה קהילתית ושיתוף של לקוחות.

גלית מבורך: זה בנשימה אחת.

טלי פלוסקוב: לפני שאני נותנת ואני אתן לאנשים פה להתייחס, אני חייבת להגיד לכם, אחת, אני רוצה באמת לברך את המשרד על, בעיניי, שינוי גישה.

טלי פלוסקוב: שינוי גישה.

טלי פלוסקוב: אולי זה בעקבות כל הוויכוחים בינינו, המשרד לאזרחים ותיקים, לא המשרד לאזרחים ותיקים, אבל אני רואה פה ניצוצות של גישה מיוחדת לאזרחים הוותיקים וזה מבורך לחלוטין.

טלי פלוסקוב: אנחנו אמרנו, אנחנו לא יכולים להמשיך כמו שעבדנו עד היום לאור האירועים שאנחנו רואים, קודם כל הזדקנות האוכלוסייה, קצב הגידול של האוכלוסייה המבוגרת והצרכים שעולים עם הזמן וכן הלאה.

טלי פלוסקוב: לכן, אני שוב אומרת, אני מברכת על כל מה ששמעתי עכשיו.

טלי פלוסקוב: יש פה הרבה פרויקטים טובים, יש פה הרבה דברים נפלאים, אני רוצה שמהמילה פיילוט יהפוך להיות בכל מקום וייתן מענה לכל אזרח ותיק ואני מבינה שלזה אנחנו צריכים זמן.

טלי פלוסקוב: גלית, אני באמת רוצה להגיד גם לך תודה וגם לברך את השר, כי אני רואה שינוי תפיסה.

טלי פלוסקוב: זה לא היה לפני שלוש שנים, זה לא היה ככה.

גלית מבורך: אני גם רוצה להגיד שבשבוע הקרוב, על כל מה שנאמר פה, אנחנו עושים כנסים עם כל מנהלי המחלקות בארץ במשך שלושה ימים.

גלית מבורך: אנחנו פוגשים את כל המנהלים ועושים איתם דיאלוג ושיח בדיוק על הדברים האלה, זאת אומרת התאמה של המדיניות מלמעלה לשטח עם תקציבים וכוח אדם כדי שהדבר הזה ייצא לפועל.

טלי פלוסקוב: מצוין.

טלי פלוסקוב: טוב, רבותיי, אז אנחנו מתחילים בהתייחסויות.

טלי פלוסקוב: קודם כל פרופ' בריק, אחר כך נמשיך, אני לא הולכת לפי ידיים, מי שרשום לי כאן הוא ידבר.

טלי פלוסקוב: בבקשה.

יצחק בריק: אני מצטרף להערכה של יושבת ראש הוועדה על התכניות המרשימות של המשרד.

יצחק בריק: מבחינת הוועדה שעוסקת בתכנית אב לאומית אנחנו רואים להמליץ גם על תכניות שיש להן באמת ראייה רחבה ביותר, לכן אם אפשר היה לקבל מכם תמונה יותר רחבה ממה שהצגת כאן.

יצחק בריק: לדוגמה, אם את אומרת שבתכנית נניח בני משפחה מטפלים, ב-2019 אתם תוסיפו 30 וב-2020 עוד 30.

יצחק בריק: אני הייתי רוצה לדעת מה המספר הדרוש בסך הכול במדינת ישראל והאם יש לכם תכנית, לא רק עד שנת 20', אלא גם עד שנת 40', בחשיבה ולא רק בנושא הזה.

יצחק בריק: זו הייתה רק דוגמה, אבל אותו דבר לגבי כל התכניות האחרות שהיום אתם בפיילוט.

יצחק בריק: אומרת לכם יושבת ראש הוועדה שתרחיבו, אז מה זה להרחיב ולקראת מה אתם הולכים.

יצחק בריק: אם יש לכם גם עלויות של השינויים האלה אז אנחנו נשמח לקבל.

יצחק בריק: זו הערה אחת.

יצחק בריק: הערה שנייה, שאני סוחב אותה על גבי עוד מתקופת היותי משנה למנכ"ל משרד הרווחה.

יצחק בריק: החלוקה התקציבית בין המשרד לבין הרשויות המקומיות, של 75-25, שהיא אחידה לכל הרשויות המקומיות, היא בלתי הגיונית לחלוטין.

יצחק בריק: יש רשויות עשירות, יש רשויות עניות, יש נתמכות, יש עצמאיות, יש פריפריה ויש מרכז ולכולם יש הסדר אחיד, אתם לא חושבים על שינוי בתחום הזה?

יצחק בריק: איזה שהיא דרך אחרת לעזור לחלש?

טלי פלוסקוב: אני רוצה להוסיף.

טלי פלוסקוב: אתה נגעת בסוגיה - -

גלית מבורך: כואבת.

טלי פלוסקוב: - - שעליה אני דיברתי כשהייתי ראש עיריית ערד.

טלי פלוסקוב: אמרתי שהמילה הכי שנואה עליי זה מצ'ינג.

טלי פלוסקוב: אני הייתי באחת הרשויות שלא יכלו להרשות לעצמן את הפרויקטים שהממשלה מורידה.

טלי פלוסקוב: הרבה פעמים, לצערי הרב, נאלצתי לוותר על פרויקטים מסוימים כי לא היה לי את אותם 25%.

טלי פלוסקוב: מה שאמרתי אז ואני אומרת כאן, זאת השיטה שמחזקת את החזקים.

טלי פלוסקוב: אגב, משרד החינוך כבר שינה את השיטה, הוא משנה בהתאם לרמה סוציואקונומית וכן הלאה, לפי דעתי משרד הרווחה כבר מזמן צריך היה לשנות את הגישה.

טלי פלוסקוב: דווקא ברווחה אתם הייתם צריכים להיות הראשונים כי הפריפריה מתמודדת עם המקרים הכי קשים ודווקא להם אתם לא נותנים כלים להתמודד עם זה.

גלית מבורך: אני אשמח אם הוועדה בסוגיה הספציפית הזאת תעזור, כי זה שיח אל מול השלטון המקומי, זה לא רק החלטה - - -

טלי פלוסקוב: לא, אם אתם רוצים לעשות את זה על חשבון החזקים, אני מכירה את זה, מה בעצם הציעו?

טלי פלוסקוב: הציעו שהרשויות החזקות יממנו את החלשות.

טלי פלוסקוב: אני לא אומרת שזו הנוסחה הנכונה.

טלי פלוסקוב: זה בחיים לא יקרה.

טלי פלוסקוב: זה לא יקרה.

טלי פלוסקוב: אני לא רוצה לפגוע באף אחד, אני רוצה שהמדינה תיקח אחריות על אלה שאין להם ואין להם לא כי הם לא רוצים, אין להם כי זו המציאות, מה לעשות?

טלי פלוסקוב: בערד, כשאני עוברת בכביש 1 ואני רואה אזור תעשייה אני אומרת, אלוהים ישמור, מבנה אחד כזה אני רוצה לערד.

טלי פלוסקוב: מי יגיע לשם?

טלי פלוסקוב: אז מה לעשות שהעיר הזו מרוחקת, אז אנחנו צריכים להיות בעונש?

טלי פלוסקוב: לא, המדינה צריכה להיכנס פה, לא על חשבון אחרים, אלא על חשבון המדינה, לפתור את הבעיה הזאת.

טלי פלוסקוב: אני אבקש, פרופ' בריק, שזה גם יהיה רשום בהמלצות שלנו, בפרק מיוחד, שיש לי פה להגיד הרבה דברים, כי חוויתי את זה על בשרי.

גלית מבורך: בניצולי שואה אנחנו נותנים 100%.

טלי פלוסקוב: אני יודעת, נכון, זה ציון חשוב, כל מה שקשור לניצולי שואה אין פה השתתפות של הרשויות בכלל, אתם לוקחים על עצמכם 100% מימון וזה מבורך לחלוטין.

יצחק בריק: אני לא מאמין שיילכו היום ל-100% מימון של כל שירותי הרווחה, אבל לפחות גישה דיפרנציאלית.

טלי פלוסקוב: לא, 10%.

יצחק בריק: ההערה הבאה, שמעתי באוזניי איך את אומרת שאתם פועלים על פי חוק, רק לא סיפרת לנו שאתם פועלים על פי חוק משנת 1958.

טלי פלוסקוב: אתמול אמרתי לגלית: תגידי מה צריך לשנות, נשנה.

יצחק בריק: אני תמה איך אפשר להמשיך לעבוד על פי חוק משנת 1958 שכל מה שהחוק הזה אומר, שרשות מקומית תקיים לשכת סעד לנזקקים.

יצחק בריק: אתם לא חושבים שבשנת 2018 הגיע הזמן לחוקק חוק חדש?

טלי פלוסקוב: כן, בהחלט.

גלית מבורך: היועצת המשפטית - - -

טלי פלוסקוב: רגע, בואי ניתן לפרופ' בריק לסיים.

טלי פלוסקוב: גלית, כל זה לחשיבה, אנחנו לא מצפים שתיתני פה תשובות, בוודאי.

גלית מבורך: בסדר, אין לי תשובות.

יצחק בריק: הכוונה לא שהפתרון יהיה פה.

טלי פלוסקוב: בדיוק.

יצחק בריק: הדבר האחרון, אני מאוד מודאג מעניין מרכזי היום, אני שמח לשמוע שהיום יש 17,500 אנשים במרכזי יום, אבל עדיין ישנם מרכזי יום שהם לא מלאים.

יצחק בריק: אני חושב שבתוך כל הפעילות הרחבה שאת ציירת כאן לא ראיתי תכנית אגרסיבית שמיועדת למלא את מרכזי היום.

יצחק בריק: באופן מיוחד בולט הדבר לגבי זכאי חוק סיעוד.

יצחק בריק: הרי הדבר על פניו נשמע כאבסורד, שבשביל שעתיים או שעתיים וחצי טיפול בית אפשר לבלות יום שלם במרכז יום, עם ארוחות ועם פעילות חברתית ועם תעסוקה ועם הסעה מהבית.

יצחק בריק: ובסך הכול נדמה לי ש-7% מכל זכאי חוק סיעוד מבקרים במרכזי היום.

יצחק בריק: זה לא במיליה שלך, אבל הנושא הזה, אני חושב שיש פה – ויש צורך, זה לא שאין צורך.

יצחק בריק: מעניין שבאחד המחקרים האחרונים שעשו על מרכזי היום מצאו, בין השאר, גם את מה שראינו עכשיו ודברים אחרים, שאנשים לא יודעים שיש מרכז יום.

יצחק בריק: באותו מחקר שברוקדייל עשה שאלו גם אנשים שלא הולכים למרכז יום וזכאים להיות במרכז יום והם אמרו שהם לא יודעים.

טלי פלוסקוב: הייתי מבקשת מהביטוח הלאומי להוציא מכתבים, כמו על הרפורמה גם על מרכזי היום.

גלית מבורך: אני אגיד רק משפט ואם נרצה אחר כך נמצאת פה המפקחת הארצית על מרכזי היום.

גלית מבורך: היה שם אייקון על המרכזים, על מרכזים רב תכליתיים, כיוון שאנחנו רוצים לקחת את מרכזי היום.

גלית מבורך: אנחנו מודאגים מהמגמה שאתה ציינת, לקחנו את פרופ' הלל שמיד, יחד עם ביטוח לאומי, כדי שיעשה לנו עבודה 'פני מרכזי היום לאן?', הוא הגיש לנו דוח מפורט שאומץ על ידי שני המנכ"לים.

גלית מבורך: בימים האלה יושב צוות שלנו ושל ביטוח לאומי וחושב איך לתרגם אותו לעשייה.

גלית מבורך: זה שדרוג משמעותי, כולל תקציב משמעותי למרכזי היום.

טלי פלוסקוב: מצוין, זו בשורה מאוד חשובה.

יצחק בריק: יופי, ממש תודה, אני שמח מאוד לשמוע.

יצחק בריק: בדיוק הלכתי לשאול אותך את הדבר הזה.

יצחק בריק: והדבר האחרון, ההערה האחרונה נוגעת לעניין של ה-so called רפורמה של הסיעוד האחרונה עם הגמלה בכסף שלפי דעתי היא תהיה פגיעה חמורה מאוד במרכזי היום, בביקור במרכזי היום.

יצחק בריק: אנשים לא יילכו למרכזי היום, הם ייקחו את הכסף ויעשו איתו כל מיני דברים אחרים ולא יילכו למרכז יום.

יצחק בריק: בכלל, אם תשימו לב, תוספת השעות שניתנה פה בסופו של דבר היא תהיה הפחתת שעות, לא תהיה תוספת שעות כי חלק מזה ייקחו בכסף, אז יהיו פחות שעות טיפול, אז מה עשינו?

יצחק בריק: זה לא נושא פה, אבל אתם, כאחראים על הנושא של אזרחים ותיקים בתחום הרווחה, אתם צריכים להיכנס במעורבות עמוקה, לפי דעתי, בכל הנושא הזה.

יצחק בריק: קחו יוזמה, תבואו לקדמת הבמה ותביעו את עמדתכם ותהיו שותפים למאבק צודק שאחריתו היא כרגע פגיעה בזקנים.

יצחק בריק: אני מנבא פגיעה קשה מאוד באזרחים ותיקים כתוצאה מהשינויים שהיו פה.

טלי פלוסקוב: ארנה, את רואה את קצב העברת השעות בכסף?

ארנה זמיר: לא, אני רואה את קצב הפניות שהגיעו אלינו - - -

דורון רז: אני רואה את קצב הפניות של ביטוח לאומי לקשישים.

דורון רז: הקצב רצחני, הוא יביא מהר מאוד את מה שאתה אומר.

טלי פלוסקוב: רגע, אני רוצה לשאול פה שאלה.

טלי פלוסקוב: אני מבינה אתכם, אבל תנו לי לשאול את השאלה.

טלי פלוסקוב: אחרי הנגשת המידע.

ארנה זמיר: הוצאנו מכתבים לזכאים, ברור.

טלי פלוסקוב: אתם לא רק הוצאתם מכתבים, אתם הוצאתם מכתבים – אגב, אני מאוד לא אהבתי את הכותרת של המכתב.

טלי פלוסקוב: הכותרת במכתב הייתה חד משמעית, ברורה, 'לכו תיקחו כסף'.

טלי פלוסקוב: אבל עזבו, אני לא מדברת על זה.

טלי פלוסקוב: אני כרגע אומרת דבר כזה, אחרי שהוצאתם מכתבים, אחרי הפרסום שלכם, ואני שומעת את הפרסום הזה גם ברדיו וגם בכל מקום אפשרי - - -

קריאה: בטלפון.

טלי פלוסקוב: גם בטלפון?

טלי פלוסקוב: אני לא ראיתי, לא קיבלתי, אבל אם אתם אומרים, בסדר.

טלי פלוסקוב: אני כרגע שואלת אותך, ארנה, וגם הקשבתי לשיחה, העבירו לי שיחה מוקלטת למוקד כוכבית 2637, לשעה אחת תלחצו 1, לשתיים 2, לשלוש וכו', אף אחד לא מדבר עם הבן אדם.

ארנה זמיר: זה לא נכון.

טלי פלוסקוב: אתם עוד פעם בחרתם את הכפתורים במקום האנשים.

ארנה זמיר: סליחה - - -

טלי פלוסקוב: רגע, ארנה, תני לי לסיים ואני אתן לך להתייחס, בסדר?

טלי פלוסקוב: בבקשה.

טלי פלוסקוב: אני מבקשת ממך, אולי גם ללמוד לשמוע את האחרים.

טלי פלוסקוב: אני עוד לא אמרתי טוב או לא טוב, אני כרגע אומרת עובדות.

ארנה זמיר: אבל העובדה היא לא נכונה.

טלי פלוסקוב: אבל, ארנה, אני אומרת לך מה שאני רואה כאזרח של מדינת ישראל, בסדר?

ארנה זמיר: אבל אני אומרת שהשיחה שהקליטו לך היא מקטע של שיחה שקודם אומר שאתה יכול או לדבר עם אדם, או להקיש מה אתה רוצה.

דורון רז: לא, בסוף הוא אומר את זה, לא בהתחלה.

טלי פלוסקוב: דורון, בבקשה.

טלי פלוסקוב: בסוף הוא אומר שאפשר לדבר עם הבן אדם.

דורון רז: ואז לא עונים.

טלי פלוסקוב: רגע, דורון, אני מבקשת לא להפריע.

טלי פלוסקוב: אני אומרת שוב פעם, הייתה פה החלטה, ההחלטה התקבלה כאן, אני הייתי שותפה להחלטה הזאת.

טלי פלוסקוב: אהבתי, לא אהבתי, נלחמנו במלחמות, שינינו, לא שינינו, אבל ההחלטה התקבלה.

טלי פלוסקוב: אני, נכון לעכשיו, לא שלמה עם ההחלטה שלי.

טלי פלוסקוב: אני הייתי בטוחה שאיכשהו אנשים יחשבו לפני שעושים את הצעד הזה, אני רואה במציאות שלנו, של המדינה, רוב האנשים קונים כסף כמשהו שישפר את מצבם הכלכלי, ואני חוזרת, כלכלי, למה אנחנו נגיע?

טלי פלוסקוב: את לא חושבת שבזה שאנחנו נותנים כסף אנחנו כמדינה פשוט אמרנו שאנחנו מורידים את האחריות מעצמנו, החלטתם לקחת כסף, בעיה שלכם?

טלי פלוסקוב: איפה אנחנו נמצאים?

טלי פלוסקוב: האם הכדור הזה לא יחזור אלינו כבומרנג, שאנחנו נצטרך להשקיע הרבה יותר כסף ממה שהיינו משקיעים בשעות טיפול בבית ובסוף אנחנו נצטרך לתת עוד 150 או 300 עובדים סוציאליים, או עוד מענה לאגף לאזרחים ותיקים במחלקת הרווחה?

טלי פלוסקוב: התחושה שלי, אני אומרת לך על התחושות הראשוניות, כי אני שומעת מה אנשים אומרים, אני בפייסבוק, אני רואה מה הולך, מה רוח הדברים.

טלי פלוסקוב: אני לא יושבת במשרד בירושלים ולא מרגישה מה הולך בשטח ויש לי תחושה קשה.

טלי פלוסקוב: נכון לרגע זה היא קשה, אני אפילו מעריכה אותה כסוג של טעות כלפי האזרחים הוותיקים.

טלי פלוסקוב: היו לי אנשים שניסו לשכנע אותי ואמרו לי את זה קודם ועכשיו אני אומרת שהם צדקו, אני החדשה בתחום, אתם כבר עובדים בזה הרבה שנים.

טלי פלוסקוב: כל המקרים האלה של כסף לחשבון, רוב המקרים האלה, יביאו לנו הוצאה הרבה יותר גדולה מתקציב המדינה כדי לתת מענה לאותם האנשים אחרי שהם יסתבכו בכל מה שיש סביבם, והם יסתבכו.

טלי פלוסקוב: אני כבר שמעתי אישה מבוגרת שאומרת:

טלי פלוסקוב: הבת שלי בחובות עמוקים, סוף סוף תהיה לי אפשרות לעזור לבת שלי לצאת מהחובות.

טלי פלוסקוב: איך אפשר לחיות עם זה?

טלי פלוסקוב: אני גם יודעת על מקרים שאישה מבוגרת התקשרה אליי, אישית, ואמרה לי: טלי, הבת שלי באה אליי ואמרה לי לקחת כסף והיא אמרה שב-28 בחודש היא תבוא לקחת את הכסף הזה כי היא צריכה את הכסף הזה.

טלי פלוסקוב: וזהו.

טלי פלוסקוב: ומה תעשה אותה גברת?

טלי פלוסקוב: אני לא יודעת, אני דואגת.

טלי פלוסקוב: אני מאוד מודאגת מהמצב.

טלי פלוסקוב: מה שאני עכשיו עושה, ארנה, אני לא מבקשת ממך שתיתני לי תשובה עכשיו, אני גם מבינה שאת לא יכולה, זה חוק, אבל כל החוקים של מדינת ישראל, מישהו מביא אותם לשולחן הזה, לבית הזה, מישהו מוביל אותם והחקיקה הזאת הייתה חקיקה ממשלתית, שהממשלה לקחה אחריות ואמרה: זה מה שאנחנו רוצים, עם כל הוויכוחים שהיו בבית והרבה מכם היו עדים לוויכוחים, לכל ברירות מחדל כאלה ואחרות.

טלי פלוסקוב: אני מבקשת מכם, קחו עוד שבוע, שבועיים, חודש, תנתחו את המצב, תבדקו לאן אנחנו מגיעים.

דורון רז: תעצרו את העליהום ש - - -

טלי פלוסקוב: רגע, דורון, תודה.

טלי פלוסקוב: אנחנו תמיד יכולים להגיד: רבותיי, חשבנו שזה יהיה טוב, אולי טעינו, בואו נעצור את כל זה, נמדוד את המצב כרגע.

טלי פלוסקוב: עוד פעם אני רואה את קצב ההצטרפות לכסף יותר מדי גבוה, לא ציפיתי שזה יהיה, לכן שאלתי אותך אם יש לך כבר הערכת מצב, האם אתם רואים כמה טלפונים כבר קיבלתם בבקשה להמיר את השעות בכסף?

ארנה זמיר: כן, קיבלנו, 3,000 טלפונים.

דורון רז: זה חוץ מהלחיצה בכפתור והמענה הקולי.

ארנה זמיר: לא, כולל.

טלי פלוסקוב: ורובם ברמה הראשונה?

ארנה זמיר: לא, אין לי את החלוקה לפי רמות, יש לי רק את הסך הכול.

ארנה זמיר: אני מניחה שלא, שהרוב לא מהרמה הראשונה, אבל אין לי את המידע הזה.

ארנה זמיר: לא קיבלתי את הפילוח, אני מקבלת מדי יום כמה אנשים פנו.

ארנה זמיר: מה שקרה זה שהמכתבים שהוצאנו אותם ב-5 בחודש הגיעו ביום יומיים האחרונים והלחץ על המוקד נוצר השבוע, מה שלפני כן לא היה.

טלי פלוסקוב: בסדר, זה רק מחזק את מה שאמרתי עכשיו.

טלי פלוסקוב: ארנה, אני רוצה לבקש - - -

ארנה זמיר: עד לפני יומיים לא הייתה שום בעיה להגיע למענה אנושי והם נתנו לי פה מספרים של כמה שיחות טלפון הם עשו.

ארנה זמיר: נדמה לי שמתוך ה-3,000, שני שליש היו שיחות עם האנשים ו-1,000 היו באפשרות של ההקשה.

ארנה זמיר: יש גם הרבה מאוד אנשים שמגיעים לקבלת קהל ובקבלת קהל הם מופנים למחלקות.

ארנה זמיר: אנחנו עכשיו חושבים איך לסייע בקבלת הקהל כי באמת נוצר עומס מאוד גדול.

ארנה זמיר: מצד שני, זה חלק מהמחיר של מה שקרה בתקופה לפני החלת החוק, שהייתה מתיחות בין הביטוח הלאומי למוסד לביטוח לאומי, כי זאת לא הייתה תכנית העבודה, תכנית העבודה הייתה לעשות את הדברים לגמרי לגמרי אחרת.

טלי פלוסקוב: רגע, בין מי למי?

טלי פלוסקוב: אמרת בין ביטוח לאומי לביטוח לאומי.

יפעת סולל: משרד האוצר.

ארנה זמיר: משרד האוצר.

ארנה זמיר: תכנית העבודה הייתה שונה, אין כיום מה לדבר על תכנית עבודה שהייתה ולא התממשה, בגלל שהייתה מתיחות והיו אצלנו בבית עיצומים ולא יכולנו לבצע את תכנית העבודה שהייתה.

ארנה זמיר: מה שהתרחש בפועל זה שכמובן יצאו המכתבים האלה, אפילו באיחור, וזה יוצר את הלחץ עכשיו בשבוע הזה על כלל המערכת.

ארנה זמיר: אם זה היה מתבצע לפי התכנית שלנו זה היה נראה אחרת.

טלי פלוסקוב: יש לי שתי הצעות, ארנה.

ארנה זמיר: פה אנחנו צריכים להתמודד עם - - -

קריאה: עם לחץ.

טלי פלוסקוב: הבנו.

טלי פלוסקוב: ארנה, שתי הצעות.

ארנה זמיר: תאמיני לי שמה שקורה במשרדי הביטוח הלאומי, אני מניחה שגם מה שקורה במשרדי חברות הסיעוד, הוא קשה.

דורון רז: אז למה לא עוצרים את הפרסום הזה?

ארנה זמיר: לא ניתן שלא לקיים את החוק.

דורון רז: אבל אפשר לעצור את ה - - -

טלי פלוסקוב: רגע, דורון, שמענו, תודה.

ארנה זמיר: אנחנו לא יצאנו ב – יש לנו חובה, שכשאנחנו עושים שינוי חוק לאפשר מה שנקרא מיצוי זכויות.

ארנה זמיר: מיצוי זכויות זה להביא לידיעת אנשים את מרחב הבחירה שעומד לרשותם, זה מה שעשינו במכתבים, גם בשידורים.

ארנה זמיר: השידורים האלה בלאו הכי נפסקים או היום או מחר ולא ממשיכים.

דורון רז: תודה לאל.

ארנה זמיר: אנחנו נדרשנו להביא – כשלא מביאים לידיעת הציבור גם כועסים.

טלי פלוסקוב: טוב, אני רוצה שני דברים לבקש ממך.

טלי פלוסקוב: זה לא היה צריך להיות בדיון, פשוט לא יכולתי להתאפק לאור כל מה שקורה מסביב.

טלי פלוסקוב: אני רוצה, ארנה, לבקש ממך שני דברים, אחד מהם אנחנו נודיע לך אפילו אולי עוד השבוע, מתי יהיה דיון בנושא הזה, ואני רוצה לעשות דיון מעמיק בנושא הזה.

טלי פלוסקוב: בקרוב מאוד, אני חייבת להגיד לכם.

ארנה זמיר: לא, אני רוצה להציע שקודם כל, אין ספק שעובר עכשיו גל מאוד משמעותי, אבל אם רוצים להסתכל מסביב ולראות את המשמעות של השינוי, זה לא בזמן שהגל נמצא מעל גובה הראש ושבעצם צריך עכשיו להתמודד – מבחינתנו אנחנו לא נוכל להביא לכם מידע, כי את המידע צריך להוציא ולנתח וזה לא יהיה תוך שבוע-שבועיים.

טלי פלוסקוב: ארנה, באיזה מאה אתם נמצאים?

טלי פלוסקוב: תגידי לי, את לא יכולה להגיד כמה שעות את קיבלת להמיר?

טלי פלוסקוב: בשנייה את יכולה להוציא את המידע הזה.

טלי פלוסקוב: אם את רוצה כמובן.

קריאה: היא רוצה לחסוך זמן.

טלי פלוסקוב: תרשי לי, בבקשה, הבנתי את ההצעה שלך, תודה.

ארנה זמיר: אז יהיה לי גם - - -

טלי פלוסקוב: ארנה, תודה, שמעתי.

טלי פלוסקוב: תודה.

ארנה זמיר: חוץ מזה זה קצת יתייצב.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לך.

טלי פלוסקוב: אני רוצה לבקש מכם משהו כזה, הדיון אכן יתקיים, אני אבקש מכם כבר עכשיו להביא לנו לדיון כמה שעות ביקשו להמיר, פילוג לפי הרמות.

טלי פלוסקוב: אני רוצה לבקש מכם להוסיף למענה הטלפוני גם כפתור לביטול כסף, להחזיר את זה לשעות.

טלי פלוסקוב: זה לא קיים אצלכם.

טלי פלוסקוב: ועוד שאלה אחת, אמרת שברגע שבן אדם מודיע שהוא רוצה כסף הוא יקבל כסף מראשון לחודש הבא.

טלי פלוסקוב: אני שמעתי, עוד פעם מאנשים, שברגע שהם מתקשרים למחרת החברה קיבלה ביטול של השעות שכבר לא מגיעה אליהם מטפלת.

ארנה זמיר: זה נכנס לתוקף מראשון לחודש הבא.

ארנה זמיר: אנחנו מודיעים לחברת הסיעוד, אנחנו לא מצפים, אין אצלנו שום הודעה לחברת הסיעוד שהיא רטרואקטיבית.

דורון רז: יש, אפילו רטרואקטיבית בראשון לחודש.

טלי פלוסקוב: לא, לא רטרו, במיידי.

דורון רז: יש אפילו רטרואקטיבית בראשון לחודש.

טלי פלוסקוב: דורון, תודה רבה לך.

ארנה זמיר: היום בבוקר היה לי על זה בירור.

ארנה זמיר: מי שמבקש גמלה בכסף זה מהראשון לחודש הבא.

ארנה זמיר: יש מטפלות, יש מערכת, אנחנו לא יכולים לעשות את זה במיידי.

טלי פלוסקוב: רגע, אני רוצה להבהיר, ארנה.

טלי פלוסקוב: את אומרת שהיום בן אדם התקשר ולחץ על 4, הוא מבקש להמיר ארבע שעות.

טלי פלוסקוב: זה אומר שהמטפלת תמשיך לעבוד אצלו במתכונת הקודמת עד הראשון לחודש הבא ורק אז הוא יקבל בכסף, זה ההסבר שלך?

ארנה זמיר: כן.

טלי פלוסקוב: האם זה מה שקורה?

טלי פלוסקוב: חברות?

טלי פלוסקוב: יש פה מישהו?

דורון רז: לא.

טלי פלוסקוב: רגע, עוד שאלה אחת.

טלי פלוסקוב: אני מבקשת ממך ואני אומרת את זה עכשיו בשיא הרצינות, הכפתורים האלה, כל בן אדם, במיוחד מבוגר, הוא מתקשר, הוא יכול לשחק בכפתורים וללחוץ 4, האם את משאירה לו את אותה דרך לחזור בחזרה?

טלי פלוסקוב: האם את משאירה את הכפתור 5, ללחוץ שהוא מבקש את הכסף להמיר לשעות?

ארנה זמיר: אני אבדוק את זה.

דורון רז: כן, שהוא יכול לעשות חושבים ולהתחרט.

טלי פלוסקוב: את צריכה לעשות את זה.

טלי פלוסקוב: קודם כל את צריכה להשאיר למבוגר עדיין אופציה לחשוב.

טלי פלוסקוב: תקשיבו, זה מאוד מפתה מה שעכשיו שמנו על השולחן.

טלי פלוסקוב: זה מאוד מפתה, 800 שקל נוספים לחשבון של אנשים שחיים מתחת לקו העוני זה דבר מפתה, ואני כבר לא מדברת על 1,400 שקל, שזה חצי ממה שהם מקבלים היום בכלל למחיה.

טלי פלוסקוב: זה מאוד מפתה.

טלי פלוסקוב: מה יקרה לאנשים האלה?

טלי פלוסקוב: מה שעשינו פה, אני ציפיתי שזה ייצא עם הסברה, עם שיחה עם הבן אדם, עם להסביר לו על מה הוא הולך לוותר בתמורה לכסף.

טלי פלוסקוב: זה לא קורה, אתם פשוט נתתם להם: קחו כסף.

דורון רז: עם רוח גבית חזקה לקחת כסף.

טלי פלוסקוב: רבותיי, אני עוצרת אתכם.

טלי פלוסקוב: רק פרופ' בריק, להשלים אותי ואנחנו ממשיכים.

יצחק בריק: ביום האחרון של הדיונים בוועדת הרווחה על הטיוטה האחרונה של החוק היה סעיף שבו נאמר שיבוצע מחקר הערכה כדי לבדוק מה עושים עם הכסף.

יצחק בריק: באותה ישיבה קמה נציגת הביטוח הלאומי וביקשה למחוק את הסעיף הזה ובמקומו להכניס סעיף שאומר שהביטוח הלאומי יעשה מעקב וידווח לוועדה אחרי שנתיים.

יצחק בריק: אני חושב שעכשיו, לאור מה שקורה עכשיו, יש צורך לעשות מחקר חיצוני אובייקטיבי, לא על ידי הביטוח הלאומי, ולשאול את השאלה הפשוטה ביותר, מה עשו עם הכסף, האם הכסף הלך כדי לטפל בזקן הסיעודי שעל פי החוק צריך לתת לו עזרה בכל שעות היום, בכל פעולות ה-ADL שלו.

יצחק בריק: אני רוצה לדעת האם באמת הכסף הלך למטרה הזאת או שהוא הלך לכסות את החובות של הבת.

טלי פלוסקוב: רבותיי, אני רוצה לסכם.

טלי פלוסקוב: סטינו מהדיון, פשוט לא יכולתי להתאפק, אבל סטינו מהדיון.

טלי פלוסקוב: אני רוצה להגיד לכם, אנחנו נקיים דיון בנושא הזה, אני אפילו אבקש להרחיב את הדיון הזה, כי תכננתי לעשות דיון, גם בנושא של הרפורמה, גם בנושא של בדיקות תלות, אז אנחנו נעשה דיון משותף בנושא.

טלי פלוסקוב: גברתי מנהלת הוועדה, אני מבקשת לפנות למנכ"ל בבקשה.

טלי פלוסקוב: גם אמרנו לארנה, אבל בכל אופן אני רוצה לבקש גם מהמנכ"ל להציג לדיון הזה שיתקיים, ואנחנו נודיע לכם בהקדם מה התאריך - - -

שמואל סמי קידר: שהוא יבוא גם לדיון.

טלי פלוסקוב: אם הוא ירצה להגיע אנחנו מאוד נשמח.

טלי פלוסקוב: אני רוצה להבין מה הולך עם המעבר, כמה הכסף גבוה, ובאמת הנושא הזה, אני רוצה להזכיר לכם, כשקיבלנו החלטה לגבי 1,407 שקלים, לא דיברנו על מעקב מה יעשו עם הכסף, המקום היחיד שדיברנו על מעקב זה כשמקבלים שליש מהכסף, ברמות יותר גבוהות.

יפעת סולל: כל מה שהוא מעל ארבע שעות.

טלי פלוסקוב: זה עד שליש, כן.

טלי פלוסקוב: וגם הביטוח הלאומי אומרים שפעם בשנה יבקרו ויבדקו.

טלי פלוסקוב: מה יכול להיות בשנה הזאת אלוהים יודע.

טלי פלוסקוב: לכן לפי דעתי כולנו נצטרך להתכנס לחדר הזה, לנתח את המצב, לקבל כמה שיותר נתונים כדי לקבל החלטה איך אנחנו ממשיכים.

טלי פלוסקוב: אני לא רוצה להגיע למצב שהרסנו את כל המערך הזה בחקיקה אחת, פשוט הרסנו.

טלי פלוסקוב: בנינו את זה הרבה שנים, אתם בניתם, יש פה הרבה שותפים, אני לא הייתי שם, ואני לא רוצה להיות חלק מאלה שהרסו את כל מה שנבנה פה.

טלי פלוסקוב: ונכון להיום, המצב שלנו בסיעוד זו דוגמה להרבה מדינות בעולם, ומה שעושים עכשיו, אנחנו מוחקים את הכול, הרס היסטורי.

טלי פלוסקוב: אני לא אתן לזה יד.

טלי פלוסקוב: לכן, רבותיי, נעשה דיון, אתם מוזמנים, נדבר ושם נרחיב.

טלי פלוסקוב: כרגע מיצינו את הנושא הזה, אנחנו חוזרים לרווחה, כי נשארה רק רבע שעה לדיון.

טלי פלוסקוב: מי שרצה לדבר, בבקשה.

טלי פלוסקוב: סמי קידר, בבקשה.

שמואל סמי קידר: קודם כל אני רוצה לחזור לדיון, אבל לפני זה, אני רוצה להגיד לבריק יישר כוח, על כל מה שהוא אמר.

שמואל סמי קידר: מלאכתם של צדיקים נעשית בידי אחרים, באמת כל מה שאמרת, ארבעת המשפטים, אני צריך לחזור עליהם, אבל אני לא אעשה את זה.

טלי פלוסקוב: לא צריך.

שמואל סמי קידר: כן, לא צריך, אני אחזור למצגת.

שמואל סמי קידר: אני חושב שהמצגת הרשימה אותנו מאוד ואני חושב שהיא באמת מקיפה את כל הנושאים.

שמואל סמי קידר: שני דברים, ואני אגע רק בשני נושאים, כי יש רק רבע שעה.

שמואל סמי קידר: אם השטח יהיה שותף לעניין הזה, זה מרכזי היום שאני מייצג אותם שם, יוכלו לדעת ולהיות שותפים, יהיה רק יותר טוב לאזרח הוותיק.

שמואל סמי קידר: מי שהקים את מרכזי היום זה אש"ל ומשרד הרווחה, אמרתם שאתם עובדים מול השלטון המקומי.

שמואל סמי קידר: השלטון המקומי, הטובים והחזקים, באמת עובדים עם זה היום, חלקם לא סופרים אותם, לא מגיעים ואז נוצר הפער הגדול בין מה שהוא בשלטון המקומי, כמו שהציגה הגברת מבני ברק, לבין השטח.

שמואל סמי קידר: אם נעבוד בשיתוף פעולה, ואני זועק לזה כבר הרבה זמן, בכל הוועדות, רק מרכזי היום, יהיה לכם יותר טוב.

שמואל סמי קידר: בייחוד שלאור המצב הסיעודי הזה, שאנחנו רואים עכשיו, שאנחנו לא נחזור עליו, שמרכזי היום נכנסים למשבר מאוד מאוד עמוק, ואנחנו כבר מרגישים את זה בשטח.

שמואל סמי קידר: זה הדבר החשוב ביותר, בייחוד שהשלטון המקומי לפעמים לוקח את הכסף ולא מעביר למרכזי היום.

שמואל סמי קידר: ראינו את זה בהסעות, ראינו את זה בכמה דברים.

שמואל סמי קידר: משרד הרווחה נתן כסף להסעות, כן, גברתי, משרד הרווחה נתן כסף להסעות לפריפריה, זה לא הגיע לחבר'ה שנמצאים בשטח.

שמואל סמי קידר: דבר אחרון, פרופ' שמיד עשה מחקר מאוד גדול, ונגע בזה פרופ' בריק כרגע, אנחנו חושבים שיש לו המון דברים חיוביים, אנחנו נשתף פעולה כדי לעשות את זה, יש דברים שם שהם פחות בעייתיים ויצטרכו לשיתוף פעולה כדי ליישם את הדברים, כדי לחזק את הכול למען האזרח הוותיק בארץ.

שמואל סמי קידר: תודה.

טלי פלוסקוב: תודה.

טלי פלוסקוב: אחד הדברים שאני מאוד רוצה להמליץ לכם, כדי שבאמת כל הדברים הנפלאים שאתם עושים יתקרבו לשטח, קחו אותם כשותפים.

גלית מבורך: הם שותפים.

טלי פלוסקוב: הם יודעים אחר כך להוריד את זה ולפזר את זה בכל העולם.

גלית מבורך: הם היו.

טלי פלוסקוב: קחו אותם כשותפים, הם בשמחה יעשו את זה ולא יפריעו לכם.

שמואל סמי קידר: ובהתנדבות גם.

טלי פלוסקוב: נכון.

טלי פלוסקוב: ישראלה שוורצמן, הקרן לרווחת נפגעי השואה.

טלי פלוסקוב: בבקשה.

ישראלה שוורצמן: אני רוצה להתייחס לשתי נקודות בהמשך למה שפרופ' בריק אמר על ראייה רחבה.

ישראלה שוורצמן: בעזרת ה' כולנו מזדקנים ואני חושבת - - -

קריאה: בלי עזרת ה'.

ישראלה שוורצמן: עם עזרת ה'.

ישראלה שוורצמן: אני חושבת שלא מלמדים אותנו איך להזדקן.

ישראלה שוורצמן: מלמדים אותנו מתמטיקה, גיאומטריה, טריגונומטריה, אני חושבת שאפשר היה להכניס לתכניות הלימודים, אני לא יודעת באיזה גיל, לימודי זקנה.

קריאה: לפני זה צריך ללמד אותנו איך להיות הורים.

טלי פלוסקוב: רבותיי, בקצרה.

טלי פלוסקוב: רק כמה דברים, מה היית ממליצה.

ישראלה שוורצמן: אז אני הייתי ממליצה להכניס את זה לתכנית לימודים, אני לא יודעת באיזה גיל.

ישראלה שוורצמן: זה דבר אחד.

ישראלה שוורצמן: דבר שני, לגבי הנגשת השירותים והנגשת המידע, אני חושבת שיש הרבה מאוד ארגונים שמסייעים לניצולי שואה, אני חושבת שצריך להקים פורומים קבועים שבהם ישתתפו נותני השירותים שיחליפו מידע אחד עם השני ויעשו איגום משאבים, משהו קבוע, בכל הארץ.

טלי פלוסקוב: תודה לך, גברתי.

טלי פלוסקוב: עודד פריד פה?

טלי פלוסקוב: הוא הלך.

גלית מבורך: הוא רצה להעלות את נושא הסיוע לקהילה הלהט"בית.

טלי פלוסקוב: אני הבטחתי לו דיון בנפרד בנושא הזה ואנחנו נעשה את זה.

גלית מבורך: אני רק אגיד שאנחנו התחלנו בחשיבה, היה מחקר שברוקדייל יחד עם אש"ל עשו בנושא, יש לו החלטות, התחלנו עם הקהילה, חברי הקהילה נפגשו עם מנכ"ל המשרד והתחלנו איתם בדיאלוג לפיתוח שירותים מתאימים.

טלי פלוסקוב: יופי, מצוין.

טלי פלוסקוב: עופרה, מבת ים, אני רוצה לשמוע ממך את התחושות שלך מהשטח.

עופרה קורן: קודם כל אני נציגת השטח, אני עובדת 30 שנה בעיריית בת ים ומובילה את השירות שגדל מאוד בעקבות עיר מאוד מזדקנת.

עופרה קורן: אני מרגישה שאני חולמת כשאני יושבת פה וחושבת שמה שקורה עכשיו אלה דברים שאני לא האמנתי שיקרו ואני מברכת את גלית והצוות שלה על העבודה, וגם את המשרד והממשלה שנותנת תקציבים.

עופרה קורן: זה ככה, בשביל הפתיח.

עופרה קורן: אני חושבת שאנחנו, עובדי הזקנה, מאוד אוהבים את העבודה שלנו, במסירת אין קץ, ויש גם יציבות.

עופרה קורן: מי שנכנס בדרך כלל מתאהב, מתמכר ועושה עבודה מצוינת.

עופרה קורן: נכון שהעומסים הם גדולים, אני חושבת שהשינוי עכשיו עם הסיעוד, את אמרת שאת מפחדת שתגיע הרבה עבודה לרווחה, אז אני מחכה שתגיע העבודה, אבל תגיע העבודה הסוציאלית, בדיוק מה שאנחנו חולמים ורוצים לעשות.

עופרה קורן: אני לא מפחדת מזה, אני כן רוצה שנקבל גם תקנים כדי לעשות וגם נצליח לאייש אותם.

עופרה קורן: נושא נוסף שאני רוצה לדבר עליו זה הנושא של מניעה.

עופרה קורן: אני חושבת שאנחנו צריכים את הנושא של מניעה, ללמד איך להזדקן גם את הזקנים בני 65, באמת אני חוברת אלייך, אני לא זוכרת את שמך, הבת המטפלת, שכל קשיש במדינת ישראל, הוא מגיע לגיל, שבכל עיר יהיה לו מרכז כזה, יכוון אותו, יספר לו על הכול וגם ידאג לעדכן כשיהיו שינויים והקשיש באמת יידע להשתמש בזה.

עופרה קורן: לגבי הנושא של הרפורמה של חוק הסיעוד, כן מדאיג אותי הנושא של הגמלה בכסף.

עופרה קורן: בזמנו אנחנו, העובדים הסוציאליים, היינו המתנגדים הגדולים לנושא הזה, אבל כיוון שזה כבר נעשה, כן חשוב שיהיה לנו גורמי תיאום עם ביטוח לאומי, שאנחנו נדע מה קורה, שהפניות יגיעו אלינו כדי שנצליח לטפל.

עופרה קורן: דרך אגב, הכפתורים האלה, כל בן שרוצה לעשוק את הוריו, אם יש לו את מספר הטלפון של הוריו, אני לא יודעת מה הם אמצעי הזיהוי, הוא יכול לעשות את זה בלי שהאבא בכלל יידע.

טלי פלוסקוב: נכון, נכון.

עופרה קורן: שזה בכלל סיפור רציני.

עופרה קורן: דבר נוסף, מרכזי היום, השינוי של התדמית שלהם, מה שאנחנו עושים בבת ים היום, שיש משמרת שנייה.

עופרה קורן: משעה 12 עד שעה שבע בערב, יש כבר 55 אנשים, שזו אוכלוסייה אחרת.

עופרה קורן: לשדרג ולעשות התאמות.

עופרה קורן: אנחנו מדברים על מהפכת הגיל, אני מדברת גם על המהפכה הדמוגרפית, על השינויים של הזקנים.

עופרה קורן: גם מועדוני הזקנים, גלית, מה שהיה פעם מועדוני זקנים, צריכים לעבור שדרוג רציני ושינוי כי גם אנשים שהם לא אוכלוסיות רווחה לא מתקרבים למקומות האלה, זאת האמת.

עופרה קורן: זה מהשטח.

עופרה קורן: דבר נוסף שאני רוצה להגיד, יש לי אוכלוסיית יעד שלא מדברים עליה ומזניחים אותה, אני חושבת, זה הזקנים חולי הנפש.

אליהו שמיר: אני אדבר על זה.

עופרה קורן: אוקיי, אז אני רוצה להגיד שאני מהשטח יכולה להגיד שהם נופלים בין הכיסאות, כי לא משרד הרווחה ולא משרד הבריאות לוקחים עליו - - -

טלי פלוסקוב: זה יהיה בדיון על בריאות, רבותיי.

עופרה קורן: אוקיי, אבל עדיין הרבה מהזקנים, אנחנו כן מסייעים להם, אם זה בצרכים מיוחדים, אנחנו לא עושים את העבודה הפסיכוסוציאלית איתם, כי אנחנו לא מומחים לפסיכותרפיה בתחום החולי הנפשי.

עופרה קורן: דרך אגב, מרכזי היום לא קולטים את האוכלוסייה הזאת של חולי הנפש, לפעמים הם יכולים לקלוט, אבל החברה דוחה אותם, החברים הזקנים לא רוצים.

עופרה קורן: אז גם אין שירותים לזקנים האלה בעצם, אז אין מסגרות.

שרה אשר: והם גם נופלים בנושא של הסידור המוסדי, עופרה.

שרה אשר: יש את הוועדה הבין משרדית - - -

עופרה קורן: נכון, הסידור המוסדי, שאני יכולה להגיד לכם, אני עובדת עם אברבנאל, הם אומרים לנו שיש להם קשיש, צריך לסדר אותו בבית אבות, הוא תשוש, אני מגיעה עם זה לרווחה ואין מסגרות, ובצדק, כי אני לא חושבת שזה מה שאנחנו צריכים לעשות.

טלי פלוסקוב: הוא תשוש ולא תשוש נפש?

עופרה קורן: לא, הוא לא תשוש נפש, הוא חולה נפש שהיה לפעמים מבודד כל חייו וכמובן בזקנה עוד יותר.

עופרה קורן: אז צריך לחשוב על האוכלוסייה הזאת.

עופרה קורן: וגם אני מצטרפת לאוכלוסייה המיוחדת של אוכלוסיית הלהט"בים.

עופרה קורן: הם נמצאים בינינו, עשינו הרבה ביקורי בית, לא עלִינו, לא ידענו, לשאול את השאלות.

עופרה קורן: קשה לשאול את השאלות, צריך לעשות משהו.

עופרה קורן: ולגבי חוק הסיעוד, הסברה.

עופרה קורן: כי גם בשטח העובדים הסוציאליים שאמורים לתת את מיצוי הזכויות, לספר לפחות על זה, הם לא כל כך מבינים.

עופרה קורן: בני המשפחה בוודאי שלא, מבולבלים מאוד.

עופרה קורן: זהו, יש הרבה עבודה, אבל אני מברכת על הוועדה.

טלי פלוסקוב: תודה רבה.

טלי פלוסקוב: בבקשה, פרופ' אלי שמיר.

טלי פלוסקוב: בבקשה, רק בקצרה.

אליהו שמיר: טוב שעופרה העלתה את הנושא.

אליהו שמיר: לדברי פרופ' בריק, שלא עדכנו את החוק 50 שנה, אבל מה שעופרה אמרה, עשרות שנים סעיף 191 החריג את נפגעי הנפש ובני משפחותיהם משירותי הרווחה, גם בכל המועצות המקומיות והעיריות וגם לפעמים ביטוח לאומי ובכל התכניות של המשרד.

אליהו שמיר: אז ראשית כל אני מברך על כך שסוף סוף ב-2018 הסעיף הזה בוטל והוחלט שנפגעי נפש ובני משפחותיהם, כולם זכאים לשירותי משרד הרווחה, כמו כולם.

אליהו שמיר: מה שאת תיארת, עופרה, זו תוצאה ישירה של הסעיף הזה, ששרי הרווחה לדורותיהם לא ביטלו עד 2018.

טלי פלוסקוב: תודה.

אליהו שמיר: רגע, אני מייצג את עמותת 'עוצמה'.

טלי פלוסקוב: שני משפטים, בבקשה.

אליהו שמיר: לא, אני ישבתי בסבלנות כל הדיון.

אליהו שמיר: אנחנו במובן מסוים, החברים של העמותה שלנו, אני כבר בן 85 בקרוב ורוב האנשים דואגים יותר לא לבעיות הזקנה שלנו, אלא לילדים שלנו שחלו מגיל צעיר במחלות נפש, מה יקרה אחרי מותנו, איפה הם יהיו וכל הדברים שארנה הזכירה.

אליהו שמיר: אז אני רוצה להתייחס, יש לי פה את המחקר של משרד הבריאות, אבל אני רוצה להתייחס - - -

טלי פלוסקוב: אדוני, אני מתנצלת - - -

אליהו שמיר: אני רוצה להתייחס לדבר קונקרטי.

טלי פלוסקוב: רגע, אדוני, שנייה.

טלי פלוסקוב: עם כל ההערכה אליך, באמת הערכה, ויש לי, אני רוצה לבקש ממך, שוב אני אומרת, שתי דקות אני צריכה לנעול את הישיבה.

אליהו שמיר: אני רוצה - - -

טלי פלוסקוב: אני רוצה להציע לך - - -

אליהו שמיר: אני רוצה להתייחס למענים מותאמים ב - - -

טלי פלוסקוב: תעביר לי את הדברים האלה - - -

אליהו שמיר: לא - - -

טלי פלוסקוב: אדוני, בדקה לא תסיים, אני לא רוצה לקטוע אותך שוב.

אליהו שמיר: לא, בדקה אני אסיים.

אליהו שמיר: במענים המותאמים לתפקודו של האזרח הוותיק במצגת צריך להוסיף גם את נפגעי הנפש הכרוניים שכל חייהם היו, מצעירותם, צריך להוסיף להם כי ההתאמה התפקודית בשבילם היא שונה.

אליהו שמיר: צריך לראות איך הם ימשיכו להיות, האם ימשיכו להיות בשיקום של משרד הבריאות או יעברו לאחריות משרד הרווחה, לתאם את זה ביחד.

אליהו שמיר: לבסוף, הערה כללית.

אליהו שמיר: אנחנו יושבים באולם של מדע וטכנולוגיה, אבל כל הדברים הטכנולוגיים לא יכולים להעלים את העובדה שרוב האזרחים הוותיקים, ובייחוד תשושי הנפש והאחרים, זקוקים למגע אנושי ולא רק לטכנולוגיה.

טלי פלוסקוב: תודה רבה, פרופ' שמיר.

טלי פלוסקוב: רבותיי, אני מתנצלת, אני יודעת שהפעם זה היה יותר מהר ממה שציפינו, אבל אין מה לעשות, המציאות היא לפעמים מעל הכול.

טלי פלוסקוב: אני חוזרת ואומרת, כמו שבכל דיון אמרתי, כל מי שיש לו הצעות בנושא הרווחה מוזמן לשלוח לנו את זה במייל, אף פנייה לא נשארת ללא מענה, אנחנו לומדים את זה ובודקים מה אפשר לרשום ואם יש צורך בפגישה נוספת תהיה פגישה נוספת.

טלי פלוסקוב: בנושא של בריאות, בנושא של חולי נפש, לצורך העניין, אפשר להרחיב שם ולדבר שם כי יהיו לי גם נציגים של משרד הבריאות שם ואני רוצה גם לקבל מענה.

טלי פלוסקוב: רבותיי, תודה רבה לכולם, אנחנו נפגשים גם לרפורמה וגם לבריאות, ממשיכים לעבוד, לא נגמרו האופציות לדבר.

טלי פלוסקוב: הישיבה נעולה, תודה רבה.