ועדת הכלכלה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 878, 2018-12-09 10:30

איתן כבל: בוקר טוב לכולם, שבוע טוב, חודש טוב, חנוכה שמח.

איתן כבל: כל הברכות יש לנו בבוקר הזה.

איתן כבל: אני מקווה שהיום שלנו יהיה יום מבורך בעבודה שנעשה כאן.

איתן כבל: מצאתי לנכון, מפאת חשיבות הנושא, לזמן את הדיון ביום ראשון.

איתן כבל: יש לנו פגרה בוועדת החקירה, את הפגרה אנחנו מנצלים לדיון הזה.

איתן כבל: גברתי מנהלת הוועדה, יועצות משפטיות, חברי הכנסת שהגיעו לדיון החשוב הזה, אני אומר ממש שתי נקודות מרכזיות, אחר כך ישר ניכנס לתוך התהליך עצמו.

איתן כבל: הנושא הזה הוא בעל חשיבות גדולה מאוד.

איתן כבל: אני רוצה להבהיר את עמדתי בפעם המי יודע כמה, כי לכל אחד יש את האצבע על המקלדת, הוא ביד חופשית מייצר הטעיה של הציבור הרחב.

איתן כבל: הצעת החוק היא הצעת חוק, אנחנו עוברים סעיף סעיף, מנסים למצוא את הפתרונות לכל דבר ועניין.

איתן כבל: יש כאן שני כוחות מרכזיים שצריך לטפל ולהתמודד איתם.

איתן כבל: אני אומר בפעם המיליון, זה לא חוק לפגיעה במשתמש הקצה.

איתן כבל: משתמש הקצה הוא איננו הסיפור המרכזי של החקיקה כפי שהובאה על ידי משרד המשפטים, אלא מי שתורתו אומנותו, אם אנחנו עושים התאמה לעניין הזה.

איתן כבל: מי שנכנס לתוך בית של אחר ועושה מזה כסף, משתמש בזה כדי לייצר לעצמו רווחים - בסופו של עניין זה הסיפור.

איתן כבל: זה לא קרב בין אנשי האור ואנשי החושך, כפי שיש כאלה שמנסים לצייר זאת.

איתן כבל: זה עולם חדש שצריך לעשות בו סדר, היום הוא פרוץ לכל עבר.

איתן כבל: אני חוזר ואומר לחבריי וחברותיי חברי הכנסת, אני לא אאפשר שתהיה פגיעה, ולו הקטנה ביותר, במשתמש הקצה.

איתן כבל: זה הסיפור.

איתן כבל: אין לי כוונה שכל אחד שבמקרה נכנס או הוריד ימצא את עצמו בפני איזה שהוא הליך כזה או אחר.

איתן כבל: הכי קל גם להתגולל על האנשים מן השורה, האנשים הפשוטים, וזו איננה הכוונה.

איתן כבל: אנחנו גם שמענו את הסיפורים פה, וזה כל שבוע.

איתן כבל: אנחנו מכירים את זה שאנשים נכנסים, מורידים סדרות.

איתן כבל: אנחנו רוצים לעודד יצירה, אבל אנחנו לא מאפשרים את ההגנה עליה.

איתן כבל: אני לא בא כאן להגן על הוט, על יס, או על גופים כאלה ואחרים שנמצאים כאן בוועדה.

איתן כבל: אנחנו במלחמת עולם מולם בשוטף מבחינת מערכות היחסים.

איתן כבל: אני ממליץ לכל מי שהתאמן בבית בלהתנשא עלינו, שיוריד אוקטבה, אני אומר זאת בצורה מאוד מאוד ברורה.

איתן כבל: אנחנו נתחיל באישור הבקשות לדיון מחדש של חבר הכנסת איתן כבל: סעיף 7 להצעת החוק, בסעיף 53א המוצע, בסעיף קטן (א) ההגדרה "מקור תוכן", בסעיף קטן (ט), הרישא "ופסקת משנה (1)", בסעיף 9 להצעת החוק, סעיף 60ג(ה) המוצע.

איתן כבל: בקשה לדיון מחדש מאת חבר הכנסת יואב קיש: בסעיף 8 להצעת החוק, הוספת סעיף (א)(1) בסעיף 56 לחוק העיקרי.

לאה ורון: חבר הכנסת יואב קיש יצביע במקום חברת הכנסת נורית קורן.

איתן כבל: יש למישהו הסתייגות?

איתן כבל: נעלה את כל הבקשות בהצבעה אחת.

איתן כבל: מי בעד הפתיחה, ירים את ידו?

איתן כבל: בעד – פה אחד

איתן כבל: נמנעים – אין

איתן כבל: כל הבקשות לדיון מחדש אושרו.

איתן כבל: אנחנו נתחיל עם חבר הכנסת יואב קיש.

יואב קיש: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

יואב קיש: אני רוצה להזכיר את המהות של הסעיף, אני רוצה להגיד מה קרה.

יואב קיש: מאז שאישרנו את הסעיף המשיכו לבוא אלי עוד הרבה פניות, לכן חשבתי שנכון לפתוח את הסעיף.

יואב קיש: אני רוצה להסביר במה מדובר.

יואב קיש: מדובר באותו עולם של משתמשי קצה.

יואב קיש: בסעיף הזה אנחנו מתייחסים אך ורק לנושא התביעה ללא הוכחת נזק.

אתי בנדלר: פיצויים ללא הוכחת נזק.

יואב קיש: פיצויים ללא הוכחת נזק.

יואב קיש: זו איזו שהיא זכות עודפת שהועלתה בחקיקה לטובת שמירה על זכויות יוצרים.

יואב קיש: אנחנו לא מנסים לומר אם זו עבירה כזו או אחרת, אנחנו רק מדברים על הנושא של פיצויים ללא הוכחת נזק.

יואב קיש: אני נתבע בבית משפט.

יואב קיש: לא רק אני, אני חושב שיש עוד חברי כנסת שנתבעים.

עליזה לביא: שורה של חברי כנסת.

איתן כבל: רשימה ארוכה.

עליזה לביא: זו לא פעם ראשונה.

יואב קיש: זה לא רק חברי כנסת.

איתן כבל: זה לא רק חברי כנסת, זה עמותות, ארגונים.

איתן כבל: יש לנו עשרות פניות.

יואב קיש: אני מדבר על עצמי.

יואב קיש: אני נתבע.

יואב קיש: זה קרה לאחרונה.

יואב קיש: התביעה הזאת הצטרפה להליך שלם שמתנהל בין הכנסת לחברת "פלאש 90".

יואב קיש: אני לא יודע אם נתבעתי בעקבות המהלך שלי לשינוי החקיקה הזה או בגלל דברים אחרים, אבל זו הסיטואציה.

יואב קיש: אני לא אכנס ספציפית לאירוע המשפטי, מי שרוצה יכול ללכת לראות את הפרוטוקולים.

יואב קיש: אני אפילו לא עוקב אחרי זה, כי הכנסת מנהלת את זה במרוכז בבית המשפט.

יואב קיש: על מה העניין?

יואב קיש: אנחנו בעולם חדש.

יואב קיש: אנחנו חייבים להתייחס לעולם החדש הזה, לעולם האינטרנט.

יואב קיש: כולנו עושים share, כולנו לוקחים פוסט ועושים עוד פעם.

יואב קיש: אנחנו באותו רגע לא בהכרח מבינים אם עשינו פה עבירה על זכויות יוצרים.

יואב קיש: אני אומר לכם, חברת "פלאש 90" לקחה את הנושא הזה של פיצויים ללא הוכחת נזק על ההתנהגות התמימה הזאת של ה-share, הפוסטים האלה, העלאת התמונות שלי שנמצאות ברשות הרבים, והחליטה שהיא עושה מזה מכונת כסף.

יואב קיש: זה על הגב שלי כחבר כנסת, אבל לא רק, גם על גבם של סטודנטים, של כל מיני אנשים אחרים ששמים פוסט של איזה משהו שהם ראו.

יואב קיש: כבר עושים עליהם סיבוב של 100 אלף שקלים, כבר יש מכתב תביעה מעורך דין.

יואב קיש: הם מתפשרים בסוף על כמה אלפי שקלים, כי ברור להם שהם לא יקבלו את הסכומים.

יואב קיש: ברור להם שבמקרה הטוב הם יוציאו כמה אלפי שקלים.

יואב קיש: דרך אגב, פנו אלי גם אומנים.

יואב קיש: אני מדבר איתכם על אומנים שנפגעו מהעניין הזה, אני מדבר איתכם על פעילויות חברתיות שנפגעו מהעניין הזה, אני מדבר איתכם על אנשים פרטיים.

יואב קיש: כשפתחנו את הדיון, דיברנו על הדיוקן, אמרנו שלפחות על הדיוקן של אותו אדם שלא יתבעו.

יואב קיש: זה נראה הבסיס של הבסיס.

איתן כבל: ללא הוכחת נזק.

יואב קיש: אנחנו מדברים על ללא הוכחת נזק.

יואב קיש: אנחנו מאפשרים הליך שבו תהיה פנייה לאותו אדם שפרסם: או שאתה מסיר, או שאתה משלם.

עליזה לביא: זה לא עובד ככה.

יואב קיש: היום זה לא עובד ככה.

אתי בנדלר: תסיר, ואז תשלם תמלוג ראוי שנתדיין עליו.

אתי בנדלר: אם לא תסיר, נוכל לתבוע פיצויים ללא הוכחת נזק.

יואב קיש: בדיוק, זה מה שאנחנו אומרים, זה התיקון.

יואב קיש: היום זה לא כך.

יואב קיש: היום בחוק יש את היכולת של דרישת פיצויים ללא הוכחת נזק.

יואב קיש: את זה באנו לתקן.

יואב קיש: אני עדיין מאפשר תהליך.

יואב קיש: לא אמרתי שאני פותח את זה למצב בו עושים מה שרוצים.

יואב קיש: למה עכשיו פתחנו את זה לדיון מחדש?

יואב קיש: כי פנו עשרות רבות של אנשים.

יואב קיש: יש מהאקדמיה התייחסויות שאנחנו נשמח לשמוע.

יואב קיש: אנחנו לא מדברים על שימושים עסקיים.

יואב קיש: שימושים עסקיים נשארים מוגנים בהגנה העודפת של פיצויים ללא הוכחת נזק.

יואב קיש: אנחנו מדברים על משתמשי קצה ללא מטרה עסקית שלקחו משהו שהיה באינטרנט.

יואב קיש: היום בטוויטר אני עושה share.

יואב קיש: במידה ואותו אדם שם את התמונה ולא כתב את זכויות היוצרים, אני נחשב עבריין, אני חשוף ל-100 אלף שקלים ללא הוכחת נזק.

יואב קיש: יש פה אבסורד שנכנסנו אליו.

יואב קיש: ההגנה לא צריכה להיות רק על הדיוקן, צריכה להיות הגנה בסיסית.

יואב קיש: צריך להבין שבכלי הזה צריך להשתמש בדרך אחרת בעולם האינטרנט.

יואב קיש: זו ההצעה שלי.

אתי בנדלר: אני רוצה להבהיר במה מדובר.

אתי בנדלר: קודם כל, ההצעה המקורית הייתה לראות בשימוש הזה שימוש מותר.

אתי בנדלר: חבר הכנסת קיש השתכנע שלא ראוי – אז דובר בתמונה, בהמשך דיברנו על יצירה אומנותית כפי שהיא מוגדרת בחוק - להפוך את זה לנחלת הכלל.

אתי בנדלר: זאת אומרת, אם אדם השתמש ללא קבלת רשות או רישיון מבעל זכויות יוצרים, זה יהיה שימוש מפר.

אתי בנדלר: בנושא הזה אין שינוי.

אתי בנדלר: כשיש שימוש מפר, בעל זכות היוצרים רשאי לתבוע מהמפר פיצוי.

אתי בנדלר: מה גובה הפיצויים שייפסקו לו?

אתי בנדלר: אם המפר היה מבקש רשות מראש מבעל זכות היוצרים, הייתה התדיינות על הסכום, על התמלוג הראוי שמגיע לבעל זכות היוצרים.

אתי בנדלר: אם מדובר על תמונה, זה תלוי בשווי של התמונה, בערכה האומנותי, זה תלוי אם היא צולמה באקראי או הושקעה בה מחשבה.

אתי בנדלר: היא צריכה עוד כל מיני פרמטרים שמוכרים בפסיקה.

אתי בנדלר: זה יכול לנוע בין מאות בודדות של שקלים לאלפי שקלים.

אתי בנדלר: בתמונות מאוד מאוד מיוחדות וחריגות אנחנו יכולים להגיע לעשרות אלפי שקלים.

אתי בנדלר: יש סעיף כללי בחוק זכות יוצרים שמדבר על פיצויים ללא הוכחת נזק.

אתי בנדלר: בא המחוקק והשתכנע שקשה מאוד להוכיח מה הוא הפיצוי או הנזק שנגרם למפר כתוצאה מההפרה.

אתי בנדלר: הנזק יכול להיות מורכב מכל מיני פרמטרים, קודם מהתמלוג הראוי שהיה מגיע לבעל זכויות היוצרים.

אתי בנדלר: יכולים להיות עוד כל מיני נזקים, כמו פגיעה בזכות הכלכלית להשתמש בה הלאה.

אתי בנדלר: קבע המחוקק שיש במקרה הזה זכות לפיצויים ללא הוכחת נזק.

אתי בנדלר: הסכום שנקבע בחוק הוא עד 100 אלף שקל בשל כל הפרה.

אתי בנדלר: לאחר מכן - זה מעוגן בסעיף 56 לחוק זכות יוצרים- קבע המחוקק, וזה בסעיף קטן (ב) של אותו סעיף, שיקולים שונים שבית המשפט ראוי שיביא בחשבון כשהוא פוסק פיצויים ללא הוכחת נזק.

אתי בנדלר: אני רוצה לומר עוד נתון שחשוב לקחת בחשבון כשדנים בהקשר הזה.

אתי בנדלר: ישראל חתומה על שתי אמנות בעניין זכות יוצרים.

אתי בנדלר: האמנה הזאת חייבה את ישראל - היא באה לידי ביטוי בחוק זכות יוצרים החדש ובחוק הישן - להכיר בזכות היוצרים, לתת הגנה ליוצר על היצירה שלו.

אתי בנדלר: אין בשום אמנה בינלאומית התחייבות לפיצויים ללא הוכחת נזק.

אתי בנדלר: זאת הייתה ההכרה של המחוקק הישראלי באפשרות לפסוק פיצויים ללא הוכחת נזק.

אתי בנדלר: בתיקון החקיקה שנעשה בשנת 2007 הועלה הסכום – נדמה לי שבפקודת זכות יוצרים המקורית הוא היה 20 אלף שקל –ל-100 אלף שקל.

אתי בנדלר: אין חובה לפסוק פיצויים ללא הוכחת נזק.

אתי בנדלר: במה מדובר כאן?

אתי בנדלר: כאן מדובר בכך שאדם שאין לו כוונה מסחרית או עסקית, ולא משנה באיזה סכום, משתמש בתום לב ביצירה שהופצה כבר קודם ברשת.

יואב קיש: הועמדה לרשות הציבור.

אתי בנדלר: היא הועמדה לרשות הציבור.

אתי בנדלר: הנוסח הנוכחי לא מבהיר את זה מספיק.

אתי בנדלר: אני אציע נוסח עוד יותר מחודד שמדבר על העמדה חוזרת לרשות הציבור.

אתי בנדלר: במקרה כזה, אם פונה אליו בעל זכות היוצרים ואומר לו: אדוני, אתה מפר על ידי העמדה הזאת את זכות היוצרים שלי, המפר צריך להסיר את היצירה הזאת מהרשת, מהאינטרנט.

אתי בנדלר: הכוונה בהעמדה לרשות הציבור היא העמדה באינטרנט.

אתי בנדלר: זה תנאי ראשוני.

אתי בנדלר: זאת אומרת, הוא באמת מבין שהוא פגע בזכות היוצרים של בעל זכות היוצרים.

אתי בנדלר: מדוע חשבתי שההצעה של חבר הכנסת קיש, וזה אחרי שהוא ריכך אותה, היא ראויה?

אתי בנדלר: משום שיש משהו באינסטינקט הטבעי של בן אדם.

אתי בנדלר: כשאדם נכנס לביתו של אדם אחר ונוטל משם את בקבוק החלב שדיברת עליו, הוא יודע שזה אסור.

אתי בנדלר: אם ברשות הרבים מישהו מניח בקבוק חלב, יכול להיות שאדם שעובר נוטל את בקבוק החלב כי הוא מניח שזה מיועד לשימוש של כל מי שירצה.

אתי בנדלר: אני אמרתי שזה בניגוד לאינסטינקט הטבעי.

אתי בנדלר: אחר כך התחלתי לקרוא עוד חומר.

אתי בנדלר: אני רוצה להסתמך כאן על התכתבות שהייתה לי עם פרופסור מיכאל בירנהרק.

אתי בנדלר: פרופסור מיכאל בירנה

אתי בנדלר: רק הוא פרופסור מן המניין למשפטים באוניברסיטת תל אביב.

אתי בנדלר: הוא ממלא גם את תפקיד סגן הדיקן למחקר.

אתי בנדלר: תחומי המחקר וההוראה שלו הם משפט וטכנולוגיה, זכויות יוצרים, פרטיות וחופש ביטוי.

אתי בנדלר: אחרי שהוא כתב לי איזה שהוא מייל בעניין הזה, יצרתי איתו קשר, שאלתי אותו אם הוא יהיה מוכן לבוא ולדבר בפני הוועדה.

אתי בנדלר: אכן הוא התכוון לבוא ולדבר בפני הוועדה, אבל לאחר שהישיבה שונתה ליום ראשון הוא התנצל בפניי על כך שהוא לא יוכל לבוא.

אתי בנדלר: כששאלתי אותו אם אני אוכל לצטט מדבריו בישיבת הוועדה, הוא נתן לי רשות לעשות כן.

אתי בנדלר: הוא כותב כך: "במצב הנוכחי יש בעיה קשה, משתמשים מוצאים יצירה באינטרנט בחיפוש בגוגל, מעתיקים אותה בדרך כלל לשימוש ברשתות חברתיות, בלוג או מצגות שמכינים.

אתי בנדלר: ברוב המקרים אין למשתמשים מושג על זכות יוצרים - הם לא יודעים מי הבעלים, הם לא יודעים שצריך לבקש רשות וכו'.

אתי בנדלר: כשאני מלמד אני אומר לתלמידים שהנחת העבודה צריכה להיות שהיצירה מוגנת, אבל זו לא בהכרח הנחת העבודה של המשתמשים מהציבור הרחב שחושבים שאם אפשר טכנית להעתיק אז מותר".

אתי בנדלר: ואז הוא ממשיך ואומר: "כידוע, יש המון תביעות של צלמים נגד כל מיני גורמים, מסחריים ופרטיים.

אתי בנדלר: הרבה מסתיימות בפשרה מתחת לרדאר, חלקן מגיעות לבית המשפט.

אתי בנדלר: הסעיף הזה יכול לרכך מעט את הבעייתיות שיש במצב הקיים.

אתי בנדלר: היא לא מכשירה את ההפרה, אבל היא מצמצמת את הפיצוי.

אתי בנדלר: גם כאן בתי המשפט עדיין יוכלו לפסוק על דרך האומדנה.

אתי בנדלר: לשם קביעת הסכום ייתכן שהם יעיינו בפסיקה.

אתי בנדלר: זה עשוי להתרוקן מתוכן.

אתי בנדלר: מה שזה עושה, זה מצמצם את היכולת של בעלי הזכויות לאיים בתביעות של 100 אלף ₪, ככל שהם עושים את זה".

אתי בנדלר: דבר נוסף שפרופסור בירנהרק הפנה את תשומת ליבי אליו הוא שכדי לבסס את התיאוריה הזאת צריכים קצת נתונים על פיצויים שנפסקים.

אתי בנדלר: אנחנו לא יודעים את שיעור המקרים שפונים אל המפרים ומגיעים איתם לדיון בבית משפט.

אתי בנדלר: אדם מן הציבור שמקבל מכתב התראה עם איום שיתבעו אותו על 100 אלף שקל, בדרך כלל מגיע לפשרות.

אתי בנדלר: אנחנו לא יודעים איזה סכומים משולמים במסגרת הפשרות, הן לא מפורסמות.

אתי בנדלר: לאחרונה פורסם פסק דין שניתן על ידי בית המשפט השלום בנצרת, פסק דין מ-18 ביולי 2018, ממש מהתקופה האחרונה.

אתי בנדלר: כל מה שאני יכולה לעשות זה לצטט דברים מתוך פסק הדין, לרבות על התקדימים שבית המשפט הסתמך באותו פסק דין.

אתי בנדלר: אני אולי צריכה לומר שבאותו מקרה התביעה התייחסה לחמישה פרסומים שפורסמו באתר וכוללים תמונות שלפי הנטען צולמו על ידי הנתבע.

אתי בנדלר: מדובר בחמש תמונות.

אתי בנדלר: האתר היה אתר חדשותי במגזר הערבי, זאת אומרת, גוף שצפוי היה ממנו להכיר את כל ההלכות.

יואב קיש: גוף עסקי.

יואב קיש: הוא לא היה פטור בחקיקה הזאת.

אתי בנדלר: ממש כך.

אתי בנדלר: התובעת פסקה פיצויים בשל הפרת זכות היוצרים והפרת הזכות המוסרית.

אתי בנדלר: המרכיב העיקרי של הזכות המוסרית זה הזכות לקבל קרדיט.

אתי בנדלר: גם בשל הפרת הזכות המוסרית אפשר לתבוע 100 אלף שקל.

אתי בנדלר: על הצגת תמונה באינטרנט ללא קבלת היתר מבעל זכות היוצרים אפשר לתבוע עד 200 אלף שקל.

אתי בנדלר: התובעת תבעה בשל הפרה הזכויות בחמש תמונות מיליון 400 אלף שקל.

אתי בנדלר: בית המשפט קבע שהופרו בארבע תמונות זכות היוצרים, בתמונה החמישית רק הזכות המוסרית.

אתי בנדלר: הוא פסק על כל ההפרות סך של 68 אלף שקל.

אתי בנדלר: אני מזכירה לכם שמדובר באתר חדשותי.

יואב קיש: זה גבוה מאוד.

אתי בנדלר: זה נמוך מאוד כשמדובר באתר עסקי.

אתי בנדלר: אומר בית המשפט כדלקמן: "לא למותר להוסיף ולציין כי העמדת התביעה על סכום עתק של מיליון 400 אלף ₪ כפי שעשתה התובעת, חורגת לטעמי מכל אמת מידה סבירה, וזאת בהעדר אינדיקציה לנזק ממוני ממשי שנגרם לה ובשים לב לסכומי הפיצויים שהוכרו בפסיקה ביחס להפרות של זכויות יוצרים מעין אלו של התובעת".

אתי בנדלר: דוגמא: בפסק דין שריר, פסק בית המשפט העליון פיצוי בסך 800 אלף ₪ בגין הפרה אחת של הזכות המוסרית בצילום של התובע בהקשר פרסומי; בפסק דין מזל כהן, אישר בית המשפט העליון את סבירות הפיצוי שנפסק על ידי בית המשפט המחוזי בגין פרסום 40 תמונות של התובעת בסך כולל של 20 אלף ₪; בפסק דין ראובני, נפסק על ידי בית הדין המחוזי בירושלים פיצוי כולל בסכום של 47 אלף ₪ נגד הוצאה לאור בגין פרסום 15 תמונות בספר; בפסק דין ג'י גדליו, נפסק על ידי בית המשפט המחוזי בירושלים פיצוי כולל בסך 40 אלף ₪ בגין 10 הפרות הכוללות תמונות.

יואב קיש: את כל אותן תביעות התיקון שאנחנו עושים לא מונע.

יואב קיש: עדיין אפשר ללכת לבית משפט, לקבל את הפיצוי, אין שום בעיה.

יואב קיש: זה לא ישתנה.

אתי בנדלר: זה מה שרציתי להדגיש.

יואב קיש: המקרים הספציפיים שאנחנו מדברים עליהם יוחרגו.

עליזה לביא: ה"דיפולט" זה שאומרים לך להסיר.

יואב קיש: אם זה עסקי, זה לא נופל לקריטריון הזה, כל ההליכים האלה עדיין יכולים להמשיך ולקרות.

יואב קיש: הדבר היחיד שהתיקון מכניס זה אם הייתה תמונה ברשות הרבים שאתה לוקח לא למטרה עסקית.

אתי בנדלר: אני רוצה להקריא את התיקון בנוסח שגיבשתי.

איתן כבל: אין לי כוונה להעלות להצבעה, יואב, את הסעיף שתקריא אותו עכשיו אתי.

איתן כבל: אני אעלה אותו בדיון הבא.

אתי בנדלר: אני מציעה שזה יהיה סעיף נפרד.

אתי בנדלר: כותרת השוליים שלו תהיה: "פטור מפיצויים בלא הוכחת נזק".

אתי בנדלר: שיהיה ברור, אנחנו מדברים רק על הפטור ללא הוכחת נזק.

אתי בנדלר: אני מציעה שהנוסח שלו יהיה כך: "העמיד אדם לרשות הציבור ברשת האינטרנט יצירה אומנותית שהועמדה קודם לכן לרשות הציבור, או הרשה לאחר להעמיד לרשות הציבור יצירה כאמור, לא יחולו הוראות סעיף 56 אף עם העמדה כאמור מהווה הפרה של זכות יוצרים, ובלבד שהפרת הזכות הייתה שלא למטרה עסקית והמפר חדל מההפרה בתוך זמן סביר לאחר שקיבל הודעה מבעל הזכות בדבר ההפרה".

אתי בנדלר: זאת אומרת, הפטור הזה יחול רק אם מדובר בהעמדה חוזרת לא למטרה עסקית, וההסרה מהרשת תהיה תוך זמן סביר אחרי שהוא קיבל את ההודעה.

רועי פולקמן: אולי צריך להגדיר את זה כנושא חדש.

אתי בנדלר: אנחנו נעביר את זה להחלטת ועדת הכנסת.

רועי פולקמן: מה אם רשום על היצירה שהיא מוגנת בזכויות יוצרים?

אתי בנדלר: לכאורה הסעיף חל.

אתי בנדלר: כשמגיעים לבית המשפט במקרה הזה, בית המשפט יפסוק פיצויים משמעותיים.

איתן כבל: אנחנו נגיע לזה.

איתן כבל: היום יש אתרים שכותבים את המשפט - -

רועי פולקמן: כל הזכויות שמורות.

איתן כבל: לא את המשפט הברור הזה, אלא את העובדה שצריך לשים לב לעניין של שמירת זכויות.

איתן כבל: בחלק מהאתרים כבר מייצרים לך את העניין הזה של לשים לב.

יואב קיש: אנחנו צריכים להבין על מה אנחנו עושים את התיקון הזה.

יואב קיש: אנחנו עושים את התיקון הזה על אותו אדם שראה תמונה ועשה share, עשה פוסט אצלו.

דור נחמן: זו לא הפרה גם היום.

יואב קיש: אז מצוין, אין בעיה.

יואב קיש: מכתבים ותביעות מ"פלאש 90" כולם קיבלו, לא רק חברי כנסת, על הדברים האלה.

עליזה לביא: על תמונות שצילמנו פה בכנסת.

יואב קיש: המקום היחידי שאני יכול להבין זה אם על התמונה עצמה כתוב את העניין של זכויות יוצרים, לא כשזה כתוב באתר.

יואב קיש: אנחנו לא פוגעים בבסיס של זכויות יוצרים, כל המקרים בבתי המשפט יכולים להתנהל ויתנהלו, אבל הפיצויים ללא הוכחת נזק צריכים להיפסק.

דב חנין: גם אני רוצה לפתוח בגילוי נאות.

דב חנין: אני, כמו כל חברי הכנסת, קיבלתי פנייה בעניין תמונה שפורסמה באתר האינטרנט שלי.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, הגילוי הנאות שלי צריך להיות יותר מהותי, יותר עמוק ויותר משמעותי.

דב חנין: כמו שאמרתי בוועדה הזאת, המשפחה שלי היא יורשת זכויות היוצרים של אביה של רעייתי, שמוליק כץ, האומן שהאותיות שלו, האיורים שלו, הציורים שלו, הרישומים שלו נמצאים לשמחתי הרבה גם ברשת.

דב חנין: משתמשים בהם להרבה מטרות - החל מדירה להשכיר, כלה בחסמבה.

דב חנין: אני אומר את הדברים, למרות שעמדתי היא לצמצם את ההגנות על זכויות היוצרים.

דב חנין: אני מרגיש מאוד נוח בדיון הזה, כי אני פועל בניגוד לאינטרסים הכלכליים שלנו כיורשי זכויות היוצרים האלו.

דב חנין: עכשיו אני אעשה את הגילוי הנאות היותר חשוב, שהוא הגילוי הנאות האידיאולוגי שלי.

דב חנין: אני מניח שכמה אנשים בחדר הזה יודעים שאני סוציאליסט.

דב חנין: השקפת העולם שלי מתייחסת לזכויות הקניין בצורה קצת אחרת ממה שחלק מחברי הכנסת מתייחסים אליהן.

דב חנין: אני תמיד בעד להעדיף את חופש הביטוי על זכויות הקניין.

דב חנין: כאשר אנחנו נמצאים בשני מישורים, באחד מהם נמצא הביטוי הדמוקרטי, במישור השני נמצאים האינטרסים הכלכליים, אני תמיד בעד העדפה מוחלטת של הביטוי הדמוקרטי ושל השיח החופשי על פני האינטרסים הכלכליים.

דב חנין: עכשיו אני רוצה לרדת למישור של האינטרסים הכלכליים.

דב חנין: כאשר אנחנו נמצאים במישור של האינטרסים הכלכליים, בוודאי צריך להגן על זכויות הקניין.

דב חנין: כאשר זכויות הקניין הרוחני מתחרות באינטרסים כלכליים אחרים, אין שום סיבה לא להגן עליהן.

דב חנין: אם מישהו מנסה לעשות עסק מתמונות שאתה צילמת, אתם צילמת, מישהו אחר צילם, או מאיורים שמישהו עשה, למה שאותו אדם שייצר את התמונות האלו, שצילם את התמונות האלו, שאייר את האיורים האלו, לא יקבל הגנה מול מי שרק מנסה לעשות עסק מאותן תמונות?

דב חנין: אני מציע מבחן מאוד מאוד פשוט.

דב חנין: המבחן הוא המבחן של הרווח הכלכלי.

דב חנין: כאשר יש רווח כלכלי ואינטרס עסקי - לא מדובר על כל רווח, המילה "רווח" כוללת כל דבר בעולם - אנחנו צריכים להגן על זכויות יוצרים.

דב חנין: כאשר מדובר בדברים אחרים, ההגנה על זכויות היוצרים יכולה לסגת, למשל מפני חופש הביטוי.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, אני חושב שהניסוח שאתם גיבשתם, חבר הכנסת קיש והיועצת המשפטית, לא הולך מספיק רחוק.

דב חנין: ההבחנה צריכה להיות בין מצב שיש בו רווח כלכלי ועסקי, שאז זכות הקניין של זכויות היוצרים מוגנת - היא צריכה אפילו להיות מוגנת בכלים חזקים - לבין מצב שבו אין אינטרס עסקי, אין רווח כלכלי, שאז אינטרסים ציבוריים אחרים צריכים לגבור בצורה חד-משמעית וברורה, כמו למשל חופש הביטוי.

אתי בנדלר: האם במקרה כזה אתה מציע להפוך את זה לשימוש מותר?

דב חנין: כן, לגמרי.

דב חנין: כאשר לא מדובר ברווח כלכלי-עסקי, השימוש צריך להיות מותר.

דב חנין: עדיף לנו חופש הביטוי על פני אינטרסים של זכויות קניין.

דב חנין: עדיף לנו הילדים החולים באפריקה על פני זכויות הקניין של החברות שמייצרות תרופות, אני אומר את זה באופן חד משמעי.

דב חנין: אני חושב שזו העמדה העקרונית, המוסרית, היחידה שאפשר לקבל ולהבין אותה.

דב חנין: שמחתי לראות נייר מאוד מפורט שחתומים עליו גופים שמאוד רחוקים מהשקפת העולם הסוציאליסטית שלי, כמו פורום קהלת, כמו התנועה הליבראלית החדשה.

דב חנין: אלה גופים שיש לי איתם ויכוח אידיאולוגי מאוד נוקב, אבל בנקודה הזאת הם יותר קרובים לעמדתי מאשר העמדה שמסתמנת בתיקון.

דב חנין: הם מציגים בצורה מאוד רצינית - מזוויות אחרות, לא מהזווית האידיאולוגית שלי - את האיומים המאוד קשים שיכולים להיות על המערכת הזאת שנקראת "אינטרנט" כתוצאה מכל התיקון הזה, מכל תיקון מספר חמש שאנחנו מקדמים, לא רק מההיבט הזה של פיצויים שלא למטרת נזק.

דב חנין: אנחנו עלולים לייצר מצב שבו דברים שעושים אותם בדרך של שגרה, כמו לשתף, להעלות, להפנות, יהיו פגיעות בזכויות יוצרים כאלו ואחרות.

דב חנין: הם מביאים דוגמה מאוד מאוד מעניינת, אני מציע לוועדה ללמוד אותה לעומק.

דב חנין: הם מביאים דוגמה של מרכז ידע לאומי בנושא נשים ומגדר שמוקם בימים אלה במימון משרד המדע ובשיתוף של כל מיני גורמים.

דב חנין: זה מאגר שיכיל אוסף עצום של קישורים לשלל תכנים ברשת, לרבות מאמרים, ניירות עמדה, תמונות וסרטונים.

דב חנין: מי יכול לוודא שכל הקישורים האלה באתר לא מפנים לאתרים שעשויים להכיל בהווה או בעתיד, בזדון או בתום לב, פגיעה בזכויות יוצרים?

דב חנין: אני חושב שאסור שזו תהיה התוצאה שאנחנו משיגים אותה.

דב חנין: זו תהיה תוצאה קטלנית.

דב חנין: אני יודע, אדוני היושב-ראש, שיכול להיות שבגלל הגישה הזאת שלי ייקחו איורים מאוד יפים מ"דירה להשכיר" וישתמשו בהם לקמפיין - אני סתם אומר - שיבקש להוריד את מחירי השכירות בישראל.

דב חנין: אנחנו לא נקבל על זה כסף, זכויות הקניין שלנו ייפגעו.

דב חנין: עדיף ליוצר, ואני יודע איזו עבודה הושקעה בדבר הזה, שהיצירה שלו תשמש לדיון הציבורי ולוויכוח הציבורי.

דב חנין: המשפחה שלי אולי מפסידה, אבל הציבור מרוויח.

איתן כבל: אנחנו פה בשביל לאזן אנשים כמוך.

איתן כבל: אני לא יכול לומר שהדברים שאתה אומר אינם דברי טעם טהורים, אני מכיר אותך, אני מעריך אותך, אבל בסוף החיים הם לא צד אחד.

איתן כבל: לא כל החוכמה והשכל ניתנים לאדם אחד, לקבוצה אחת, לדעה אחת.

איתן כבל: יש עמדות מהסוג הזה, אבל תיכף נשמע גם עמדות שייקחו אותנו לצד השני באופן המאוד בולט.

איתן כבל: החוכמה היא למצוא את נקודות האיזון, ולא כרצון גדול, אלא כי החיים הם כאלה.

איתן כבל: החיים הם לא קיצוניות לצד אחד או קיצוניות לצד השני.

איתן כבל: אלי עמר, בבקשה.

עמר אלי: אנחנו מקימים כ-500 אתרים לכנסים ואירועים בשנה.

עמר אלי: בחלקם יש תמונות של דוברים, בחלקם יש תמונות של מקומות.

עמר אלי: רוב הארגונים הם ארגונים עסקיים.

עמר אלי: הארגונים ללא כוונת רווח מעסיקים מתנדבים.

עמר אלי: חלק מהמתנדבים הם אנשים שלא מכירים את החוק, שלא מכירים את הנושא של זכויות יוצרים.

עמר אלי: הם משתמשים בתמונות מתוך רשת של דוברים, ראשי ערים וכיוצא בזה.

עמר אלי: הם לא מודעים לכך שהם צריכים לתת קרדיט לצלם, שהם צריכים לבקש אישור לכך שהם יכולים להשתמש בזה.

עמר אלי: אני יכול להגיד שהלקוחות שלנו, למרות שאנחנו מכוונים אותם, נתקלים בהמון תביעות, ובתביעות בסכומים מאוד גבוהים.

עמר אלי: זה מתחיל באיומים של עשרות אלפים שקלים, אבל בסוף זה נגמר בכמה אלפי שקלים או ב-12 אלף, שזה פחות או יותר מה שבדקתי.

עמר אלי: אני חושב שהתיקון של חבר הכנסת קיש הוא תיקון נכון.

עמר אלי: הוא בא ואומר שלאותם מקרים שהם ללא כוונת רווח צריך להגיד שיבקשו אישור או שיסירו את זה.

מתן שוק-שקד: עדיין יתבעו.

איתן כבל: אין מחלוקת.

איתן כבל: חברת הכנסת עליזה לביא, בבקשה.

עליזה לביא: תודה, אדוני היושב-ראש.

עליזה לביא: תודה שנענית לבקשה לדחות את הדיון מיום שלישי.

עליזה לביא: זה היה יום שכל דיוני הוועדות בוטלו.

איתן כבל: צריך לציין שהיינו ראשונים.

איתן כבל: אם כבר מפרגנים, נעשה את זה לפי הסדר.

עליזה לביא: לא לחינם נדחה הדיון.

עליזה לביא: טוב שמצאת זמן בצמידות לתאריך שנדחה.

עליזה לביא: אני יודעת שהיו קצת השגות על כך שדחינו, אבל אי אפשר היה לקיים את הדיון ביום שלישי.

עליזה לביא: גם אני אפתח בגילוי נאות.

עליזה לביא: כשהוצאתי את הספר "תפילת נשים", מאוד רציתי לכלול את התפילה של חנה סנש "אלי אלי".

עליזה לביא: מאוד מאוד רציתי.

עליזה לביא: לצערי הרב המשפחה לא נתנה, אחיה לא נתן.

עליזה לביא: אני חשבתי שזאת טעות איומה לא להוסיף את זה לספר.

עליזה לביא: לא צפיתי שהספר יהיה רב מכר.

עליזה לביא: נראה לי שלכלול טקסטים שנכתבו לאורך דורות בלי לשים את התפילה של חנה סנש זו טעות איומה.

עליזה לביא: לצערי הרב יש חוק זכויות יוצרים 70 שנה.

עליזה לביא: לפני שנה התפילה השתחררה.

עליזה לביא: אני מקווה במהדורה הבאה לכלול אותה, היא עכשיו של כולם.

עליזה לביא: יש דברים שאתה בא ואומר: זה ממש חבל.

עליזה לביא: אנחנו מדברים על רשת אינטרנט שבאה לאפשר שיתוף, שבאה לסייע.

עליזה לביא: מלכתחילה היא נוצרה למקום הזה של השיתוף.

עליזה לביא: אני מסכימה שצריך לבוא ולהגיד איפה אנחנו שמים את ה"לא", אבל אני חושבת שההנחה צריכה להיות שמותר וצריך לשתף, למעט מקומות שיש פגיעה כלכלית.

עליזה לביא: מה שקרה כאן, ואי אפשר שלא להתייחס למה שקורה כאן במילים, זה שאנחנו באנו ב-2007 ואפשרנו את גודל הקנס ללא הוכחת נזק.

אתי בנדלר: הכנסת איפשרה.

עליזה לביא: לא הייתי כאן.

עליזה לביא: אני לא חושבת שמישהו צפה את ההתנהלות הדורסנית, הפוגענית, את כל מערכת הסחיטה.

עליזה לביא: אני חוויתי את זה.

עליזה לביא: אולי הייתי בין חברות הכנסת הראשונות שחוותה את זה.

עליזה לביא: העוזרים שלנו מצלמים תמונות.

עליזה לביא: אנחנו משתמשים בתמונות שלנו.

עליזה לביא: אני צריכה להוכיח שהתמונה צולמה על ידי?

עליזה לביא: זה כמו שמצלמים אותנו עכשיו העוזרים שלנו וגם "פלאש 90" או חברות אחרות.

עליזה לביא: כשאנחנו מעלים תמונה שלנו, אנחנו צריכים לבוא ולהוכיח שהתמונה שהשתמשנו בה בבלוג או בפייסבוק היא התמונה שלנו?

עליזה לביא: איך תוכיח שפה עמדתי ככה, פה שתיתי קפה?

עליזה לביא: אתה לא יכול להוכיח את זה בכלל.

עליזה לביא: אתה גם לא יכול לנהל מו"מ.

עליזה לביא: את באה, אתי, מאוד מוכנה עם פסקי דין.

עליזה לביא: איזה פסקי דין?

עליזה לביא: מי רוצה להגיע לבית המשפט?

עליזה לביא: למי יש כסף?

עליזה לביא: למי יש זמן בכלל?

אתי בנדלר: סייגתי את דבריי בכך שאמרתי שאנחנו לא יודעים בכמה מקרים התפשרו על סכומים מאוד גבוהים.

עליזה לביא: בתוך עמנו אנחנו חיים.

עליזה לביא: אני באה מהאקדמיה.

עליזה לביא: כל השיעורים הופכים להיות מקוונים, המערכת עובדת בשיעורים מקוונים.

עליזה לביא: אנחנו עוברים היום לעולם מקוון, לעולם שמעניק את הידע ומשתף.

עליזה לביא: זה עולם שבא ומעשיר.

עליזה לביא: במו ידנו אנחנו רוצים להרוס?

עליזה לביא: אני כן חושבת שצריכה להיות הבחנה בין פרטי לציבורי, אבל במקום שאין נזק כלכלי צריך לשחרר.

עליזה לביא: מלכתחילה ה"דיפולט" צריך להיות שמשתפים, למעט כאשר יש פגיעה כלכלית.

עליזה לביא: כל כך הרבה דברים יודעים לסמן היום באינטרנט, אפשר לסמן גם את העניין של זכויות יוצרים.

עליזה לביא: זה כמו החוק לזכויות יוצרים שקיים 70 שנה, שיש מקומות שאסור, יש מקומות שהמרחב האינטרנטי פתוח לכולם.

מתן שוק-שקד: בחלק מהדברים שנאמרו פה יש פער של מידע.

מתן שוק-שקד: בין "פלאש 90" לכנסת הסתיים כרגע מו"מ.

מתן שוק-שקד: מתחילת השנה הבאה "פלאש 90" תספק את הצילומים לחברי הכנסת.

מתן שוק-שקד: התביעות האלו נבדקו, הם נדחו במסגרת אותו הסכם.

עליזה לביא: אנחנו שילמנו לכם כסף.

מתן שוק-שקד: לא ל"פלאש 90".

אתי בנדלר: בכוונה לא הזכרתי את התביעה הזאת, כי אני יודעת איפה היא עומדת.

אתי בנדלר: אני מקווה שהיא תסתיים בקרוב.

אתי בנדלר: התיקון המוצע לא בא להגן על חברי הכנסת.

איתן כבל: זה דיון שהוא דיון עקרוני, הוא לא נוגע רק לחברי הכנסת.

אתי בנדלר: הוא לא ייגע בחברי הכנסת.

מתן שוק-שקד: מר קיש ישב פה והסביר את הסיפור על "פלאש 90".

מתן שוק-שקד: למען הגילוי הנאות, בכל הסיפור הזה התנהל מו"מ שהסתיים.

מתן שוק-שקד: החוק פה הרבה יותר רחב, הוא לא קשור לחברי הכנסת.

מתן שוק-שקד: אני רוצה להתייחס לפיצוי ללא הוכחת נזק.

מתן שוק-שקד: אני לא יודע אם אתם יודעים, אבל ברוב החוקים שנוגעים לקניין רוחני יש פיצוי ללא הוכחת נזק - בין אם בחוק העיצובים החדש, בחוק עוולות מסחריות, בחוק איסור לשון הרע, בחוק הספאם.

מתן שוק-שקד: הרעיון של הפיצוי ללא הוכחת נזק הוא בגלל הקושי המורכב להוכיח את הנזק בנושא של קניין רוחני.

איתן כבל: אתה מדבר עם אלה שחוקקו כאן את החוק, עם אלה שישבו עליו עשרות שעות.

מתן שוק-שקד: על התיקים האלה של הפיצוי ללא הוכחת נזק אין מחלוקת עובדתית.

מתן שוק-שקד: המחלוקת היא על גובה הפיצוי הנכון.

מתן שוק-שקד: בית המשפט פוסק מה הפיצוי הנכון על פי כל מיני מבחנים, על פי פסקי דין קודמים, על פי כל מיני דברים כאלה.

מתן שוק-שקד: מה שאתם הולכים לעשות בכך שאתם הולכים לבטל את הפיצוי ללא הוכחת נזק זה שכשאני ארצה לתבוע את אותו סיפור שסיפר פה אותו בחור, אני אצטרך להביא חוות דעת מומחה על כמה נזק נגרם לי כי אחרת אני לא אקבל פיצוי.

מתן שוק-שקד: גם הנתבע יצטרך להביא חוות דעת מומחה על כך שלא נגרם נזק, או על כך שהנזק הוא נמוך מאוד.

מתן שוק-שקד: בית המשפט יצטרך למנות מומחה מטעמו שיעריך מה הנזק הנכון, ואז הליך משפטי שיכול היה להסתיים בכמה חודשים יימשך שלוש שנים או ארבע שנים.

איתן כבל: זה יפתח אפשרות לעורכי דין נוספים חוץ מכם.

מתן שוק-שקד: אין ספק שזה יפרנס אותנו.

מתן שוק-שקד: לנו אתם עושים עבודה נהדרת - אם היינו צריכים לגבות מהלקוח איקס, נגבה עכשיו איקס פי חמש, כי ההליך יהיה הרבה יותר מורכב, הרבה יותר קשה.

מתן שוק-שקד: צריך יהיה חוות דעת, צריך יהיה להוכיח, צריך יהיה להסביר.

איתן כבל: מתן, אני אקח אותך לעולם תוכן אחר.

איתן כבל: אתה בא מהמקום שלך, אבל מה קורה למשפחה שכולה שנתנה תמונה של הילד שלה מלפני 30 שנה ופתאום מקבלת תביעה על 100 אלף שקל?

מתן שוק-שקד: נגעת בדיוק בנקודה.

איתן כבל: אל מול הסיפור שלך, שאני לא רוצה להגיע אליו, יש את הסיפורים הנוראיים מהצד השני.

איתן כבל: אתה בא ואומר לי: בוא נייצר מנגנונים שעושים את זה יותר פשוט.

איתן כבל: בלי האיש אין תמונה.

איתן כבל: אין אמת אחת.

איתן כבל: אני לא רוצה לפגוע בצלמים, אין לי שום כוונה, זו איננה התכלית שלשמה התכנסנו, אבל למה שחבר כנסת יקבל תביעה על תמונה הכי פושטית שהוא העלה - ולא מתוך כוונה לסחור בה - על סך של 100 אלף שקל, 70 אלף או 80 אלף שקל?

איתן כבל: גם אם תצא שעתיים לפני הזריחה ותצלם כל הדרך, אתה לא תקבל על תמונה כזאת 70 אלף או 80 אלף שקל.

מתן שוק-שקד: פעם אדם ברוך אמר שההפך מתום לב הוא שימוש לרעה בזכות.

מתן שוק-שקד: אין ספק שמי שעושה שימוש לרעה בזכות צריך להיענש על זה שהוא עושה שימוש לרעה בזכות.

מתן שוק-שקד: יש את האפשרות הזאת בחוק המקרקעין.

איתן כבל: תגדיר שימוש לרעה.

איתן כבל: תום לב ושימוש לרעה זה תרתי דסתרי.

מתן שוק-שקד: אני אתן לך דוגמה לשימוש לרעה בזכות.

מתן שוק-שקד: כשפרס נפטר, היו אנשים שמתוך איזה שהוא רצון אמיתי לקחו תמונה וכתבו מילים לזכרו.

מתן שוק-שקד: צלם שיגיש תביעה כנגד אותו אדם עושה שימוש לרעה בזכות.

מתן שוק-שקד: בעיני זה שימוש לרעה בזכות.

מתן שוק-שקד: אני לא בטוח שאתם מבינים את המשמעות של שיתוף ו-share.

מתן שוק-שקד: הפיצוי עד 2007 על ללא הוכחת נזק היה בין עשרת אלפים ל-20 אלף שקלים.

מתן שוק-שקד: זה יצר תוצאות הזויות.

מתן שוק-שקד: יש פסק דין על איזו מספרה בדיזינגוף שהשמיעה שישה שירים והשופט חייב אותה ב-60 אלף שקלים.

מתן שוק-שקד: משנת 2007 הפחיתו את הפיצוי לבין אפס עד 100 אלף שקלים.

מתן שוק-שקד: יש פסקי דין, ואני מוכן לצטט לכם, שהשופט אמר: "אמנם יש הפרה של זכויות יוצרים, אבל הפיצוי ללא הוכחת נזק הוא אפס.

מתן שוק-שקד: ולא רק שהוא אפס, גם מי שהגיש את התביעה ישלם עשרות אלפי שקלים כי הוא גרר את הנתבע סתם לבית המשפט".

מתן שוק-שקד: מה שאתם רוצים לעשות פה זה לבטל את הפיצוי ללא הוכחת נזק.

מתן שוק-שקד: אני בטוח שהכוונה של חבר הכנסת קיש היא להועיל, אבל כמו שהסברתי לפני כן, מבחינה פרוצדוראלית-משפטית זה רק מזיק.

עליזה לביא: התביעה נגדי הייתה על צביקה לוי, אבי החיילים הבודדים, שהגיע לכאן פצוע.

עליזה לביא: הוא לא יכול היה לדבר, הוא היה במצב של מחלה מתקדמת.

עליזה לביא: הוא הגיע לחדר הזה, לכאן.

עליזה לביא: אתה מדבר על פרס?

עליזה לביא: אני ראש השדולה של החיילים הבודדים.

עליזה לביא: עמדנו פה שלושה ח"כים כשהוא הגיע לכאן בכיסא גלגלים.

עליזה לביא: על התמונה שהעוזרים שלי צילמו - כנראה גם "פלאש 90" - והעלינו לפייסבוק חטפתי תביעה.

עליזה לביא: אתה מדבר איתי על פרס, על שימוש לרעה?

מתן שוק-שקד: את לא חטפת תביעה מ"פלאש 90".

מתן שוק-שקד: תפתחי את המכתב.

מתן שוק-שקד: את אומרת דברים לא נכונים.

עליזה לביא: לא אמרתי "פלאש 90".

עליזה לביא: אתם לא היחידים.

מתן שוק-שקד: אני לא יודע, יכול להיות שמישהו אחר תבע אותך.

מתן שוק-שקד: אנחנו לא תבענו.

איתן כבל: חבר'ה, יש לכם מתחרים.

דור נחמן: אני בא כוח "פלאש 90", אבל גם יושב-ראש ועדת קניין רוחני של לשכת עורכי הדין במחוז תל אביב.

דור נחמן: אני רוצה לקחת אתכם למקום קצת אחר.

דור נחמן: אתם בהצעת החוק של חבר הכנסת קיש מציינים את המילים "למטרה עסקית".

דור נחמן: אתם רוצים לראות בעיניכם התעשרות כלכלית כלשהי לאותו בעל זכות, לאותו מפר פוטנציאלי.

רועי פולקמן: שהגורם המפר הוא גורם עסקי.

רועי פולקמן: אנחנו אומרים שיש הבדל בין אדם פרטי לבין חברה עסקית שמעלה ומפרה זכויות.

רועי פולקמן: קודם עושים הבחנה בזה.

דור נחמן: המלים שבהן השתמשה הצעת החוק הן: "אם הפרת הזכות הייתה שלא למטרה עסקית".

דור נחמן: אלו המלים.

דור נחמן: זו הצעת חוק שלא אני הגשתי.

דור נחמן: טובת הנאה יכולה להיות דברים אחרים חוץ מהתעשרות כספית.

דור נחמן: זו יכולה להיות צבירה של כוח, הרחבת ביטוי של השקפת עולם, מידה מסוימת של השפעה, השאת מוניטין של כהן דת מסוים בפני קהל מעריציו, גיוס תרומות.

דור נחמן: כל הדברים האלה נעלמים מהצעת החוק.

דור נחמן: גם הם יכולים להוות הפרת זכויות יוצרים.

דור נחמן: כשעמותה עושה שימוש בתמונה של צלם עיתונות לגיוס תרומות, לצבירה של השפעה, של כוח, של מוניטין, הדבר בהחלט מהווה הפרה של זכות יוצרים.

דור נחמן: הצעת החוק הזאת היא בכסות של תום לב.

דור נחמן: תום הלב נמצא באחד מהשיקולים שמופיעים בסעיף 56(ג).

דור נחמן: אם מפר עשה שימוש בתום לב, היקף הפיצויים שלו יופחת לאפס.

דור נחמן: זה לא המקרה פה.

דור נחמן: פה מנסים לתת פטור אוטומטי למפר שלא עשה שימוש עסקי.

דור נחמן: אני אציין בהקשר הזה את מקור השימוש.

דור נחמן: ראשית, העמדה לרשות הציבור.

דור נחמן: אין שימוש במילה "כדין".

דור נחמן: ייתכן שהעמדה של יצירה ברשת האינטרנט לא הייתה על ידי בעל זכות היוצרים, היא הייתה על ידי מפר אחר, ואז אנחנו יכולים להשתמש באותה זכות שכבר הופרה.

דור נחמן: שנית, במנוע חיפוש גוגל, שמרבית ההפרות מקורן בחיפוש תמונות במנוע חיפוש גוגל, מתחת לכל תמונה נכתב שייתכן שהתמונה מוגנת בזכויות יוצרים.

דור נחמן: בן אדם מן השורה לא יכול להישמע בטיעון שהוא לא ידע מה מקור התמונה.

רועי פולקמן: אתה מדבר על עולם שבו לתמונות יש זכויות יוצרים.

רועי פולקמן: מכיוון שאנחנו חיים בעולם שכולם מצלמים את עצמם לדעת, אז הרשת מלאה בתמונות שגם צילמו אנשים שפרנסתם היא לא צילום.

רועי פולקמן: אם אתה צלם מקצועי שהצילום הוא פרנסתך, תקפיד שהתמונה תצוין באופן ברור וישיר.

דור נחמן: הבעיה נובעת ממקור אחר.

דור נחמן: המקור שממנו נובעת הבעיה זה שגורם מסוים מהציבור העתיק מגורם שרכש רישיון שימוש כדת וכדין.

דור נחמן: אותו גורם שרכש ציין קרדיט למקור.

דור נחמן: למה אותו מעתיק לא ציין קרדיט?

דור נחמן: כדי שלא תאותר ההפרה.

מתן שוק-שקד: המפר לקח מ- ynet והוריד את הקרדיט.

רועי פולקמן: אולי את ההבחנה הזאת צריך לעשות.

דור נחמן: העמדה שלי היא לא עמדת לשכת עורכי הדין, אני בא כוח "פלאש 90".

איתן כבל: אני אומר לכם, שני הנציגים של "פלאש 90", יהיה תיקון.

איתן כבל: אין איזון מושלם.

איתן כבל: אין לנו את הרצון לפגוע, אבל אנחנו גם לא רוצים להגיע למצב שנוליך מהלך כמו שדב חנין רוצה.

איתן כבל: אני מודע לעובדה שיש צורך לאזן.

איתן כבל: "פלאש 90" הם לא בל"ו צדיקים כי לא היה מקום.

איתן כבל: בואו לא נציג את המצב כאילו מדובר באנשים שיושבים ורק עושים מצוות.

איתן כבל: יש כאן סיטואציות אזרחיות מהמדרגה העליונה.

איתן כבל: נכון שזה הופך את זה לעסיסי כי מדובר גם בחברי כנסת, אבל בשורה התחתונה הרוב המכריע של האירועים הם בכלל לא חברי כנסת.

איתן כבל: 99.9 מהמקרים הם אזרחים תמימים מן היישוב.

איתן כבל: אנחנו בתהליך של עולם חדש, עולם של אינטרנט שמקבל כמעט כל יום פנים חדשות ומתגלגלות.

איתן כבל: יש עולם שלם של אנשים שהעולם הזה עדיין לא אמון עליהם.

איתן כבל: כל העניין הוא למצוא את נקודת האיזון.

איתן כבל: כשאדם מקבל תביעה לא פרופורציונאלית של 100 אלף, אולי יותר, ובסוף אומרים לו: בוא תשב איתנו, תסגור איתנו על 4,000 או 5,000 שקל, כשיכול להיות שאם הוא היה בא לקנות את התמונה היא הייתה עולה לו 500 שקל, 50 שקל - זה מה שמקומם.

איתן כבל: על העובדה שזאת זכותך לתבוע אינני חולק.

איתן כבל: אני לא חושב שנמצא פה סביב השולחן מישהו שיבוא ויטען שזו איננה זכות בסיסית לבוא ולתבוע עבור יצירה, אבל יש פער שמתקיים בין תביעה של מיליון 400 אלף שקל של גוף עסקי חדשותי, שאמור להיות מודע, ומסתיים בקול ענות חלושה של 60 אלף שקל – לא שאני מזלזל – לתביעה של אזרח מן השורה על 100 אלף שקל שהיה יכול להסתיים ב-500 שקלים.

איתן כבל: אני לא רוצה להיכנס לדיון של מה קורה בתמונות האישיות שלנו, שאז אני בא ואומר לך: אדוני, תשתתף איתי ברווח שלך.

איתן כבל: אם אתה מוכר את התמונה הזאת ב-500 שקל, תן לי 250 שקל, כי בלעדיי התמונה הזאת לא שווה כלום.

איתן כבל: כל צלם שיושב ועושה את המארבים לכל איזה סלב, הסלב צריך להיות שותף איתו ברווחים, כי בלי התמונה של אותו סלב אף עיתון לא יקנה אותה.

איתן כבל: אני לא רוצה ללכת למחוזות האלה, אני רוצה למצוא את נקודת האיזון.

איתן כבל: עד הדיון הבא - ראית את ההצעה כפי שמונחת כאן בפנינו - עזרו לנו להוציא תוצאה טובה מתחת ידינו.

איתן כבל: לא לנסות להפוך את חברי הכנסת לחבורה שדוהרת עכשיו בג'ונגל לדרוס צלמים, זו איננה הכוונה, אני גם לא אאפשר אותה.

אתי בנדלר: אדוני, אני חייכתי, כי שלחו אלי פוסט באינסטגרם שהעלתה בחורה בשם ג'יג'י חדיד.

אתי בנדלר: מסתבר שיש דוגמנית-על בשם ג'יג'י חדיד.

אתי בנדלר: היא צולמה על ידי פפארצי.

אתי בנדלר: תבעו אותה על כך שהיא פרסמה את התמונה שלה.

אתי בנדלר: היא כתבה פוסט - היו לו מאות אלפי שיתופים – בו היא אומרת:

אתי בנדלר: איך יתכן שהם עושים רווח מהדמות שלי ואני עוד צריכה לשלם כסף כדי להשתמש בדמות שלי.

דור נחמן: מה שמפריע לי זה השימוש במילים "מטרה עסקית".

איתן כבל: נמצא את המונח הנכון.

איתן כבל: אתם תיכף מסיימים את החלק שלכם.

איתן כבל: אנחנו תיכף נפתח פה דיון שהמשמעות שלו כלפיכם עלולה להיות לאין שיעור יותר דרמטית.

איתן כבל: יש כאן אנשים שרוצים שבנקודת הקצה זה יהיה חופשי לחלוטין, וזו לא רק הגישה של דב חנין.

איתן כבל: התפקיד של הוועדה הזאת הוא למצוא את נקודת האיזון.

איתן כבל: אם בן אדם עושה שימוש מסחרי בנקודת הקצה, אז יש בתי משפט שיודעים לבחון את זה.

איתן כבל: אם נצליח לתת פתרון למאסה הקריטית, שזה 80% או 90% של האנשים שעושים את השימוש הכי בסיסי, עשינו את שלנו.

איתן כבל: אני מבקש ממשרד המשפטים לתת התייחסות לעניין של הצלמים.

ארז קמיניץ: בהחלט אפשר להגיד, אדוני, שפיצויים ללא הוכחת נזק זה לא סעד שמועדף על משרד המשפטים - לא בעולם הנזיקי, גם לא בעולם של זכויות יוצרים.

ארז קמיניץ: אין לנו התנגדות לתיקון - בצמצום המאוזן שלו - שהכנסת מנסה להעביר.

ארז קמיניץ: שם המשחק הוא איזון.

ארז קמיניץ: אנחנו בוודאי לא רוצים לפגוע בזכויות היוצרים של צלמים ושל אומנים אחרים.

ארז קמיניץ: לגבי הזכות עצמה, ככל שהיא נפגעת, יש את הנתיב הרגיל של פנייה לבית המשפט בתובענה מתאימה כדי לעמוד על הזכות, על הפיצוי הנדרש או על צו אחר שאפשר להוציא בנסיבות המתאימות.

ארז קמיניץ: אנחנו עוסקים כאן

ארז קמיניץ: אך ורק בפיצוי ללא הוכחת נזק, על פיצוי שמייצר חזקה של הפרה.

ארז קמיניץ: ברבות השנים נעשה בו, כפי שציינת, שימוש לא כל כך נכון.

ארז קמיניץ: פעם היה נוסח של בין עשרת אלפים ל-20 אלף, מה שיצר נזקים מסוג אחד, עכשיו יש נוסח אחר שמייצר נזקים מסוג אחר.

ארז קמיניץ: כמובן שהכנסת מנסה לעשות את עבודתה נאמנה, אבל יש דברים שעושים בניסוי וטעייה.

ארז קמיניץ: לפעמים רואים שימוש בסעיפים שלא הכנסת או הממשלה התכוונו אליהם.

ארז קמיניץ: אני לא רואה כל פסול בלנסות לתקן על סמך ההתנסות.

ארז קמיניץ: אנחנו בהחלט מזהים סוג של שימוש לא נכון בסעד המבוקש הזה.

ארז קמיניץ: להבנתנו האיזון בהקשר הזה קצת הופר.

ארז קמיניץ: אנחנו חושבים שפנייה למקום שבו יעשה האיזון בדרך של צמצום היא בהחלט אפשרית, ייתכן שהגיעה העת לעשות אותה.

ארז קמיניץ: צריך לעשות את זה, כמו שאמרת אדוני היושב-ראש, בצורה מאוזנת.

ארז קמיניץ: אני חושב שעיון בסעיף עצמו על היבטיו השונים ועל הדקויות שבו יצליח להוביל לתוצאה מאוזנת יותר.

ארז קמיניץ: כולנו תקווה שייעשה שימוש נכון וראוי בסעד הזה, שהוא לכשעצמו סעד קשה מבחינתנו.

ארז קמיניץ: סעד של פיצויים ללא הוכחת נזק הוא לא סעד פשוט מבחינתנו, נוקטים בו במשורה ובמקומות הנכונים.

ארז קמיניץ: זכויות יוצרים זה מקום שיכול להיות שראוי להשתמש בו, כמובן במשורה ובדרך הנכונה.

אילת פלדמן: כשחבר הכנסת קיש הציג את ההצעה, הוא דיבר על share ועל re-posting.

אילת פלדמן: share אינו העמדה לרשות הציבור.

אילת פלדמן: כאשר אדם מוריד את התמונה ומעלה אותה מחדש, זו העמדה לרשות הציבור.

אילת פלדמן: עצם הפעולה של השיתוף זו לא העמדה לרשות הציבור.

רועי פולקמן: אם אתה שם לינק, זה נחשב הפרה?

אילת פלדמן: לינק אינו העמדה לרשות הציבור.

אילת פלדמן: זה החור שסעיף 48א בא לתת עליו מענה.

רועי פולקמן: זה מגדר מאוד.

רועי פולקמן: אם לינק שאתה שם איננו ייחשב הפרה, גם זה מגדר.

רועי פולקמן: אנחנו מתייחסים רק לאירוע מסוים שבו אתה עושה פעולה אקטיבית.

אתי בנדלר: זה מה שמנוסח.

רועי פולקמן: בנייר העמדה שקיבלנו מאותם ארגונים אזרחיים הם דיברו לא מעט על לינקים.

דב חנין: לינק כן ייחשב לפי סעיף 48א.

אילת פלדמן: לפי סעיף 48א, לא סעיף 15.

דב חנין: אל תגידו לא, כי זה כן.

רועי פולקמן: אנחנו צריכים לייצר מדרג ברור.

רועי פולקמן: יש הבדל בין share לבין זה שלקחתי תמונה, גזרתי אותה.

איתן כבל: אני לא רוצה לייצר כללים שישלחו כל אזרח לסוף שבוע באיזה שהוא מקום על-מנת להתחיל ללמוד מה זה לינק.

דב חנין: תגידו לאנשים לא לעשות לינקים.

רועי פולקמן: לא, ההיפך.

דב חנין: או שתבררו מה יש באתרים שאתם עושים בהם לינקים.

אילת פלדמן: אני לא רוצה להיכנס לדיון על לינקים ועל פעולות אחרות שנכנסות ל-48א.

דב חנין: זה כן הדיון.

דב חנין: אולי כדאי להגיד לציבור שאם החוק הזה יעבור, שאנשים לא יעשו לינקים לשום דבר.

ארז קמיניץ: נדבר על זה ב-48א.

אילת פלדמן: אני רוצה לגעת בסעיף שהוקרא כאן.

אילת פלדמן: הסעיף מייצר פטור כאשר אדם עושה פעולה, כאשר הוא מעמיד לרשות הציבור יצירה אומנותית ואז מפסיק את ההפרה.

אילת פלדמן: ההסדר הזה אינו שולל את דוקטרינת הודעה והסרה שפותחה בפסיקה.

אילת פלדמן: זה לא מחליף את זה.

אילת פלדמן: כאן אנחנו מדברים על בן אדם שעושה את אותה פעולה.

אילת פלדמן: דוקטרינת ההכרה במנגנון הודעה והסרה כהגנה זה איסור ספציפי של דוקטרינת ההפרה התורמת כאשר מדובר בתוכן שאדם שלישי מעלה, למשל לפלטפורמה.

אילת פלדמן: אני רוצה לוודא שלא מדובר כאן בשלילה של ההגנה של הודעה והסרה.

אתי בנדלר: מובן שלא הייתה כוונה לפגוע בדוקטרינה הזאת.

אתי בנדלר: על הנוסח אנחנו יושבים רק בסוף, אחרי שהוועדה מאשרת את העקרונות.

אילת פלדמן: אני לא חושבת שזה צריך להתבטא בנוסח, זו דוקטרינה פסיקתית.

אילת פלדמן: חשוב שלצורך פרשנות הסעיף יהיה ברור שאין פה שלילה שלה.

אילת פלדמן: עוד נקודה שחשוב לי שיהיה ברור שאין שלילה שלה זה בנושא של שימוש מותר.

אילת פלדמן: הסעיף הזה לא נועד לצמצם את תחולתם של הסעיפים בפרק ד', או להחמיר את מבחני השימוש ההוגן.

אילת פלדמן: בהחלט ייתכן מצב שבו הסיטואציה שמתוארת כאן בסעיף תהיה שימוש הוגן.

אילת פלדמן: ככל שהיא אינה עולה בגדרי שימוש הוגן, אדם יוכל להיעזר בסעיף הזה ולטעון לפטור מפיצוי בלא הוכחת נזק.

אילת פלדמן: הסעיף הזה לא שולל פטורים אחרים.

אילת פלדמן: האם צריך לומר את זה בנוסח או לא, את זה אפשר לחשוב אחר כך.

אילת פלדמן: לגבי הנושא של מאגר של תמונות או איזה קטלוג של תמונות שהועלה לרשת כאשר התמונות מוצעות למכירה או מוצעות לשימוש בתנאים מסוימים.

אילת פלדמן: אם אדם בא ומציע את היצירה שלו למכירה, כשאנחנו אומרים שברגע שהוא העלה את זה כדי למכור או כדי להציע רישיון הוא מאבד את הפיצוי הסטטוטורי, זה דבר שיכול להיות שצריך להחריג מהתחולה של הסעיף הזה.

אילת פלדמן: זה לשיקול דעת חברי הוועדה.

אילת פלדמן: הסעיף מגדיר ששימוש שיהיה פטור מפיצוי בלא הוכחת נזק הוא שימוש שלא למטרה עסקית.

אילת פלדמן: אנחנו מציעים לשקול לכתוב את המילים "שאין לו מטרה מסחרית".

אתי בנדלר: דיברנו על זה.

דב חנין: אני חושב שהדיון הזה, שהוא מאוד מאוד חשוב, עוסק בסעיף שחבר הכנסת קיש הציע.

דב חנין: לפי דעתי, גברתי היועצת המשפטית, הוא לא ישיג את מטרתו.

דב חנין: אני חושב שכל הדיון הוא דיון תיאורטי לחלוטין.

דב חנין: הסעיף הזה כולל בתוכו מילה אחת שמייתרת את כל הכוונות של חבר הכנסת קיש, והיא המילה "הועמדה".

דב חנין: כשאני קורא את החוק בכללותו, אני מבין את התפישה של מה זה העמדה לרשות הציבור.

דב חנין: ברגע שמכניסים את המילים "הועמדה לרשות הציבור" כתנאי לכל המנגנון, אנחנו הופכים את הסעיף הזה לסעיף תיאורטי שאי אפשר יהיה ליישם אותו אף פעם.

אתי בנדלר: מדוע?

דב חנין: השאלה מה זה "הועמדה".

דב חנין: יגידו לך: לא העמדנו את זה לרשות הציבור.

דב חנין: אני מציע, גברתי, כדי שמטרתו או כוונתו של חבר הכנסת קיש אכן תתממש, להחליף את המילה "הועמדה" במילה "נמצאה".

אתי בנדלר: אני רוצה להסביר מדוע השתמשנו במילים האלו.

אתי בנדלר: אנחנו משתמשים בטרמינולוגיה שמופיעה בחוק עצמו.

אתי בנדלר: כותרת השוליים של סעיף 15 לחוק זכות יוצרים היא: "העמדה לרשות הציבור".

אתי בנדלר: הוא מסביר מה זו העמדה לרשות הציבור.

אתי בנדלר: העמדה לרשות הציבור היא עשיית פעולה ביצירה כך שלאנשים מקרב הציבור תהיה גישה אליה ממקום ובמועד לפי בחירתם.

אתי בנדלר: פרסום של תמונה או של יצירה אומנותית באינטרנט, לא ברשת סגורה, היא העמדה לרשות הציבור.

אתי בנדלר: זו המשמעות של המונח הזה.

אתי בנדלר: חבר הכנסת קיש רוצה לפטור העמדה של יצירה שכבר פורסמה באינטרנט.

דב חנין: אני חושב שמטרתו של חבר הכנסת קיש תושג אם במקום המילה "הועמדה" תהיה המילה "נמצאה".

אתי בנדלר: אין דבר כזה.

אתי בנדלר: אני צריכה להגדיר מה זה נמצאה ברשות הציבור.

דב חנין: נמצאה ברשת האינטרנט.

דב חנין: אחרת אנחנו נכנסים לשאלה מי מעמיד, איך מעמיד.

אתי בנדלר: זה לא רלוונטי.

אתי בנדלר: הנוסח מתעלם מהשאלה מי העמיד לראשונה.

מתן שוק-שקד: אנחנו מקבלים את ההצעה של אדוני.

מתן שוק-שקד: אנחנו נשמח להיפגש ולשבת עם היועצת המשפטית, להביא פסיקה, להראות, להסביר.

אתי בנדלר: כל גורם פרטי שרוצה להיפגש איתי מוזמן לשלוח את הדברים בכתב.

אתי בנדלר: אני עוברת על כל מסמך.

מתן שוק-שקד: בכל דרך שיש אנחנו נשמח להציג את העמדה שלנו.

מתן שוק-שקד: בפיצוי בלא הוכחת נזק יש אלמנט של הרתעה.

איתן כבל: אתם מאיים בצוללת אטומית על אזרח שיושב באיזה בית ולא ראה בחיים שלו צוללת?

מתן שוק-שקד: לצד זה שאנחנו מייצגים צלמים מפורסמים שמוכרים את התמונות בעשרות אלפי דולרים, למשל זיו קורן, אנחנו גם מייצגים את דוד כהן מצפת שמצלם רבנים במירון.

מתן שוק-שקד: דוד כהן הוא אותו משתמש קצה שעליו רוצים להגן.

מתן שוק-שקד: מדוד כהן שמצלם לוקחים את התמונות, וזאת ללא רשותו, בשביל לפרסם בעלון בית הכנסת.

מתן שוק-שקד: זה לא למטרה עסקית, זה לא למטרה מסחרית.

מתן שוק-שקד: התמונות האלו נמכרות בגרושים, או בכלל אין להן ערך כלכלי.

מתן שוק-שקד: התוצאה של ביטול פיצוי ללא הוכחת נזק היא שדוד לא יוכל לתבוע.

מתן שוק-שקד: אין לו גם מה לתבוע, כי אין לתמונות שלו שום ערך כלכלי.

מתן שוק-שקד: הדרך היחידה שלו לתבוע זה עם אותו פיצוי ללא הוכחת נזק, כאשר האלמנט המרכזי של הכסף זו ההרתעה שתהיה לבית כנסת לא לעשות את זה פעם נוספת.

מתן שוק-שקד: ברגע שביטלתם את הפיצוי ללא הוכחת נזק, אתם פוגעים באותו ילד, באותו בחור צעיר, לא בצלמים שמרוויחים עשרות אלפי דולרים על התמונות שלהם.

איתן כבל: אל תדאג, לא יתפתח מצב בבית הכנסת בצפת שכל יום מתפלל אחר יעלה בעלון תמונה של מישהו אחר, תמונה של רב כזה או אחר.

איתן כבל: צריך לתפוס את הדברים באיזו שהיא מידתיות.

ארז קמיניץ: פיצויים עונשיים זה לא רק ענישה.

איתן כבל: אחרי שמישהו יכתוב לעורך העלון, הוא בחיים לא יעלה.

מתן שוק-שקד: ואם הוא יעשה את זה פעם נוספת?

מתן שוק-שקד: החוק שלך לא מאפשר שום דבר.

איתן כבל: החוק שלי מאפשר לך לתבוע אותו.

מתן שוק-שקד: בלי לקבל כלום.

אתי בנדלר: בפעם השנייה בית המשפט - -

מתן שוק-שקד: מה ההבדל בין הפעם הראשונה לשנייה?

ארז קמיניץ: פיצויים ללא הוכחת נזק לא נוצרו לייצר נזק יש מאין.

ארז קמיניץ: אלה רק פיצויים ממקום שבו קשה להוכיח את הנזק.

ארז קמיניץ: האמירה המשפטית היא שיש חזקה שנגרם נזק.

ארז קמיניץ: אני בכלל לא בטוח שנגרם נזק בדוגמה ששמענו.

מתן שוק-שקד: הנזק הוא אינהרנטי להפרה.

איתן כבל: אתה עושה פה ויכוח מול שופט.

איתן כבל: אני לא בוויכוח מול שופט, אני בהליך חקיקה שמנסה לפרוט את הדברים.

איתן כבל: אני מנסה לתת לזה מסגרת סבירה, הגיונית, כדי שהאדם הסביר יידע לחיות בתוכה, לפעול בתוכה, ושלא על כל תמונה שהוא רוצה להעלות הוא יתקשר לעורך דין שלו ויגיד: אני אוסף בפייסבוק פוסט, אתה מוכן לעשות לי בירור.

דור נחמן: הלוואי וזו הייתה הסיטואציה.

מתן שוק-שקד: לא מעניין אותך לדעת שבית המשפט העליון פסק שהנזק הוא אינהרנטי להפרה?

איתן כבל: האיש הסביר לא צריך על כל פוסט שלו לדעת מה כתב בית המשפט העליון.

איתן כבל: אנחנו צריכים לייצר חקיקה לאדם הסביר.

איתן כבל: סיימנו את החלק הזה.

איתן כבל: חבר הכנסת קיש ואני נשב עם הייעוץ המשפטי של הוועדה ועם משרד המשפטים.

איתן כבל: יש גם טענה לנושא חדש.

אתי בנדלר: כיוון שהדיון עד עכשיו היה על פיצוי ללא הוכחת נזק בנסיבות שהציע חבר הכנסת קיש, משרד המשפטים הציע נסיבות נוספות לפטור מפיצויים ללא הוכחת נזק.

אתי בנדלר: ההצעה מעוגנת בסעיף 8 להצעת החוק.

אילת פלדמן: תיקון סעיף 56 8.

אילת פלדמן: בסעיף 56(א) לחוק העיקרי –

אילת פלדמן: שקבע השר לפי סעיף 29 לחוק, ספריות, ארכיונים וגופים אחרים מסוג שקבע השר לפי סעיפים 30(א) או 30 (ג) לחוק, ומוזיאונים שקבע השר, לא יחויבו בפיצוי לפי סעיף זה, ובלבד שהשימוש נעשה במסגרת פעילותם הרגילה ולשם מימוש מטרותיהם.

אילת פלדמן: "; מבחינת המבנה, אני רואה שהסעיף של חבר הכנסת קיש הועבר לסעיף נפרד.

אילת פלדמן: אני מציעה שבהמשך, בשלב הנוסח, אנחנו נחשוב איך אנחנו מסדרים את זה ביחד.

אילת פלדמן: הסעיף שהקראתי הוא סעיף שכבר לפני שנתיים פרסמנו בתזכיר אחר.

אילת פלדמן: מאחר ואנחנו חושבים שזה תיקון נכון וראוי, הכנסנו אותו כאן.

אילת פלדמן: באופן דומה למה שמוצע בסעיף שהציע חבר הכנסת קיש, האפשרות לפיצוי ללא הוכחת נזק לא תחול על ספריות, ארכיונים, מוסדות חינוך ומוזיאונים.

אילת פלדמן: על בעל הזכות תהיה האחריות להוכיח את הנזקים שנגרמו לו.

אילת פלדמן: התכלית של הסעיף הזה היא ההכרה בחשיבות הציבורית של אותם מוסדות ציבוריים, בכך שלשם מילוי תפקידם הציבורי הם צריכים לעשות שימוש בקניין רוחני מסוגים שונים.

אילת פלדמן: כאן אנחנו מדברים על כל יצירה.

אילת פלדמן: הרצון הוא לאפשר למוסדות ציבוריים לבצע את הפעולות שלהם באופן רציף ותקין, למרות האפקט המצנן שעשוי לגרום למצב שבו הם יעדיפו להימנע משימוש ביצירות גם כאשר הוא מותר.

אילת פלדמן: אולי החשש מפני תביעה אפשרית תגרום להם להימנע מלעשות את אותו שימוש.

אילת פלדמן: לא מדובר כאן בפטור מאחריות.

אילת פלדמן: אותם גופים יהיו חייבים להמשיך ולרכוש מראש רישיונות שימוש, כפי שהם עושים היום.

אילת פלדמן: אנחנו לא הופכים את הכל לשימוש מותר.

אילת פלדמן: הם ימשיכו לקנות את הרישיונות על אותם שימושים שהם צריכים לקנות רישיונות עבורם.

אילת פלדמן: אם בדיעבד יתברר שהשימוש שהם סברו שהוא שימוש מותר הוא שימוש מפר, על התובע יהיה להוכיח את הנזק שנגרם לו בפועל מהפרת הזכויות.

אילת פלדמן: יש לנו כאן נציג של משרד החינוך, נציג מהספרייה הלאומית ונציג מארכיון המדינה, כולם תומכים בסעיף הזה.

יוסי אפשטיין: התכליות של מערכת החינוך הן תכליות פדגוגיות.

יוסי אפשטיין: הרבה פעמים מתעסקים במערכת החינוך בבעיות של זכויות יוצרים שנובעות מהפרות כתוצאה מתום לב של המפר.

יוסי אפשטיין: יש הגנות למשרד החינוך בחוק עצמו - למשל בסעיף 19 לחוק זכויות יוצרים ובסעיף 29 - שמדברות על שימוש הוגן בביצוע פומבי, הקלות ופטורים למערכת החינוך, הגנת הודעה והסרה.

יוסי אפשטיין: ההגנה הזאת על הפרה של פיצויים ללא הוכחת נזק, אם היא תתקבל על ידכם, תאפשר למערכת החינוך לעשות את התכלית שלשמה היא נועדה, וזה לאפשר פדגוגיה במערכת החינוך מבלי האפקט המצנן שכל מורה במערכת היום, בוודאי מנהלים ויותר מכך, מתמודדים איתו.

יוסי אפשטיין: צריך לזכור שלמערכת החינוך יש כ-4,000 אתרי בתי ספר שונים.

יוסי אפשטיין: מערכת החינוך מאוד מגוונת, יש בה מוסדות רשמיים, מוסדות מוכרים שאינם רשמיים.

יוסי אפשטיין: מורה בכיתה לא יכול לעשות עבודת דיסרטציה על כל תמונה, על כל מלל, על כל דיאגרמה שהוא רוצה להעלות לאתר כזה או אחר.

יוסי אפשטיין: צריך לזכור שאנחנו כמערכת עושים את הכל על מנת למנוע הפרות, בכלל זה הדרכות והטמעות לבעלי תפקידים שונים בנושאי ספרי לימוד, בנושאי מערכות פדגוגיות של המזכירות הפדגוגית.

יוסי אפשטיין: אנחנו נשאלים חדשות לבקרים על כל מיני נושאים שאנחנו עונים עליהם.

יוסי אפשטיין: המטרה היא לא להפר את הזכויות.

יוסי אפשטיין: המטרה שלנו בסעיף הזה היא לאפשר לתבוע, אבל לאפשר לתבוע באופן מאוזן כך שלא כל מורה יהיה צריך לחשוש מכל דבר שהוא מוריד.

נעמי אלדובי: ארכיון המדינה שמח ותומך בתיקון המוצע, כי הוא נותן מענה לקשיים שאנחנו נתקלים בהם כל הזמן בעבודה השוטפת.

נעמי אלדובי: חוק הארכיונים חוקק בשנות ה-50, הוא קובע כברירת מחדל זכות עיון של כל אדם בחומר ארכיוני שמופקד בארכיון המדינה.

נעמי אלדובי: הוא כפוף למגבלות מסוימות, רובן מתייחסות להגבלות מכוח הגנת פרטיות, ביטחון המדינה ושלום הציבור.

נעמי אלדובי: החוק חוקק בעידן ניירי, הוא מתייחס לחומרים שנמצאים בארכיון כניירות, לזכות עיון באולם קריאה.

נעמי אלדובי: הארכיון עבר בשנים האחרונות רפורמה דיגיטלית מאוד רחבה.

נעמי אלדובי: כיום הוא מנגיש את רוב רובם של חומריו הארכיונים באתר אינטרנט שפתוח לציבור באופן רחב הרבה יותר.

נעמי אלדובי: הוא מאפשר לציבור רחב הרבה יותר להגיע לחומרים שהארכיון מחזיק עבור כולם כנאמן הציבור.

נעמי אלדובי: השינוי הזה הביא לכך שאנחנו נדרשים להיבחן לנושא של זכויות היוצרים.

נעמי אלדובי: למרות שרוב החומרים שאנחנו מחזיקים הם חומרים של המדינה, אנחנו נתקלים לא מעט בחומרים שבעלי הזכויות הם אחרים, למשל מאמרים שנשלחו למשרדי הממשלה השונים במהלך השנים, תמונות, שירים וסיפורים שנשלחו לנבחרי הציבור במהלך כל השנים.

נעמי אלדובי: אנחנו מתמודדים לא מעט עם שאלות של זכויות יוצרים, מה שמעמיד אותנו בדילמה, כי תקנות העיון בחוק הארכיונים מחייבות אותנו להעמיד לעיון הציבור.

נעמי אלדובי: הבחינה של זכויות יוצרים מאוד מקשה על ארכיון המדינה לעמוד בחובה החוקית הזאת, בטח במועדים הקצרים שתקנות הארכיונים קובעות לנו לתת מענה לציבור שמבקש עיון בחומרים.

נעמי אלדובי: בדיקת מצב הזכויות הוא הרבה פעמים מורכב עד בלתי אפשרי.

נעמי אלדובי: צריך לזכור שרוב החומרים שארכיון המדינה מתעסק בהם הם חומרים מאוד ישנים.

נעמי אלדובי: בחלקם זכויות היוצרים כבר פגו.

נעמי אלדובי: אנחנו צריכים לעשות בדיקות, כאשר לא תמיד ברור מי בעל הזכויות, לא תמיד ניתן לברר זאת.

נעמי אלדובי: במקרה של ספק אנחנו לא מעלים את החומרים האלה לאתר, מה שגורם לפגיעה בציבור מאוד גדול, הוא לא יכול לעיין ולראות חומרים שונים.

נעמי אלדובי: אנחנו מברכים על התיקון המוצע.

נעמי אלדובי: ארכיון המדינה, כמו ארכיונים אחרים, ספריות וכו', פועלים למטרות ציבוריות ללא מטרות רווח.

נועם סולן: הספרייה הלאומית ביצעה בשנים האחרונות דיגיטציה למאות אלפי יצירות, בהן כתבי יד.

איתן כבל: אתה תומך?

נועם סולן: אנחנו תומכים.

נועם סולן: אנחנו נחשפנו בשנים האחרונות ללא מעט ניצול לרעה של הסעיף הזה.

נועם סולן: יש הקשרים מאוד ברורים בדיון הזה.

נועם סולן: אנחנו רוצים למנוע פיראטיות ברשת.

נועם סולן: הספרייה הלאומית ביצעה בשנים האחרונות דיגיטציה למאות אלפי יצירות, בהן כתבי יד, ספרים, מפות, ארכיונים אישיים, תצלומים.

נועם סולן: גם המדינה עצמה משקיעה היום מאות מיליונים בדיגיטציה של מורשת.

נועם סולן: לצערנו אנחנו לא יכולים להעמיד לרשות הציבור חלק גדול מהאוספים ההיסטוריים האלה, זאת למרות שאין לנו שום ספק שהנגשתם הייתה עונה על הכלל של "זה נהנה וזה לא חסר".

נועם סולן: אין לנו ספק שהנגשה של חלק מהדברים שנמנעת ההנגשה שלהם הייתה מביאה לתועלת עצומה לציבור, היא לא הייתה מביאה לשום נזק.

נועם סולן: לסעיף של פיצוי ללא הוכחת נזק יש השפעה מצננת חזקה על הספרייה ועל מוסדות אחרים.

נועם סולן: העולם בדיון הזה מתחלק לשני חלקים שאין ביניהם שום קשר.

נועם סולן: בצד האחד של המשוואה באים בעלי הזכויות ואומרים שחשוב למנוע פיראטיות, שחשוב לתמוך בבעלי זכויות יוצרים, חשוב לשמור על התמריצים.

נועם סולן: אין לנו שום ויכוח על זה.

נועם סולן: צריך לדעת שהדיון הזה, חשוב ככל שהוא יהיה, נוגע לאחוז אחד מהיצירה האנושית.

נועם סולן: כשמסתכלים על המאה ה-20, הרוב המכריע של כל היצירות של המאה ה-20 אינן בעלות ערך כלכלי, בין אם משום שמלכתחילה הן לא נוצרו למטרה כזו - אלפי מכתבים בארכיונים אישיים, תצלומים מסחריים וכו' - ובין מהסיבה שכשיצירה יוצאת, כעבור זמן היא מפסיקה להיות כלכלית.

נועם סולן: אנחנו תומכים בזה, תומכים גם בסעיף הזה.

דב חנין: השאלה שלי היא לנציג משרד החינוך.

דב חנין: אני בהחלט רואה את הטעם בתיקון הזה.

דב חנין: אני רוצה לשאול שאלה שמחזירה אותי לקו ההבחנה שאני רואה בו את קו ההבחנה הנכון, והוא קו ההבחנה בין פעולה עסקית לפעולה שאיננה עסקית.

דב חנין: היום בבית ספר יכול להיות מצב שמזמינים גורם עסקי לתת הופעה.

דב חנין: זו איננה פעולה שהמטרה שלה היא אך ורק מערכת החינוך.

דב חנין: אותו גורם שמגיע עושה מזה כסף.

דב חנין: במסגרת עשיית הכסף הוא משתמש ביצירה של מישהו אחר.

דב חנין: איפה הדבר הזה עומד בתיקון הזה שאתם מציעים?

אילת פלדמן: תודה רבה על השאלה, כי זאת נקודה שהייתי צריכה להזכיר אותה קודם.

אילת פלדמן: הפטור הוא למוסד שמוגדר, בין אם זה מוסד חינוך, ספריה, ארכיון, מוזיאון, לא לאותו גורם עסקי שעושה את הפעילות בתוך אותו מוסד.

אילת פלדמן: אנחנו מדברים על שימוש שנעשה במסגרת הפעילות הרגילה, לשם מימוש מטרות אותו מוסד.

אילת פלדמן: אני אתן דוגמה יותר קיצונית מגורם עסקי שנכנס פנימה.

אילת פלדמן: אנחנו יודעים היום שמוזיאונים מאפשרים לעשות חתונות בשטחם או אירועים פרטיים אחרים.

אילת פלדמן: לדעתנו זאת פעילות שהיא מסחרית מובהקת, היא לא תהיה במסגרת פעילות רגילה ולשם מימוש מטרות אותו מוסד.

אילת פלדמן: הסיטואציה הזאת לא תיכנס לתוך הסעיף הזה.

אילת פלדמן: מאחר שבתיקון סעיף 56 אמרנו מוזיאונים מסוג שקבע השר, אנחנו קובעים הסמכה לשר לקבוע בתקנות את אותם סוגי מוזיאונים.

אילת פלדמן: תיקון סעיף 67 12.

אילת פלדמן: בסעיף 67(ב) לחוק העיקרי, ברישה במקום "ו-31" יבוא "31 ו-56(א)" ובסופו יבוא "(4) לעניין מוזיאונים – השר הממונה על חוק המוזיאונים תשמ"ג-1983.

אילת פלדמן: "

אופירה לובניצקי: אני אתייחס לכאלה שאני לא מייצגת באופן ישיר.

אופירה לובניצקי: יש הרבה מאוד יוצרים שאין להם גוף יציג שידבר בשמם.

אופירה לובניצקי: אני לא אקח את הכבוד לדבר בשמם, אבל יש יוצרים ואומנים פלסטיים שנעשה שימוש ביצירות שלהם.

אופירה לובניצקי: משווים כאן את אותם יוצרים ל"פייזר", לתרופות, לילדים רעבים באפריקה.

אופירה לובניצקי: אני רוצה לדבר בשמם ובשם היוצרים שאני מייצגת.

אופירה לובניצקי: דינו של המוצר שנקרא "זכויות יוצרים" אינו כדין תרופה.

אופירה לובניצקי: יושב פה אבי נשר שכולנו מכירים.

אופירה לובניצקי: הבן אדם אינו "פייזר".

אופירה לובניצקי: הבן אדם יוצר, עובד ומתפרנס.

אופירה לובניצקי: הוא לא עשיר.

אופירה לובניצקי: מי שיוצר את היצירות שמהוות את אבני הדרך של החברה הזאת אלה אנשים שזה הקניין שלהם.

אופירה לובניצקי: זה כמו שאם לי יש חדר מיותר בבית, אף אחד לא יכול לבוא ולקחת אותו.

אופירה לובניצקי: אין לי נזק.

אופירה לובניצקי: יש משהו בזמינות של יצירה, של קניין של מאן דהוא בתוך הרשת שלא יכול להיות זמין לכולם.

אופירה לובניצקי: יש מהלך.

אופירה לובניצקי: חבר הכנסת דב חנין, רצית לבקש שזה יהיה משהו שנמצא ברשות הציבור.

אופירה לובניצקי: גם ספסל עירוני נמצא ברשות הציבור.

אופירה לובניצקי: אף אחד לא יכול לחשוב לקחת אותו הביתה.

אופירה לובניצקי: הוא יכול להשתמש וללכת.

אופירה לובניצקי: אם הוא יבוא וישתמש שוב ושוב ביצירה, בטח באודיו ויוז'ואל, תהיה שחיקה מאוד מאוד גדולה ליצירה עצמה.

אופירה לובניצקי: אם זה הולך למקומות אחרים, זה פוגע פגיעה ישירה בבעלי זכות הקניין.

אופירה לובניצקי: אנחנו אלפים.

אופירה לובניצקי: אנחנו לא טייקונים, אנחנו לא חברות ענק, אנחנו לא חברות בינלאומיות, אנחנו מייצגים אנשים עם שם פרטי ושם משפחה, ילדים בחוג לבלט, בחוג לג'ודו וכו'.

אופירה לובניצקי: משרד החינוך הוא גוף מספיק גדול, הוא גוף מספיק מקצועי.

אופירה לובניצקי: אפשר לחפש בעלי זכויות יוצרים, אפשר למצוא חלק גדול מאוד מאותם אלה שכתבו את ספרי הלימוד.

אופירה לובניצקי: במצגות של הסטודנטים זה שימוש הוגן.

אופירה לובניצקי: אני מחזירה את כולם לסעיף שימוש הוגן, הוא סוגר את הפינה של כולנו.

מיכל לסטר לוי: אנחנו מעודדים את החוק.

מיכל לסטר לוי: אני מצטרפת לגברתי ממשרד החינוך.

מיכל לסטר לוי: אני מעודדת את משרד החינוך להשתמש במאגר 50 מיליון התמונות החופשיות בויקישיתוף, זאת כדי לא להפר זכויות יוצרים.

מיכל לסטר לוי: אני מבקשת להוסיף לארכיונים ולמוזיאונים אתרי אינטרנט שמופעלים על ידי מלכ"רים.

מיכל לסטר לוי: אני מייצגת את קהילת ויקיפדיה.

מיכל לסטר לוי: השרתים של ויקיפדיה לא נמצאים בארץ.

מיכל לסטר לוי: אם אנחנו מפרים, צריך לתבוע בארצות הברית.

מיכל לסטר לוי: יש לנו עשרות אתרי אינטרנט של מלכ"רים.

מיכל לסטר לוי: לצד ויקיפדיה יש את מכלול, האנציקלופדיה החרדית ברשת.

מיכל לסטר לוי: יש לנו את האתרים של מט"ח.

מיכל לסטר לוי: אי אפשר באתרים האלה לא להכניס התייחסות לאתרים שמופעלים על ידי מלכ"רים.

מיכל לסטר לוי: אנחנו שלחנו על זה הצעה.

מיכל לסטר לוי: אני מבקשת להוסיף בסעיף שהשר יחליט איזה אתרי אינטרנט.

הדס בן אליהו: אני מנהלת היום הקמה של מרכז ידע לאומי בנושא נשים ומגדר.

הדס בן אליהו: הוא נתמך על ידי משרד המדע.

הדס בן אליהו: בהתייחס לנושא הפיצוי ללא הוכחת נזק ומה שמיכל לסטר הציעה פה בעניין צירוף של אתרי אינטרנט מנגישים שכל ייעודם הוא להנגיש מידע, אנחנו בהחלט בעד הרחבת ההגדרה הזאת.

הדס בן אליהו: יצירה זו לא רק תמונה, זו לא רק אמנות.

הדס בן אליהו: גם דוח מחקר הוא סוג של יצירה.

הדס בן אליהו: אנחנו אמונות על הנגשה של ידע פמיניסטי שהתפתח לאורך השנים במדינת ישראל.

הדס בן אליהו: מדובר בעמותות שכבר מזמן נסגרו, במנכ"לים ובמנכ"ליות שמזמן שכחו שהם ניהלו את העמותות האלו.

הדס בן אליהו: אף אחד לא יודע, אף אחת לא יודעת אם מי שכתבה את הדוח הייתה עובדת של העמותה, או אם היא עשתה את זה כפרילנס.

הדס בן אליהו: אין שום דרך היום לברר של מי זכויות היוצרים.

הדס בן אליהו: אנחנו כבר מושפעות מתהליך החקיקה הזה.

הדס בן אליהו: התכוונו לשמור אצלנו ולהנגיש אצלנו ישירות בפלטפורמה את כל פרטי המידע.

הדס בן אליהו: היום האפקט הזה הוא לא מצנן, הוא אפקט מקפיא.

הדס בן אליהו: אנחנו היום מדברות רק על הנגשה באמצעות לינקים, שזה פוגע פגיעה מאוד אנושה.

הדס בן אליהו: גם לזה נדרשת התייחסות.

הדס בן אליהו: אין שום כוונה להפר, אין שום כוונה לפגוע, זה לא העניין.

הדס בן אליהו: אנחנו מדברות על אלפי פרטי מידע מסוגים שונים.

איתן כבל: צאו מהמקום בו אתם נמצאים.

איתן כבל: אני רוצה שנעלה מדרגה בדיון.

איתן כבל: אני מחפש את הדרך איך להתקדם.

איתן כבל: את הקשיים של העולם החדש הזה כולנו מכירים, לשם כך אנחנו פה.

איתן כבל: צריך למצוא איזה שהוא כיוון.

איתן כבל: אני מאזין, גם כשזה לא נראה, כדי להיאחז באיזו שהיא דרך.

איתן כבל: העניין המסחרי וכו' נותן לנו קנה מידה אחד.

איתן כבל: כנראה שגם העולם יצטרך להתחיל לחשוב על זכויות היוצרים בצורה הרבה יותר אקטיבית מאשר הוא עשה בעבר.

איתן כבל: כשבן אדם כותב מאמר, הוא נכנס לתוך מסגרת מאוד ברורה.

איתן כבל: גם בבתי ספר צריך לעשות את ההבחנה.

איתן כבל: תחום בית הספר הוא לא סוג של הנפת דגל שמרגע זה כל מה שנכנס בשעריו אפשר לעשות.

איתן כבל: חייבת להיות הבחנה בין זה שזה עניין מסחרי, שזה מקבל ממד כזה או אחר, לבין הרצאה שבה מורה מביא לשם המחשה בכיתה.

איתן כבל: אותו דבר בספרייה הלאומית, אותו דבר במוזיאונים.

איתן כבל: יש מוזיאונים שעושים אירועים מסחריים לכל דבר ועניין.

איתן כבל: אינני מבקש למנוע זאת.

איתן כבל: אני רוצה שנתכתב, שכל אחד שבא מהמקום שלו יראה שיש עוד צדדים נוספים.

רחל יוד: "גנזך קידוש השם" הוא ארכיון שברובו עוסק בשואה, בהנצחת השואה.

רחל יוד: אנחנו מתמקדים בסיפור שפחות סופר, בהעברת המורשת, בסיפורי הקהילות היהודיות לפני השואה, במהלך השואה, במה שקורה אחרי השואה במדינה ובתפוצות.

רחל יוד: כארכיון ציבורי מוכר אחת המטרות שלנו זה העניין של הנגשה לכל אחד, של כל חומר.

רחל יוד: מדובר בארכיון שאיננו ארכיון סטטי שמעלה אבק, מדובר בארכיון דינאמי.

רחל יוד: אנחנו מוגבלים בהנגשת החומר.

רחל יוד: יש לנו אוספים נדירים, חלקם בעדויות, חלקם באוספים ממש.

רחל יוד: כשאנחנו צרכים לחקור ולראות מה מקור האוספים האלה, לא תמיד אנחנו יכולים להגיע לתוצאות.

רחל יוד: הדבר מגביל את ההנגשה.

רחל יוד: משמעות ההנגשה הזאת היא חינוך, היא תרבות.

רחל יוד: מדובר באנשים שלא מגיעים למקומות אחרים, גם לא לאתרי אינטרנט.

רחל יוד: כשאני מדברת על כך שחומרים מגיעים אלינו ואנחנו מנגישים אותם לציבור, זה לא בהכרח דרך אתר אינטרנט.

רחל יוד: הם מגיעים אלינו, רואים, מעוניינים לסרוק.

רחל יוד: אנחנו מגבילים אותם בסריקות בגלל מקרים שהיו.

רחל יוד: כשהגיע אדם שראה תמונה וביקש לצלם אותה, החתמנו אותו על טופס שהוא לא עושה בזה שימוש מסחרי.

רחל יוד: אחר כך הוא תבע אותנו.

רחל יוד: בשביל זה התייצבנו לתיקון הספציפי הזה.

רחל יוד: מאוד חשוב לי להדגיש את העניין בשם הציבור שאותו אנחנו משרתים.

רחל יוד: זו המטרה של הארכיון הציבורי.

מרי לויצקר: אנחנו עמותה ללא מטרות רווח שמבוססת על פעילות של מתנדבים.

מרי לויצקר: אנחנו מנגישים מאגרי מידע לציבור, בעיקר מאגרים שמגיעים מרשויות המדינה, מאגרים שהם מראש פתוחים, פומביים.

מרי לויצקר: כל המטרה היא להנגישם לציבור.

מרי לויצקר: אנחנו מנגישים מידע של הכנסת.

מרי לויצקר: יש היום את אתר כנסת פתוחה, נתוני תקציב, נתונים שמגיעים ממט"י, מהלמ"ס וכו'.

מרי לויצקר: אנחנו עומדים מאחורי נייר העמדה שח"כ חנין ציטט.

מרי לויצקר: מאוד קשה לבדוק בכל קישור וקישור מה תוכן האתר שעומד מאחוריו, אם השתרבבה שם תמונה או קישור לאיזה שהוא דבר שמפר זכויות יוצרים.

מרי לויצקר: אנחנו פועלים בתום לב.

מרי לויצקר: זה לא סביר מבחינת משאבים לבדוק כל קישור שנכנס לאתרים שאנחנו בונים.

מרדכי אמיתי: אני חושב שכל הדוברים פה לפניי, או מרביתם לפחות, כבר היום נכנסים תחת החוק, תחת השימוש ההוגן, בוודאי העמותה לקידוש השם, הספרייה הלאומית, אפילו מוסדות חינוך, כך שלא נראה לי שהתיקון הזה רלוונטי לגביהם.

מרדכי אמיתי: אני חושב שאנחנו צריכים להיזהר.

מרדכי אמיתי: שמענו פה על הרחבה למלכ"רים ולאתרים שמנגישים מידע.

מרדכי אמיתי: גם אתרים פיראטיים הם בחלקם אתרי מלכ"רים.

מרדכי אמיתי: חלקם כותבים שהם מנגישים מידע לטובת הציבור.

מרדכי אמיתי: חלקם גם שמים למטה סי בעיגול של קופירייט שאוסר על אחרים להעתיק את האתרים הפיראטיים האלה, כמו אתר סדרות, אתר מורידים וכו'.

מרדכי אמיתי: אנחנו פחות מתחברים להרחבה הזאת שמשרד המשפטים מבקש בנושא של מוסדות חינוך.

מרדכי אמיתי: אם תקבלו את ההצעה, ואני פה מתחבר לחבר הכנסת דב חנין ששמחתי לשמוע דווקא בקולו את הבקשה להבהרה ממשרד המשפטים, הייתי מציע להוסיף בסיפא של המשפט: "ובלבד שאין בפעילות בכדי לפגוע בערך הכלכלי של היצירה או בשוק הפוטנציאלי שלה".

איתן כבל: זו הרחבה של המושג "שימוש מסחרי".

מרדכי אמיתי: זה תוחם את העניין של השימוש המסחרי.

מרדכי אמיתי: אתם נתתם דוגמאות למקומות שלוקחים את השימוש מעבר למה שזה צריך להיות לטובת המוסד, לשימוש היום יומי שלו.

רחלי אידלמן: בתי ספר, אוניברסיטאות ומוסדות חינוך הם מוסדות ללא כוונת רווח.

רחלי אידלמן: ההנגשה של החומר נעשית על ידי המו"לים שמייצרים את הספרים, האנשים שכותבים מאמרים או יוצרים יצירות.

רחלי אידלמן: כשרוצים לפטור את כל הגופים האלה, יוצרים מצב שלא כדאי להוציא ספרים כאלה לשוק.

רחלי אידלמן: את הכל גונבים, נעלמת הכדאיות הכלכלית של הדברים האלה.

רחלי אידלמן: בזה שהספרייה הלאומית מבקשת לקבל פטור, מבקשת להעלות כל דבר שהיא רוצה, אין לכם מושג איזה הרס תרבותי אתם גורמים.

רחלי אידלמן: מאז שהכניסו את סעיפי השימוש ההוגן האוניברסיטאות בישראל גונבות לי את כל הספרים.

רחלי אידלמן: הרבה ספרים מאוד טובים שמציעים לי היום להוציא לאור אני לא יכולה להוציא, מפני שהסטודנטים לא קונים יותר ספרים, הציבור לא קונה יותר ספרים.

רחלי אידלמן: אם אני ומו"לים אחרים לא יעשו את זה, בעוד כמה שנים נחזור למצב שהיה לפני 40 או 50 שנה - הכל יהיה באנגלית.

רחלי אידלמן: אין שום הצדקה כלכלית להשקיע בכל הדברים האלה.

רחלי אידלמן: הגישה הזאת של לתת לכל מוסד שהוא ללא כוונת רווח פטור מוחלט מזכויות יוצרים זה דבר שפועל נגד המוסדות האלה.

רחלי אידלמן: אני הוצאתי ספר בשם "מעמד האישה בחברה ובמשפט".

רחלי אידלמן: יש שם 28 מאמרים של נשים וגברים על מעמד האישה.

רחלי אידלמן: הדפסתי 3,000 עותקים.

רחלי אידלמן: עד היום לא הצלחתי לגמור אותם.

רחלי אידלמן: הספר הזה נמצא בפקולטות למשפטים.

רחלי אידלמן: בכל מיני מחלקות שלומדים בהן על מגדר קוראים את כל הפרטים מהספר שלי, רק אני לא מוכרת שום דבר.

רחלי אידלמן: אם מחר יבוא אלי מישהו ויציע לי להוציא ספר יותר מעודכן בנושא הזה, אני אגיד לו: תסלח לי אדוני, אני לא יכולה יותר לממן את זה.

רחלי אידלמן: כל הקבוצות שרוצות להנגיש גורמות לזה שלא יהיה המשך יצירה.

איתמר אביטן: יצירה היא סחורה לכל דבר ועניין.

איתמר אביטן: אני חושב שאם היו באים לפה כמה פושעים, הם היו מאוד שמחים לשמוע את הדיון.

איתמר אביטן: למה לא ברכבים אותו דבר?

איתמר אביטן: נאמר פה שאם אני מוצא חלב ברשות הציבור מותר לי לקחת אותו.

איתמר אביטן: היו פה אמירות שמבחינתי, כמי שמייצג עובדים שמייצרים מוצרים, פוגעות בהפקה המקומית בישראל.

איתמר אביטן: פוגעים בה גם בחקיקות וגם בגניבות הפיראטיות.

איתמר אביטן: זו גניבה לכל דבר ועניין.

איתמר אביטן: זה לא משנה אם זה ללימודים.

איתמר אביטן: אני לא מצליח להבין איך בא לפה משרד החינוך ואומר את מה שהוא אומר.

איתמר אביטן: המורה צריכה להסביר בבית ספר שאסור לקחת שיר ולהשמיע אותו.

איתמר אביטן: זה מתחיל בחינוך.

איתמר אביטן: נכון, היינו רגילים בעבר לראות טלוויזיה בחינם, לא ידענו מה המקור המממן, היה רק ערוץ אחד, אבל עכשיו זה נפתח.

איתמר אביטן: להרבה דברים יש מקור שצריך לקבל הכנסה.

איתמר אביטן: כל העניין וכל הדיבור פה צריך להתמקד בכך שזו סחורה, שזה שייך לאנשים, שזה שייך לעובדים שמייצרים את זה.

איתמר אביטן: זה סרט שאדם עשה והעסיק עשרות עובדים שהוא יקרה.

איתמר אביטן: הענף שאנחנו עובדים בו לאט לאט נקרע על ידי העולם הפיראטי.

איתמר אביטן: אנחנו רואים את זה בהוט, ביס, בערוצים המסחריים.

איתמר אביטן: אנחנו כל הזמן בירידה, כל הזמן בבעיה.

איתמר אביטן: אני חושב שאנחנו לא מעמיקים בעניין הזה.

איתמר אביטן: זה לא הדיון הראשון שאני אומר את זה.

איתמר אביטן: צריכה להיות פה המשטרה שתגיד מה קורה בגניבת סחורה.

דודו אמיתי: אנחנו תומכים באופן גורף.

דודו אמיתי: אנחנו חושבים שהסעיף הזה שמחריג את הארכיונים והספריות חייב להתקבל.

דודו אמיתי: גם אם לפי סעיפי שימוש הוגן אנחנו די מכוסים, ההשפעה של הסעיף הזה תהיה שארכיונים באופן מוחלט לא יעלו חומרים לרשת, ולו רק משום שרוב הארכיונים בארץ הם מוסדות קטנים שתביעה של 100 אלף שקל תסגור אותם לחלוטין.

דודו אמיתי: אנחנו לא עוסקים בסחורה, אנחנו לא עוסקים באובייקטים למסחר, אנחנו עוסקים בתיעוד מורשת.

דודו אמיתי: כשחרב כזאת תהיה תלויה מעל ראשנו, הציבור לא יוכל לגשת לחומרים שחלק גדול מהם אנחנו לא יכולים לברר מאיפה הם.

דודו אמיתי: אני אתן רק דוגמה.

דודו אמיתי: למוסד יד בן צבי, שיש בו גם ארכיון וגם ספריה, יש פרויקט שנקרא "ישראל נקראת לעין" שבו משפחות מעלות אלבומי משפחה פרטיים.

דודו אמיתי: הם סורקים אותם, הם מעלים אותם.

דודו אמיתי: יש בזה הרבה פעילות קהילתית.

דודו אמיתי: הארכיון הוא בכלל סוכן קהילה, חינוך ותרבות.

דודו אמיתי: איך אפשר לדעת בכל אלבום משפחתי מי צילם, מתי צילם, מה המקור, למי הקרדיט, אצל מי הנגטיבה וכן הלאה?

דודו אמיתי: הארכיונים מחזיקים במגוון חומרים שיכולים לבוא מארצות שלמדינה אין בכלל קשרים איתן, וזה לא רק ארצות ערב, גם ארצות אחרות.

דודו אמיתי: הם מחזיקים בחומרים מתקופות סוערות אחרות.

דודו אמיתי: אם אנחנו רוצים לעשות צדק עם הציבור, הארכיונים חייבים להיות מוחרגים מההנחיות האלו.

רחלי אידלמן: שיבקשו רשות מבעלי הזכויות.

דודו אמיתי: על מה?

רחלי אידלמן: על מה שאתם רוצה להעלות ולהנגיש.

איתן כבל: זה מה שנקרא שכל אחד מתחפר בעמדתו, הוא לא מוציא את הראש כדי לראות אולי יש משהו בדברים שהשני אומר.

איתן כבל: אני לא רואה כאן איזו שהיא מחלוקת עמוקה.

איתן כבל: על מה מדובר בשורה התחתונה?

איתן כבל: זה לא שמי שירצה לתבוע לא יוכל לתבוע בבית המשפט על פעולה לא הוגנת, על פעולה לא ראויה, על הפרת זכויות יוצרים.

איתן כבל: אני מניח שבספריות ובארכיונים השונים הנושא הזה נמצא על סדר היום.

איתן כבל: לא תמיד הם יכולים להגיע למקור בחומרים מסוימים.

איתן כבל: מה אתה עושה?

איתן כבל: אתה פוגע ביכולת של הארכיון לעשות את המחקר, כי אתה אומר לו לא להתחיל.

איתן כבל: למי הוא יפנה?

איתן כבל: אני אתן דוגמה שאני נתקלתי בה באופן אישי.

איתן כבל: מפלגת העבודה רכשה פעם קרקעות, קיבלה קרקעות.

איתן כבל: מי שהיה חתום על זה היה בן גוריון, הוא מזמן כבר לא בין החיים.

איתן כבל: כשאתה רוצה לבצע עסקה, אתה מגיע בשרשור לאנשים שאין להם דבר וחצי דבר עם האירוע.

איתן כבל: אם יש מצב שבעל הזכויות ידוע, מוכר, והם לא ביצעו את עבודתם - -

רחלי אידלמן: תכניס את זה בחוק.

איתן כבל: אם צריך, יתוקן.

איתן כבל: אינני רוצה לשתק את העבודה של הגופים האלה, כי אז אנחנו שומטים את אחד מאבני היסוד.

רחלי אידלמן: כשדב חנין פנה אלי על ספר לפני 30 שנה, נתתי לו רשות.

דודו אמיתי: גם אנחנו פונים לכולם.

דור נחמן: אני חושב שבאיזה שהוא מקום האמירה לגבי חוק זכות יוצרים שהוא קופירייט הופך בסעיפים מעין אלו לקופילפט.

דור נחמן: קודם כל, הסעיף לא מדבר רק על רשת האינטרנט, הוא מדבר באופן כללי, גם במישורים פיזיים וגם ברשת האינטרנט.

דור נחמן: האיזון שעליו חבר הכנסת כבל מדבר מצוי כבר בסעיף 29 לחוק.

דור נחמן: הוא מדבר על האיזון במוסדות חינוך.

דור נחמן: הוא נותן הגנה למוסדות חינוך בעניין ביצוע פומבי במסגרת מוסד חינוך, על ידי מוסד החינוך או על ידי התלמידים הלומדים בו.

דור נחמן: הסעיף הזה מרחיב ופותח את הסיפא בפני כמה גורמים.

דור נחמן: אחד, הוא לא מדבר על כך שהשימוש ייעשה על ידי התלמידים הלומדים, שנית, הוא לא מדבר שזה יבוצע בפני הקהל של המוסד החינוכי, ושלישית, הוא משתמש במילה "שימוש".

דור נחמן: אין זכות מוגנת בדיני זכות יוצרים שנקראת שימוש.

דור נחמן: למעשה, השימוש הזה יכול להיות גם יצירת עותקים.

דור נחמן: ניתן להגיע לבית ספר פרטי, לקחת ספר מתמטיקה, לשכפל אותו בעשרת אלפים עותקים ולחלק לתלמידים.

דור נחמן: העתקה מותרת במילה "שימוש".

איתן כבל: וזו לא כוונתנו.

דור נחמן: צריך לציין באיזו זכות מדובר, כי סעיף 29 לחוק מציין את המילים "ביצוע פומבי".

דור נחמן: הוא דן אך ורק בזכות של ביצוע פומבי.

דור נחמן: השימוש לא מתייחס בכלל לשאלה אם זה למטרה עסקית או שאינה עסקית.

דור נחמן: מדובר פה, כמו שאמרתי, לא רק על רשת האינטרנט.

דור נחמן: ברשת האינטרנט עצמה יש לא מעט פלטפורמות, כמו דפי פייסבוק, קבוצות פייסבוק, שאפשר לסווג אותן כמעין חינוכיות.

דור נחמן: אז מה, כולן עכשיו ייכנסו לפטור?

דור נחמן: גם אתרים שהם פלטפורמות לשיתוף תוכן, למשל WEB20, שבהם גולשים מעלים תכנים, לעיתים נמצאים גם שם הפרות.

דור נחמן: הסעיף הזה מקנה פטור לאותה פלטפורמה.

נועם סולן: פיצוי ללא הוכחת נזק מראש הוא המצאה ישראלית, אין לזה תקדים באירופה.

נועם סולן: בארצות הברית אתה חייב לרשום את היצירה שלך במרשם מרכזי כדי שיהיה לך פיצוי ללא הוכחת נזק.

נועם סולן: אם תוסיפו ניואנס לביטול הפיצוי הסטטוטורי על גופים כמוני - -

איתן כבל: אל תיתן רעיונות.

נועם סולן: אם תוסיפו לזה ניואנס, מה שאתם יוצרים זה קדם משפט.

איתן כבל: אתה רואה שבעניינים שנוגעים אליכם אני הולך תמיד לקראתכם.

נועם סולן: כל המהלך הזה הוא בזכותך, איתן.

איתן כבל: אתה יודע שאני לא אאפשר סוג של פעולה דרקונית מצד כזה או מצד אחר.

איתן כבל: אני לא סתם אומר מידתיות.

איתן כבל: יש כאן כל כך הרבה ניואנסים.

איתן כבל: החקיקה לא יכולה, גם היא רוצה, להתכתב עם כל ניואנס וניואנס.

איתן כבל: בחלק מהמקומות אתה שם את הפלטפורמות המרכזיות שאחר כך אם ירצה מאן דהוא ללכת לבית המשפט, יהיו לו את הכלים ללכת להגן על היצירה שלו, על הזכויות שלו.

איתן כבל: העניין הזה של ייצוג ללא הוכחת נזק הוא סיפור גדול, הוא לא עניין שאני מקל בו.

איתן כבל: קיימנו כאן דיון.

איתן כבל: אני גם לא רוצה שכל אחד יתבע.

איתן כבל: גם את זה אני לא רוצה שיקרה.

אילת פלדמן: אני אתחיל בעניין הבקשה להוסיף אתרי אינטרנט שמופעלים על ידי מלכ"רים.

אילת פלדמן: אנחנו חושבים שלא יהיה נכון להוסיף הרחבה כזאת, זה ייצור פתח לניצול לרעה.

אילת פלדמן: לגבי לתת הסמכה לשר לקבוע בתקנות אתרים ספציפיים שייהנו מהפטור, אני חושבת שעדיף להימנע משר שנותן פטורים לגופים פרטיים ספציפיים, אני חושבת שזה לא יהיה רצוי.

אילת פלדמן: אותם מלכ"רים שאנחנו מדברים עליהם יוכלו ליהנות מהפטור, כי יש שימוש הוגן כבר היום.

אילת פלדמן: ככל שיעברו כאן הסעיפים שמדברים על יצירות יתומות, זה בהחלט ייתן מענה לחלק ניכר מהקשיים.

אילת פלדמן: בנוסף לכך, ככל שיעבור הסעיף של חבר הכנסת קיש, גם זה יכול לתת מענה לאותם מלכ"רים.

אילת פלדמן: חלק מהפעילות יכולה להיכנס כבר היום לפטורים שאנחנו מציעים.

אילת פלדמן: צריך להסתכל על התקנות שיש היום להגדרות של ארכיונים.

אילת פלדמן: אני לא קובעת פה כך או אחרת, אני רק אומרת שצריך לעיין בסעיפים.

אילת פלדמן: לא מדובר כאן על פטור מזכויות יוצרים באופן כללי, מדובר כאן על פטור מהפיצוי הסטטוטורי.

אילת פלדמן: צריך יהיה לשלם על להעלות את אותו ספר על נשים ומגדר, ככל שהוא ירצה להעלות אותו במלואו.

אילת פלדמן: לא מדובר בשימוש הוגן.

אילת פלדמן: צריך יהיה לבקש אישור, צריך יהיה לשלם.

אילת פלדמן: אותו דבר לגבי אותם עשרת אלפים עותקים של ספרי מתמטיקה.

אילת פלדמן: אנחנו לא אומרים שאין פה הפרה, אנחנו לא אומרים שזה שימוש מותר, אנחנו אומרים שצריך לבקש אישור.

אילת פלדמן: עשייה של אותם עשרת אלפים עותקים של ספרי מתמטיקה אסורה לפי סעיף 11.

אילת פלדמן: המשמעות של התיקון הזה, ככל שאותה פעילות נכנסת לתוך הפטור כפי שהגדרנו אותו, זה שיצטרכו לשלם על הנזק.

אילת פלדמן: אם בית ספר מסוים עושה עשרת אלפים עותקים של ספרי מתמטיקה, הנזק הוא העלות של אותם עשרת אלפים עותקים שהוא היה צריך לקנות.

אילת פלדמן: אני מניחה שמנהל רציונלי היה קונה את העותקים במקום לעשות עותק נחות יותר.

דור נחמן: הוא נהנה מההפקר.

דור נחמן: איפה הסיכון שלו?

דור נחמן: אחת המטרות פה היא הרתעה.

אילת פלדמן: אנחנו מגבילים את הפטורים האלה למוסדות חינוך, לספריות, לארכיונים ולמוזיאונים, שאלה גופים גדולים ומוכרים.

אילת פלדמן: אנחנו סומכים עליהם שהם לא ייהנו מההפקר, אנחנו סומכים עליהם שהם יפעלו כדין.

אילת פלדמן: לגבי הבקשה להוסיף את המילים "ובלבד שאין בפעילות כדי לפגוע בערך הכלכלי של היצירה או בשוק הפוטנציאלי", אנחנו מתנגדים לתוספת כזאת, אנחנו חושבים שהיא עמומה, מעורפלת, עלולה לעורר קושי יישומי.

אילת פלדמן: אנחנו חושבים שהסוגיה הזאת מקבלת מענה במה שהוספנו.

איתן כבל: כשנגיע לסעיף נעסוק בו.

איתן כבל: אני בעד התיקון, אבל אני חושב שצריך לתחום אותו.

איתן כבל: אני לא סומך על אף אחד.

איתן כבל: כל אחד שנמצא פה בדיון ממשיך בחייו, בעיסוקיו.

איתן כבל: אני לא יכול לבנות על זה.

איתן כבל: אני לא רוצה חקיקה דרקונית, אני רוצה שהדברים יהיו ברורים.

איתן כבל: אני יודע איך הדברים מתקיימים בתוך המערכות.

איתן כבל: אתם חושבים שבמערכת החינוך הכל פועל על פי הספר, אבל לא היא.

איתן כבל: אנחנו לא רוצים לפגוע, כמו שאמרתי, בעבודה, ואני גם לא אאפשר פגיעה כזאת, אבל אני גם לא רוצה שבשם אי הפגיעה הזאת כל אחד יעשה שבת לעצמו, כל אחד יבהיר ויסביר לעצמו את הדברים.

איתן כבל: אני רוצה שהדברים יהיו מאוד סדורים וברורים.

איתן כבל: בחוקים הקודמים עבדנו בפינצטה, כי הבנו את החשיבות של כל אות, לא רק של כל מילה.

איתן כבל: הצלחנו להגיע לתוצאות לא רעות בכלל.

אברהם נשר: אני רוצה, מכיוון שאני לא משפטן וגם לא חבר כנסת, לעשות רדוקציה של הדברים המעניינים שנאמרו כאן על ידי אנשים שכוונתם לגמרי טובה.

אברהם נשר: אני בא מהשטח, אני בא מהקרקע.

אברהם נשר: אני רוצה להראות מה דברים כמו חופש הביטוי, חופש הקניין, לא למטרה עסקית, רווח כלכלי, משתמש קצה, הוכחות נזק, איך כל אלה מתבטאים ביום-יום שלי.

אברהם נשר: יש לזה השלכה שנגמרת בכמות האוכל שאני יכול לקנות לילדיי בסופרמרקט.

אברהם נשר: ברור לי שאין כאן אף אחד שרוצה למנוע אוכל מפי ילדיי.

אברהם נשר: בעולם שלי יש אמת אחת, והאמת האחת היא שכשאני כותב תסריט אני היוצר שלו, אין אחר, כלומר, הוא אך ורק שלי.

אברהם נשר: במהלך התהליך אני נותן זכויות לגורמים שונים להיכנס איתי לשותפות זו או אחרת, אני מקנה להם רשות לעשות שימוש בתסריט שלי, בסרט שלי.

אברהם נשר: בשום נקודה אין לאף אדם זר שום זכות לעשות שום שימוש בתסריט שלי, כי הוא רק שלי.

אברהם נשר: חבר הכנסת דב חנין דיבר על ילדים באפריקה.

אברהם נשר: כמובן שליבנו יוצא לכולם, אבל גם ילדיי צריכים לאכול, ואני בטוח שאף אחד לא רוצה למנוע אוכל מילדיי.

אברהם נשר: אני עושה סרט שאני שותף בהכנסותיו.

אברהם נשר: אני מושקע בסרט.

אברהם נשר: אני אספר לכם על סרט שלי שיצא לבתי הקולנוע לפני חודשיים.

אברהם נשר: מאותו רגע התחיל בליץ מטורף על השרתים של חברת ההפצה, היו ניסיונות לגנוב את הסרט הזה ולהוריד אותו לאינטרנט.

אברהם נשר: תישאל השאלה - מי הם אותם גנבים, האם הם ילדים בתיכון שעושים את זה בתור הלצה, האם הם אנשים שמשרתים אינטרסים של חברות גדולות יותר, אפילו חברות כמו בזק ונטוויז'ן.

אברהם נשר: זה יתרון גדול כשאתה יכול להיכנס לאינטרנט ולראות חומר פיראטי.

אברהם נשר: אני עשיתי כל מה שאני יכול כדי לחבל באנשים האלה.

אברהם נשר: אני לא יודע אם אתם יודעים, היה סרט מצוין לפני כמה שנים בשם "בופור".

אברהם נשר: הוא התחיל שבועיים-שלושה מצוינים, עד שמישהו גנב את הסרט, העלה אותו לאינטרנט.

אברהם נשר: באותה שנייה זה נחתך, זה נעצר.

אברהם נשר: עכשיו, לא היה שום מזור מיידי, לא הייתה ענישה פלילית, לא הייתה סכנה לאנשים האלה.

אברהם נשר: ליוצר הסרט - יוסף סידר הוא יוצר יוצא מן הכלל - לא היה ממה להאכיל את ילדיו במשך שנה שלמה.

אברהם נשר: אני משתמש במושג דרמטי, כי בסוף זה נגמר במכולת.

אברהם נשר: אני חבר באיגוד התסריטאים והבמאים האמריקאי.

אברהם נשר: באמריקה - אין מדינה שזכות הביטוי בה יותר חשובה מאשר באמריקה - יש חקיקה שמטילה אחריות פלילית גם על הגנב, גם על זה שמוסר סחורה גנובה, גם על המשתמש בסחורה גנובה.

אברהם נשר: כשאתם אומרים "משתמש קצה", כולנו כאן משתמשי קצה.

אברהם נשר: אם אתה מוריד סרט באופן פיראטי באמריקה, אתה חשוף לקנס מאוד גבוה ולמהלך פלילי, לכן באמריקה יש ירידה מאוד מאוד דרמטית במספר ההורדות הפיראטיות.

אברהם נשר: הדרך יחידה שבה יהיו עוד סרטים ישראליים ועוד סדרות טלוויזיה ישראליות היא אם תחוקקו דבר שלא רק מונע גניבה, גם מאפשר תגובה מיידית, כמו טלפון למשטרה שנותן מזור מיידי.

אברהם נשר: אם מישהו היה מצליח להוריד את "סיפור אחר", באותה שנייה היה נגמר הסרט.

אברהם נשר: לך תוכיח נזקים.

אברהם נשר: המדרון הזה הוא כה חלקלק וכה פרוץ לאנשים עם אג'נדות מאוד מאוד אפלות, שרק חקיקה פלילית, מאיימת, שנותנת מזור מיידי, תאפשר שיהיה עוד "הלהקה", עוד "דיזינגוף 99", עוד סרטים שהם חלק מהתרבות שלנו.

אברהם נשר: כידוע, בלי תרבות אין זהות, ובלי זהות אין סיבה שהילדים של כולנו ימשיכו לגור בארץ המעט מיוסרת הזאת.

אברהם נשר: אני מדבר מדם ליבי, אני מדבר בחוסר תחכום משפטי הולם, אני מדבר בתור בן אדם שהתרבות הישראלית היא דבר מרכזי בחייו.

אברהם נשר: בכוחכם להציל את זה, כי כבר עכשיו יש בריחת מוחות מאסיבית מהתחום הזה.

אברהם נשר: אני בוגר תור הזהב הקודם של הקולנוע הישראלי של שנות ה-70 - אפרים קישון, אורי זוהר, אסי דיין.

אברהם נשר: אני הייתי ינוקא.

אברהם נשר: זה נגמר בשנות ה-80, כי אף אחד לא יכול היה לחיות ולפרנס את ילדיו.

אברהם נשר: כולם עזבו לאמריקה ולמקומות אחרים.

אברהם נשר: זה קורה עכשיו.

אברהם נשר: אני מדבר איתכם על כך שהעיירה בוערת.

אברהם נשר: זה לא דבר שאפשר לחכות איתו, זה לא דבר שאפשר להעביר את הזמן.

אברהם נשר: אנחנו פשוט הולכים לאבד תרבות.

אברהם נשר: אני עוד זוכר עולם שבו אמרו שצריך לקרוא עברית.

אברהם נשר: הייתה מלחמה על עצם העובדה שאנחנו נקרא סופרים ישראלים, על כך שאנחנו נראה סרטים ישראלים.

אברהם נשר: ניצחנו במלחמה הזאת.

אברהם נשר: הניצחון הוא כמו ניצחון ביטחוני.

אברהם נשר: אני שם את יהבי בכם שתצליחו למנוע את גניבת המקרר שלי מהבית.

אברהם נשר: זה מה שאנשים האלה עושים.

אברהם נשר: אין בזה שום חופש דיבור.

אברהם נשר: חופש דיבור זה החופש שלי ליצור את היצירה כפי שאני רוצה, בלי שאף שרת תרבות תגיד לי מה ליצור.

אברהם נשר: זה חופש דיבור.

אברהם נשר: חופש דיבור וחופש ביטוי זה לא לראות את "הלהקה" מבלי שאני, ילדיי או נכדיי נפיק תועלת כלכלית מזה.

אברהם נשר: על זה אנחנו חיים, אין לנו פרנסה אחרת.

אברהם נשר: אני בטוח שאתם כולכם מקבלים משכורות.

אברהם נשר: אתם אנשים טובים, אבל לא הייתם עובדים בחינם.

אברהם נשר: אני צריך להתפרנס מהסרטים שלי, אין לי פנסיה, לא עבדתי אף פעם בחברה.

אברהם נשר: זו הפנסיה שלי.

אברהם נשר: אני לא חושב שיש יתרון סוציאליסטי שמונע מאדם את הזכות להתפרנס.

איתן כבל: אני רוצה להגיד לך ולכל הציבור שצופה בנו, אני באופן אישי הובלתי את הבקשה הזאת מהמקום הזה.

איתן כבל: בדיוק מהמקום הזה ביקשתי להעלות את היוזמה לעסוק בעניין הזה, בעצם לסגור את המעגל הזה שעסקנו בו בתקליטים, בדיסקים, בסרטים, בעיצובים.

איתן כבל: התפקיד שלנו הוא לא תפקיד של עורכי דין.

איתן כבל: ברגע שזה דיון רק של עורכי דין, אני מאבד עניין, וזה מבלי להמעיט מערכם.

איתן כבל: תפקידם הוא לתת לזה את השפה המונגשת שכל אחד ימצא את עצמו.

איתן כבל: התפקיד שלנו הוא למצוא את נקודות האיזון.

איתן כבל: אדוני בא ומציג מדם ליבו דברים שאי אפשר להתעלם מהם.

איתן כבל: העולם החדש מאפשר לכל אחד ואחד להיכנס ולפעול.

איתן כבל: כל אחד חושב שהאינטרנט זה חלון ראווה שכתובות עליו המילים "כל דיכפין - יתיי וייכל".

איתן כבל: יש בעולם החדש הזה עוד כוחות שיש לנו עניין כמדינה לעודד אותם, וזה בעיקר עניינים שנוגעים לחינוך, למחקר.

איתן כבל: התפקיד שלנו הוא לראות את המקום, רק לא למתוח אותו עד הקצה.

איתן כבל: התפקיד שלנו הוא לא לאפשר לבית ספר סוג של הגנה אוטומטית.

איתן כבל: זה לא יקרה.

איתן כבל: כולנו נבין שכולם צריכים להתפרנס מהעסק, שכל אחד צריך לקבל את הנתח הנכון שלו בתוך התהליך הזה.

איתן כבל: זה מה שאני רוצה לייצר כאן.

איתן כבל: נקודת המוצא שלי, מבלי להמעיט מערכו של אף אחד, היא שאני לא סומך על אף אחד.

איתן כבל: אם הייתי יודע לבוא ולומר שכל אחד מאיתנו יישאר בתפקידו לנצח נצחים, שאנחנו אלה שכל הזמן נעקוב ונטפל בדברים, הייתי אומר "בסדר", אבל זה לא כך.

איתן כבל: אם אני אבוא בעוד שנה למי שהיום יושב פה ומחוקק את החוק, הוא יגיד לי: אח שלי, עזוב, יש מישהו שהחליף אותי, דבר איתו.

איתן כבל: אנחנו מכירים איך הדברים מתנהלים.

איתן כבל: אני רוצה לייצר מצב שבעולם התוכן הלא פשוט ומורכב שאנחנו במו ידנו מייצרים לא תהיה לבתי המשפט ולעורכי הדין יותר מידי עבודה.

איתן כבל: עמדתך, אבי, היא נקודת המוצא ממנה אני בא.

איתן כבל: התפקיד שלי הוא לרסן את זה, אך לא לייצר מצב שאנחנו מוצאים את עצמנו במצב שיש משטרת הורדות או דברים מהסוג הזה.

איתן כבל: אני מבין שאם הורדתי סרט באופן פיראטי ואני מתחיל לגלגל אותו ברשת, יש כאן בעיתיות.

איתן כבל: אני בטוח שגם דב חנין, שרוצה שתהיה כמעט מכולת, לא רוצה לפגוע במטה לחמך או במטה לחמם של אנשים שמאוגדים אצלך באיגוד.

איתן כבל: בוודאי שלא.

איתן כבל: אני מבקש שכל אחד ואחד מכם יעזור לנו למצוא מהמקום שלו את נקודת האיזון.

יורם בן דוד: אני רוצה לציין שלצד הפעילות המבורכת שמתבצעת בבתי הספר, במערכת החינוך, בספריות ובמוזיאונים במדינת ישראל, מתקיים ענף כלכלי שלם.

יורם בן דוד: אני אגלה לכם איך נקרא הענף הזה.

יורם בן דוד: הוא פועל תחת זרוע שיווקית-ביצועית של משרד התרבות.

יורם בן דוד: היא נקראת "פמי פרימיום".

יורם בן דוד: היא קיבלה את הזיכיון לטפל במופעים.

יורם בן דוד: זו חברה שבאמצעותה מתקיימים מופעים במדינת ישראל, בין היתר בענף הספריות.

יורם בן דוד: יש עוד מדור במשרד התרבות שמטפל במופעים בספריות הציבוריות.

יורם בן דוד: הוא פועל תחת מדור ספריות במינהל התרבות של מדינת ישראל.

יורם בן דוד: דרך המדור הזה ו"פמי פרימיום" מתבצעות הופעות בכל הספריות ברחבי הארץ.

יורם בן דוד: ההופעות האלו מסובסדות על ידי המדינה.

יורם בן דוד: המחיר נע בין 20 ל-40 או 50 שקלים.

יורם בן דוד: אלו הופעות של זמרים, של אומנים, של תיאטראות.

יורם בן דוד: זה מתקיים בספריות עצמן.

יורם בן דוד: מדובר על מאות רבות של הופעות כאלו בשנה.

יורם בן דוד: לצד זה מתקיים במערכת החינוך סל תרבות.

יורם בן דוד: סל תרבות, כידוע לכם, מנפיק הפקות, בין אם מוזיקליות, תיאטראליות, קולנוע וכו', בבתי הספר או במתקנים שאינם בבתי הספר, במתקנים עירוניים שאליהם מגיעים בתי הספר, שכבות שלמות.

יורם בן דוד: כאן אני מדבר על אלפי אירועים בשנה.

יורם בן דוד: זה ענף כלכלי לכל דבר ועניין.

יורם בן דוד: הוא מפרנס הרבה מאוד אמרגנים, משרדי הפקות, אומנים שמופיעים, בין אם שחקנים, זמרים.

יורם בן דוד: ההצעה שמונחת לפנינו לא מאפשרת לנו לפעול מול מוסדות החינוך והספריות כאשר מדובר בהפרות, כאשר מדובר במופעים שעושים שימוש ביצירות מוגנות בלי לקבל היתר מראש לכך.

יורם בן דוד: בוא ניקח מצב שבו עליתי על הפקה כזאת שלא קיבלה רישיון והיא כולה מורכבת מיצירות מוגנות.

יורם בן דוד: נניח שתפסתי את המפר.

יורם בן דוד: אני בא אליו ואומר לו: אדוני, הפרת, אתה צריך לשלם לי.

יורם בן דוד: אם תשאלו כמה הוא צריך לשלם, אז בהופעה בספרייה שיש בה 100,150 אנשים התעריף הוא סביב 200 שקלים.

יורם בן דוד: עלות ההפקה והכסף שהתגלגל סביב ההפקה הזאת הוא בין 10 ל-16 אלף שקלים.

יורם בן דוד: בשביל 200 השקלים האלה אני עכשיו אתבע אותו?

יורם בן דוד: אם אני אתבע אותו, הוא יגיד לי: חפש אותי.

יורם בן דוד: אני אקח עורך דין, אני אלך לבית משפט רק בשביל שהשופט יפסוק 200 שקלים?

יורם בן דוד: זו פגיעה ממשית.

יורם בן דוד: אם נטלתם ממני את ההרתעה הזאת שקיימת בפיצוי ללא הוכחת נזק, בפיצוי סטטוטורי, נטלתם ממני את האפשרות לטפל בענפים כלכליים שלמים שמתקיימים היום במערכת החינוך או במערך הספריות והמוזאונים השונים.

יורם בן דוד: מוזיאון ישראל משכיר את המקום לחתונות לכל המרבה במחיר.

יורם בן דוד: את זה אתם לא רוצים לפטור.

יורם בן דוד: ברור לי שאתם לא רוצים לפטור.

דב חנין: אדוני, הדברים שלך גם ברורים וגם חשובים.

דב חנין: אני מפנה אותך לתשובת ההבהרה שאמרה נציגת משרד המשפטים בתשובה לשאלה שלי.

דב חנין: היא הדגישה שהכוונה, לפחות בסעיף כפי שהם מבינים אותו, שהפטור הזה מתביעות ללא הוכחות נזק חל על פעולה שהיא פעולה של המוסד עצמו, לא של גוף חיצוני שהמוסד מזמין אותו.

דב חנין: הוא חל על פעילות רגילה ועל מימוש המטרות של המוסד.

דב חנין: יש פה שלושה תנאים.

דב חנין: איפה החשש שאתה מעלה לא זוכה למענה במסגרת אותם שלושה תנאים שמשרד המשפטים התייחס אליהם?

יורם בן דוד: ברגע ששלחת אותי לתבוע את מי שמבצע את הפעולות במערכת החינוך או בספריות, אתה אומר לי לרדוף אחרי חולות נודדים.

יורם בן דוד: מי שמפרסם, מוציא מודעות ומוכר כרטיסים זו הספרייה.

יורם בן דוד: למה אני צריך לרדוף אחרי החול הנודד הזה שהיום הוא בספרייה ומחר אני לא יודע איפה הוא?

יורם בן דוד: חשוב שגם המוסד הנכבד הזה, ששמו ספרייה או בית ספר, יהיה מודע לכך שהוא בסכנה של הפרת זכויות יוצרים.

יורם בן דוד: כל מה שהוא נדרש לעשות זה לבדוק לפני שהמופע מתקיים אם טופלו זכויות היוצרים, זה הכל.

יורם בן דוד: לא מבקשים ממנו לשלם את זה, לא מבקשים ממנו לעשות דבר.

יורם בן דוד: כל שביקשתי הוא לבדוק שהפעילות בחצרו היא חוקית.

יורם בן דוד: לעניין הפעילות הרגילה של מוסד החינוך או הספרייה, כאן אנחנו נכנסים לדיון על מה זו פעילות רגילה.

יורם בן דוד: אם במערכת החינוך הפעילות הרגילה היא לפעול מול סל תרבות, אז שוב, זאת הפעילות הרגילה.

יורם בן דוד: למרות שזו פעילות כלכלית-עסקית פר אקסלנס, היא הפכה להיות פעילות רגילה.

יורם בן דוד: אנחנו נתווכח עם משרד החינוך אם זה רגיל או לא רגיל?

יורם בן דוד: לשון ההצעה היא מאוד ברורה: השימוש נעשה במסגרת פעילותם הרגילה ולשם מימוש מטרותיהם.

יורם בן דוד: אחת המטרות החשובות של מערכת החינוך היא פעולת העשרה לתלמידים, או של הספריות – פעולות העשרה לציבור הרחב.

יורם בן דוד: זו פעילות מבורכת.

יורם בן דוד: האם במסגרת העשרה הזאת אנחנו רוצים להעשיר את כיסיהם של נותני השירותים האלה?

יורם בן דוד: אני לא חושב שזאת הייתה הכוונה.

גל זייד: הדיון מאוד ספציפי.

גל זייד: אבי דיבר דברים מהלב, אבל אני אחזור בקצרה.

גל זייד: עכשיו, כשגיגלתי צפייה פיראטית באינטרנט, שמעתי נציג של פרטנר מסביר איך אפשר לגנוב תכנים של הוט.

גל זייד: זה מאוד מאוד בוטה.

גל זייד: אנחנו מדברים פה על דקי דקויות של דברים.

גל זייד: החוויה של הצפייה הפיראטית היא מאוד בוטה, הגניבה היא עזה וגסה.

גל זייד: אני אשמיע לכם, זה דבר שדי קשה לשמוע אותו.

גל זייד: באינטרנט הדבר הראשון שאתה מגגל זו צפייה פיראטית.

גל זייד: צריך להבין שגופי השידור בארץ קורסים, המודלים הכלכליים הישנים לא עובדים יותר.

גל זייד: על חלקם יש חובת רגולציה, על חלקם אין חובת רגולציה.

גל זייד: אם בנוסף לזה יש צפייה פיראטית בכל התכנים שלהם, אין להם שום אפשרות להגן.

גל זייד: העברית היא שפה שמדברים בה שמונה מיליון אנשים סך הכל.

גל זייד: זה לא אנגלית, זה לא ספרדית.

גל זייד: קלטות בעברית נשמעות רק בארץ.

גל זייד: בני אדם מתפרנסים מהפקה וממה שגופי השידור משלמים.

גל זייד: ברגע שאין להם אופציה לבדל את עצמם כי ברגע שהם עושים תכנית אחת כולם יכולים לצפות בה, אנחנו לא נהיה יצירה מקורית.

גל זייד: במובן הזה אבי צודק - זה לא הגיוני, זה בוטה, זה עז ומאוד קיצוני.

גל זייד: זה הרסני ברמות.

מלי פולישוק-בלוך: אני כאן בשני כובעים: גם כדירקטורית באקו"ם, גם כמי שעמדה בראש ועדת משנה לבדיקת הנושא הזה של התמלוגים.

מלי פולישוק-בלוך: כבר לפני למעלה מעשור - גם עוד לפניי - ראו שהשוק הזה פרוץ, הוא בעייתי, אין לו פתרונות.

מלי פולישוק-בלוך: נכון שבמהלך השנים היו שינויי חקיקה, אבל המחוקק לא מצליח לעקוב באותו קצב שהשוק מתפתח.

מלי פולישוק-בלוך: זאת אחת הבעיות שלנו.

מלי פולישוק-בלוך: אנחנו היום בעידן אחר לגמרי.

מלי פולישוק-בלוך: כל הגופים פה הבהירו לנו בצורה הכי ברורה שהם לא יכולים בלי הרשת.

מלי פולישוק-בלוך: הם לא יכולים, כי זה העולם.

מלי פולישוק-בלוך: הם חייבים להעלות תמונות, הם חייבים להעלות מאמרים, הם חייבים להעלות חומר שמישהו יצר.

מלי פולישוק-בלוך: מה שיוצרים מייצרים זו התרבות, זה הספרייה הלאומית.

מלי פולישוק-בלוך: כל דבריהם הבהירו שהעולם עבר לפאזה אחרת.

מלי פולישוק-בלוך: הם עכשיו רשת, זה מה שהם אומרים.

מלי פולישוק-בלוך: המחוקק לא נותן ליוצרים את אותה הגנה שהם צריכים.

מלי פולישוק-בלוך: אבי נשר אמר את מה שאני רציתי לומר, את המילה "פרנסה".

מלי פולישוק-בלוך: חבר הכנסת דב חנין, דיברת על סוציאליזם.

מלי פולישוק-בלוך: סוציאליזם זה גם לדאוג לעובד.

מלי פולישוק-בלוך: מי זה העובד מבחינתנו?

מלי פולישוק-בלוך: זה היוצר.

מלי פולישוק-בלוך: אל תסתכל על החברות הגדולות, תסתכל על היוצר הפשוט.

מלי פולישוק-בלוך: הבן שלי הוא מוסיקאי.

מלי פולישוק-בלוך: הוא חי מן היד לפה.

מלי פולישוק-בלוך: הוא רוצה ליצור.

מלי פולישוק-בלוך: אני לא מדברת על אלה שרק מופיעים, אני מדברת על אלה שיוצרים את המוזיקה.

מלי פולישוק-בלוך: לא כולם הם אייל גולן.

מלי פולישוק-בלוך: דיברתם על 200 שקלים.

מלי פולישוק-בלוך: באקו"ם יש ועדה לקידום היצירה.

מלי פולישוק-בלוך: אנחנו מקבלים מאות בקשות מיוצרים מבוגרים וגם צעירים שנעזור להם להפיק את התקליט, שנעזור להם לכתוב את ספר השירים.

מלי פולישוק-בלוך: אנחנו מסתכלים כמה הם מקבלים תמלוגים.

מלי פולישוק-בלוך: חלק לא מגרדים את ה-100 שקלים לשנה.

מלי פולישוק-בלוך: על זה אנחנו מדברים.

מלי פולישוק-בלוך: לא כולם כאלה, תודה לאל, יש כאלה שמרוויחים יותר, אבל מדובר על מאות בודדות של שקלים בשנה.

מלי פולישוק-בלוך: את זה החוק הזה עלול לגזול.

מלי פולישוק-בלוך: אני לא רוצה להגיד שאנחנו חיים במדינה של גנבים, אבל אם לא נדע לשים את ההרתעה בצורה ברורה, שחור על גבי לבן, ואם לא תהיה כאן הרתעה ממשית על ידי אותו פיצוי ללא הוכחת נזק, יהיו פה יותר גנבים מאשר יש היום.

מלי פולישוק-בלוך: אני אומרת את זה מדם ליבי, כי אני רואה את היוצרים האלה.

מלי פולישוק-בלוך: אם לא יהיו לנו יוצרים, אם לא תהיה יצירה, אז אולי יהיו ארכיונים אבל לא יהיה מי שייצור.

מיכל לסטר לוי: אני לא חושבת שיש פערים בינינו.

מיכל לסטר לוי: אני לא רוצה להפר זכויות יוצרים.

מיכל לסטר לוי: אני לא חושבת שאף אחד פה רוצה להפר זכויות יוצרים.

מיכל לסטר לוי: אני רוצה שהאומנים פה יקבלו את התמלוגים.

מיכל לסטר לוי: אני חושבת שכל דומיי בחדר הזה חושבים כמוני.

מיכל לסטר לוי: אני חושבת שיש כאן עניין של לנסות להבין איך מצד אחד מגינים על מי שמייצר, ומצד שני מגינים על מי שרוצה לתת במה באינטרנט.

מיכל לסטר לוי: היום זו הבמה העיקרית.

מיכל לסטר לוי: להסתכל היום על מלכ"רים שמפעילים אתרי אינטרנט בלי לחשוב על איך לתת להם אפשרות להציג חומרים בלי להיפגע, זה לא להסתכל על הצד השני.

איתמר אביטן: זו סחורה.

מיכל לסטר לוי: אנחנו צריכים למצוא את הדרך בה כולם פה ייהנו וישמרו על הזכויות של האנשים שיוצרים יצירות, אבל רוב היצירות בעולם אינן מוגנות בזכויות יוצרים.

מיכל לסטר לוי: כשאני מבקשת מדודו תמונה, הוא אומר לי: אני לא יכול לתת לך.

מיכל לסטר לוי: למה?

מיכל לסטר לוי: כי הם לא יודעים מי הבעלים.

מיכל לסטר לוי: דודו הוא רק דוגמה, אבל זה המצב כיום.

מיכל לסטר לוי: החוק הזה לא מסתכל אחורה.

מיכל לסטר לוי: משרד החינוך צריך ללמד ילדים זכויות יוצרים.

מיכל לסטר לוי: אנחנו פנינו למשרד החינוך וביקשנו ללמד זכויות יוצרים, יש לנו אינטרס שהתלמידים יבינו מה הן זכויות יוצרים, אבל אין לי עם מי לדבר.

דב חנין: אני רוצה להזכיר לכולם שהסעיף שאנחנו עוסקים בדיון הזה איננו סעיף שמתיר שימוש שמפר זכויות יוצרים.

דב חנין: הסעיף שאנחנו עוסקים בו, שגם עליו יש מקום להתווכח ואני לא מזלזל בוויכוח הזה, הוא סעיף שמאפשר תביעת פיצוי ללא הוכחת נזק.

דב חנין: זה הסעיף שאנחנו מדברים עליו.

דב חנין: זה נכון שהוא משיק לוויכוחים יותר עקרוניים, אבל אני לא רוצה שהציבור שצופה בנו יחשוב שעכשיו הוויכוח בכנסת הוא על השאלה אם לבטל את זכויות היוצרים בישראל.

דב חנין: אין ויכוח כזה.

רחל לאופר: אין ספק שכשמת

רחל לאופר: בצעת פעילות מסוג חתונות בהיכל הספר, על העניין הזה משלמים.

רחל לאופר: זה לא מה שמוזיאון ישראל ומוזיאונים אחרים, בוודאי לא גופים אחרים שעוסקים בתרבות, רואים כפעילות רגילה לשם מימוש מטרתם.

רחל לאופר: הפעילות הרגילה לשם מימוש מטרתנו היא הברושורים שמוציאים לקהל, ההדרכות שנותנים לנוער, הקטלוגים שלפי חוק המוזיאונים אנחנו מחויבים להוציא, ועוד פעילות שמטרתה להביא את האוספים שלנו לידיעת הציבור.

רחל לאופר: כאשר נעשית פעולה שיש בה אלמנט של הופעות ודברים מהסוג הזה, ברור מאליו שמחלקה אחרת במוזיאון מטפלת בה, היא בנוסח מסחרי.

רחל לאופר: אין לנו שום הסתייגות מהקטע של סיוג הפעילות המסחרית.

רחל לאופר: אנחנו מאוד מאוד מחזקים את העניין שלא יהיה פיצוי ללא הוכחת נזק בפעילות הסדירה והשוטפת של מוזיאונים באשר הם.

נועם סולן: אין ויכוח על פיראטיות.

נועם סולן: הספרייה משלמת על מופעים, היא לא מנגישה יצירות שיצאו לאור ונמכרות.

נועם סולן: אנחנו לא מנגישים עוד הרבה דברים שאין להם בעלים.

נועם סולן: אני מכיר עשרות יוצרים דוקומנטריים שניזוקים כתוצאה מהגנה גורפת על זכויות יוצרים.

נועם סולן: זו כל המורכבות וגם היופי שבקניין רוחני.

נועם סולן: כאשר יוצר דוקומנטרי רוצה לעשות סרט, כשהוא רוצה להשתמש בתצלומים, בקטעי ארכיון ווידיאו, ולשלב אותם בסרט, הרבה פעמים הוא לא עושה את זה.

נועם סולן: יש כאלה שמצליחים להגיע עם ייעוץ משפטי לאיזה disclaimer.

נועם סולן: הם בוודאי ניזוקים כתוצאה מההגנה הגורפת על זכויות יוצרים.

נועם סולן: יש כאן שני צדדים למשוואה.

נועם סולן: זה מה שהופך את זה לתחום מורכב.

נועם סולן: השאלה איך נותנים מענה לעולם שלם שניזוק כתוצאה מהדברים האלה.

הדס בן אליהו: בכל אתר היום של משרד ממשלתי, אם באתר של הכנסת, בפרוטוקולים של הוועדות, מופיע למטה סימן של זכויות יוצרים.

הדס בן אליהו: אנחנו פותחות עכשיו פלטפורמה חדשה בה הכל מונגש ברישיונות שימוש פתוחים.

הדס בן אליהו: יש שם ידע ייחודי שאנחנו מייצרות.

הדס בן אליהו: את הכל אנחנו מנגישות.

הדס בן אליהו: אני חושב שהאמירה הזאת שכולם מתחפרים בעמדותיהם היא אמירה ממש לא נכונה.

הדס בן אליהו: החברה האזרחית מייצרת עשרות פרסומים.

הדס בן אליהו: הם כולם יצירות של ידע - דוחות מחקר, נתונים, אמצעי הדרכה שמיוצרים ללא מטרות רווח על ידי ארגונים ללא מטרות רווח.

הדס בן אליהו: אנחנו בשביל להנגיש אותם צריכות לברר.

הדס בן אליהו: עיקר העיסוק הוא בירור במקום קטלוג.

הדס בן אליהו: אלה לא חומרים שנמכרים, אלה לא חומרים שמישהו מנסה להרוויח מהם כסף.

הדס בן אליהו: מדובר בפלטפורמות אחרות שאי אפשר להחיל עליהן, או לא ראוי להחיל עליהן את הכללים שמחילים על יצירות מסחריות שמישהו אמור להרוויח מהן כסף.

הדס בן אליהו: זה לא אותו עולם.

הדס בן אליהו: צריך לתת פתרון גם לזה וגם לזה.

רחלי אידלמן: בחוק זכויות היוצרים הקודם הקנס ללא הוכחת נזק היה 20 אלף שקל, אז כולם גנבו בלי שום חשבון.

רחלי אידלמן: בא המחוקק ותיקן את זה ל-100 אלף שקל.

רחלי אידלמן: עכשיו באים כל מיני גופים ורוצים שיפטרו אותם מזה.

רחלי אידלמן: אני חושבת שזה לא בסדר.

רחלי אידלמן: אני חושבת שגופים גדולים שיושבים פה, כמו הספרייה הלאומית ואחרים, צריכים להקים מחלקת זכויות יוצרים שתחפש את הזכויות, בדיוק כמו שיש לאוניברסיטה הפתוחה, בדיוק כמו שיש בעסק הקטן שלי שהוא הוצאה קטנטונת.

רחלי אידלמן: אני לא מעיזה להוציא ספר אחד בלי לחפש זכויות יוצרים.

רחלי אידלמן: אתמול יצא ספר של דוד ויצטום על התפתחות יחסי ישראל גרמניה.

רחלי אידלמן: אנחנו רדפנו אחרי הזכויות של תמונות שיצאו לאור בשנות ה-40 וה-50 בחוץ לארץ, כדי שלא נדפיס בספר תמונה שאין עליה זכויות יוצרים.

רחלי אידלמן: גופים גדולים כמוכם, שמקבלים תקציבים מהממשלה, מקבלים תקציבים מרוטשילד ומכל מיני מקומות, לא יכולים להקים לעצמם מחלקה?

דודו אמיתי: הארכיונים הם גופים גדולים?

נועם סולן: לספרייה הלאומית יש מחלקת זכויות יוצרים שמונה ארבעה אנשים.

ניר בוסקילה: עמדתנו שהתיקון הוא מבורך, שהגיע הזמן לעשות את תיקון מספר 5.

ניר בוסקילה: לעניין פטור למוסדות חינוך, אנחנו סבורים שאין מקום לבצע את התיקון הזה, בין היתר לאור החוק שעבר ב-2007, שהסדיר בצורה מאוד מסודרת את השימוש לרעה ואת השימוש הציני שעשו בנושא פיצוי סטטוטורי.

ניר בוסקילה: החוק הקודם דיבר על בין עשרת אלפים ל-20 אלף שקלים.

ניר בוסקילה: אמנם בחוק החדש הסכום עלה ל-100 אלף שקל, אבל אין לנו מינימום, המינימום יכול להיות אפס.

ניר בוסקילה: אנחנו חושבים שהתיקון הזה לעניין הפטור, בעיקר בתקופה הזאת שאנחנו עדים יום יום לכרסום בלתי פוסק בזכויות יוצרים, בין אם זה בחוק ההסדרים או בהצעות חוק פרטיות, הוא מיותר.

רבקה שויקי: אני רוצה לחדד את מה שאמרה הגברת ממכון ואן-ליר.

רבקה שויקי: אנחנו מדברים על שני קורפוסים שונים לחלוטין שהחוק צריך לתת מענה לשניהם.

רבקה שויקי: חלק קטן מהיצירות הישראליות מנוהל על ידי בעלי זכויות יוצרים, חלק גדול מאוד מהיצירות הישראליות לא מנוהל על ידי בעלי זכויות יוצרים, אין לאף אחד כוונה להפיק ממנו רווח.

רבקה שויקי: אנחנו מדברים על שני קורפוסים שונים.

רבקה שויקי: כל מי שדיבר על הגנה על זכויות יוצרים דיבר על הקורפוס האחד שכולנו מסכימים שצריכים להגן עליו.

רבקה שויקי: אנחנו רוצים לדבר על הקורפוס השני, על יצירות שלא מנוהלות על ידי שום בעלי זכות יוצרים.

רבקה שויקי: דווקא משום שלספרייה הלאומית אכן יש מחלקת זכויות יוצרים שמשקיעה הרבה מאוד זמן בחיפוש זכויות יוצרים, אפילו בתיעוד של זכויות בעלי יוצרים שמצאנו במאגר פתוח לכל, במאגר המו"לים הישראלי שכולם יכולים להשתמש בו - כל פעם שאנחנו מזהים בעל זכויות יוצרים אנחנו תורמים את הידע הזה לעולם - אנחנו יכולים להגיד בוודאות שלא תמיד אפשר לזהות את זכויות היוצרים.

רבקה שויקי: אנחנו מבקשים על ידי החוק הזה לא למנוע מהציבור את ההנאה מאותן יצירות שאף אחד לא יפסיד אם נעלה אותן.

רחלי אידלמן: אז שזה יהיה כתוב בחוק.

רבקה שויקי: את צודקת, זה האתגר.

רבקה שויקי: אלו יצירות שמוגנות בזכויות יוצרים, רק אין מי שמנהל את זכויות היוצרים שלהן.

רבקה שויקי: בוא לא נבלבל בין נחלת הכלל לבין יצירות שאף אחד לא מנהל את הזכויות שלהן.

רבקה שויקי: זה האתגר של המחוקק פה.

רבקה שויקי: את צודקת, האתגר של המחוקקים פה הוא לכתוב את החוק בצורה כזאת שהוא ייתן את המענה להגנה המקסימאלית ליצירות שיש להן שוק, שיש סיכוי לעשות מהן רווח.

דור נחמן: הבעיה העיקרית בחוק הזה, לפחות בעיניים שלי, שהוא לא מחריג שימושים שכולנו סביב השולחן פה מסכימים שהם מפרים.

דור נחמן: גן ילדים שייקח קלטת שירים וישכפל אותה, על פי הסעיף הזה הוא לא ישלם פיצוי ללא הוכחת נזק.

דור נחמן: שמעתי שאמרו קודם שהמטרה היא לאזן.

דור נחמן: האיזון קבוע בסעיף 29 לחוק.

דור נחמן: יש שם סעיף שמדבר על מוסדות חינוך.

דור נחמן: הסעיף הזה לא מאזן, הוא פותח את בתי הספר בפני הפרות נוספות.

איתן כבל: אני חושב שכבר רמזתי שיש הבדל גדול מאוד בתוך מערכת החינוך.

איתן כבל: בכל גן יש מנגנת.

איתן כבל: אני השתתפתי בכל כך הרבה אירועי ניגון.

איתן כבל: אותה מנגנת מקבל כסף.

איתן כבל: היא מקבלת עבור ההופעה שלה בבית הספר.

איתן כבל: היא לא עושה מסע התנדבותי בין גני הילדים.

איתן כבל: אם היא משתמשת ביצירות למטרות מסחר, היא צריכה למצוא את עצמה בתוך הסעד הזה.

איתן כבל: יש הבדל גדול.

איתן כבל: כשהגננת של בנותיי יושבת בגן ומשמיעה שיר שהיא רוצה להשמיע לילדים בגן, זה לא הופך אותה בביצוע אותה פעולה לעבריינית.

איתן כבל: אותו דבר בבתי הספר, בטקסים המרכזיים.

איתן כבל: אם מזמינים זמר, הוא מקבל משכורת על העניין הזה.

איתן כבל: חייבת להיות הבחנה.

דור נחמן: ההבחנה שלי היא לגבי שני עניינים.

דור נחמן: עניין אחד זה השימוש שנעשה, אם למטרה מסחרית וכו', עניין אחר זה השימוש במילה "שימוש".

דור נחמן: הפרשנות שיכולה להיווצר למילה "שימוש" היא פרשנות מרחיקת לכת.

דור נחמן: המילים היום בחוק הם "ביצוע פומבי".

דור נחמן: זה סעיף 29.

דור נחמן: הוא מדבר על השמעה פומבית.

דור נחמן: למילה "שימוש" יכולים להיכנס הרבה מאוד פרשנויות - העתקה, שכפול של עותקים מפרים.

תמיר אפורי: אני רוצה בכמה מילים להתייחס לנושא של פיצויים ללא הוכחת נזק, אחר כך בכמה מילים לחוק שלשמו התכנסנו, תיקון 5.

תמיר אפורי: הסעיפים של פיצוי ללא הוכחת נזק נכנסו לחוק הישראלי בשנות ה-80.

תמיר אפורי: לא בטוח כמה חשיבה נעשתה אז.

תמיר אפורי: אפשר לראות בפרוטוקולים התייחסות שיש לה גוון עונשי.

תמיר אפורי: הייתה חשיבה על קנסות ועל ענישה.

תמיר אפורי: ב-2004 או ב-2005 ניסינו לעשות שינוי בתקנות, אבל הייתה מהומה גדולה בוועדת הכלכלה.

תמיר אפורי: כשהדיונים בחוק של 2007 עסקו בפיצוי ללא הוכחת נזק, ניסינו לעשות הבחנה בין הרכיב הראיתי, הרכיב של אומדן הנזק שפוטר את בית המשפט מהצורך הרגיל לקבל הוכחות לנזק המדויק, אל מול רכיב הרתעתי שנותן עונש על פעולה.

תמיר אפורי: יושב ראש הוועדה דאז כחלון שהציג את החוק לקריאה שנייה ושלישית במליאה, הסביר את הדברים בצורה מאוד חדה.

תמיר אפורי: יש היום את השיקול של תום לב בתוך השיקולים.

תמיר אפורי: להליכי חקיקה יש נטייה להסתיים בדבר חקיקה שמתפרש בבתי משפט.

תמיר אפורי: לא תמיד מה שהתכוונו ורצו קורה בבתי המשפט.

תמיר אפורי: עברו 10 שנים.

תמיר אפורי: אפשר לראות שבנושא הזה של פיצויים ללא הוכחת נזק הכוונות, המטרות של החוק, כפי שהן באות לידי ביטוי בסעיפים ובשיקולים - כל השיקולים שם.

תמיר אפורי: אפשר היה לא לגעת בזה, כי לכולם יש מענה בלשון החוק.

תמיר אפורי: במציאות זה כנראה לא עבד טוב.

תמיר אפורי: אפשר לראות שיש הרבה ניצול לרעה של תביעות.

תמיר אפורי: יש גם עידוד של תביעות סרק.

תמיר אפורי: כשמישהו רואה שכתוב בחוק שהוא יכול לקבל עד 100 אלף שקל, זה מנצנץ, זה גורם לאנשים להגיש תביעות שאולי אחרת הם לא היו מגישים.

תמיר אפורי: מדובר בתביעות מיותרות על שטויות.

תמיר אפורי: נוצרה בעיה שצריך לחשוב מה לעשות איתה.

תמיר אפורי: מה שאני מתרשם זה שהוועדה מנסה באמצעות שני תיקונים - אחד בהקשר להצעה של חבר הכנסת קיש, השני בתיקון שניזום תוך כדי הדיונים בתיקון 5 - להעביר איזה שהוא מסר לבתי המשפט: יש אזורים שצריך קצת לשים אותם הצידה, לא להשתולל עם פיצויים ללא הוכחת נזק.

תמיר אפורי: זה מסר נכון.

אתי בנדלר: זה לא רק לבתי משפט.

תמיר אפורי: לפני בתי המשפט.

אתי בנדלר: בתי המשפט זה החלק הפשוט.

איתן כבל: אתה חושב 10 פעמים לפני שאתה מחליט ללכת לבית המשפט.

תמיר אפורי: אין שום מחויבות בינלאומית לפיצוי ללא הוכחת נזק.

תמיר אפורי: זה לא מקובל באירופה.

תמיר אפורי: זה לא דבר מובן מאליו.

תמיר אפורי: עלו סביב השולחן אמירות כאילו פיצויים ללא הוכחת נזק הפכו להיות מקור לפרנסה מבחינת התובעים.

תמיר אפורי: הדברים נאמרו כאן על ידי אנשים שאולי התכוונו לומר ההיפך.

תמיר אפורי: דיברו על מישהו שיושב עכשיו בצפת ומכיוון שיש לו פיצויים ללא הוכחת נזק תהיה לו סיבה לתבוע.

תמיר אפורי: יכול להיות שאלמלא הפיצויים ללא הוכחת נזק זה בכלל לא היה מעניין אותו, כי לא נגרם לו נזק, זה בכלל לא העיסוק שלו, ואז סתם יצרנו כאן מעגל שלם של התעסקות שלא היה לו מקום מלכתחילה.

איתן כבל: אתה מחזק אותנו.

תמיר אפורי: כן, באתי לחזק.

מרדכי אמיתי: זאת עמדת mpa?

תמיר אפורי: אני אומר את עמדתי הפרטית.

תמיר אפורי: מצד שני, פיצויים ללא הוכחת נזק חשובים בהרבה נושאים, יש להם ערך רב.

תמיר אפורי: צריך למצוא את הדרך לשים איזה שהוא קו.

תמיר אפורי: אם בבתי משפט עד היום - כבר עברו 10 שנים - לא הצליחו להגיע לתוצאות טובות, אז עושים להם הכוונה.

תמיר אפורי: צריך לשים לב בהקשר של צלמים, בכל ההקשרים האחרים שנידונו כאן.

תמיר אפורי: הנתבעים הם לעיתים קרובות עסקים קטנים, הם לא חברות ענק, הם לא אנשים פרטיים.

תמיר אפורי: מדובר באנשים שעושים פעילות למטרת עסק, אבל עסק קטן.

תמיר אפורי: אולי זו איזו שהיא חנות, איזה שהוא בית קפה.

תמיר אפורי: אני חושב שצריך מאוד להיזהר בהבחנה בין עסק ללא עסק.

איתן כבל: דובר על מספרה שהורידה איזו תמונה של תספורת ושמה אותה באינטרנט.

תמיר אפורי: אני לא בטוח שזאת ההבחנה הנכונה.

תמיר אפורי: אם על פני 10 שנים תהיה התרשמות לוועדה שיש תחום מסוים של יצירות שבו יש בעיה, צריך יהיה לעשות משהו כירורגי ולהגיד – אפילו בהוראת שעה של כמה שנים – על הסוג הזה של יצירות אין פיצויים ללא הוכחת נזק, ואני מתכוון לצילומים.

תמיר אפורי: כולם רואים מה קורה בבתי משפט.

תמיר אפורי: אגב, זאת בעיה בינלאומית, זו לא רק בעיה בישראל.

תמיר אפורי: את הבעיה הזאת של צלמים יש בארצות אחרות.

תמיר אפורי: מי שיחפש במאגרים של צלמים, מי שיראה איך הם מתנהגים בארצות אחרות, איזה כתבות ומאמרים נכתבו על זה, איזה פסקי דין נותנים לזה - זו בעיה, לא המציאו אותה פה.

תמיר אפורי: אפשר לעשות משהו ממוקד לצילומים.

תמיר אפורי: לגבי העניין של מוסדות חינוך, מי שמפר צריך לשלם פיצויים.

תמיר אפורי: הרשימה שמופיעה כאן בסעיף היא רשימה של גופים שפועלים בשם אופי ציבורי.

תמיר אפורי: בגופים ציבוריים לא יושב אדם שרוצה להרוויח כסף.

תמיר אפורי: הוא רוצה לקדם את מה שהוא חושב שנכון בצד התרבותי.

תמיר אפורי: יש מקרה מסוים שלהבנתו מותר, כאשר בדיעבד מתברר שהוא טעה.

תמיר אפורי: הוא חושב שזה שימוש הוגן, אבל בית משפט חושב בדיעבד שהוא טעה.

תמיר אפורי: האם זה המקרה שצריך להעניש עליו?

תמיר אפורי: פיצויים ללא הוכחת נזק הפכו להיות פיצויים עונשיים.

תמיר אפורי: לא אמרתי שצריך לפטור.

תמיר אפורי: אם בדיעבד קובעים שזה לא היה שימוש הוגן, יש פיצויים.

תמיר אפורי: צריך לזכור שלבתי המשפט כבר שנים - לפחות במשך 20 שנה - יש אפשרות בנושא של קניין רוחני לפסוק על דרך האומדן, כך שברכיב הראיתי שפוטר את בית המשפט מהצורך לקבל ראיות אפשר להסתדר גם בלי הסעיף.

תמיר אפורי: בית המשפט יכול לפסוק על דרך האומדן גם בלי הסעיף של פיצויים ללא הוכחת נזק.

תמיר אפורי: מה שקרה במציאות זה שפיצויים ללא הוכחת נזק הפכו להיות רק עונשיים.

תמיר אפורי: כל מה שאמרתי עד כה הייתה דעתי הפרטית.

תמיר אפורי: מרגע זה אני רוצה להגיד דברים בשם mpa.

תמיר אפורי: תיקון 5 הוא תיקון מאוד חשוב, יש בו צורך חיוני.

תמיר אפורי: כל השחקנים הפעילים בתחום של זכויות יוצרים מחכים לו כבר זמן רב.

תמיר אפורי: יש שני סעיפים שכבר עברו דיונים בוועדה, כבר אושרו על ידי הוועדה.

תמיר אפורי: אחד מהם הוא סופי, הוא סגור, הוא מאושר, אני לא רואה למה לא לשלוח אותו לקריאה שנייה ושלישית כבר אתמול.

תמיר אפורי: הסעיף עסק בחסימת אתרים.

תמיר אפורי: לדעתי זה סגור, זה מאוזן, זה טוב, צריך לקדם את זה.

תמיר אפורי: הנושא השני קשור לחשיפת פרטי מייבל.

תמיר אפורי: היה שם עניין של רביזיה שהיה צריך לעשות.

תמיר אפורי: אם כבוד היושב ראש זוכר, היה עניין עם העלות.

תמיר אפורי: היושב-ראש אמר שהוא יעלה את זה כרביזיה בדיון הבא.

תמיר אפורי: בכפוף לתיקון הפעוט הזה, שלדעתי הוא מוסכם, גם זה כבר גמור.

תמיר אפורי: כל הנושאים החשובים האחרים, כבודם במקומם מונח, אבל הם לא נושאים בוערים.

תמיר אפורי: אין איזה אסון בפיצויים לא הוכחת נזק בבתי המשפט, זה יכול להתפתח כך, זה יכול להתפתח אחרת.

תמיר אפורי: בשני הנושאים האלה המצב הוא שאי אפשר לפנות לבתי המשפט, מחכים לכנסת.

תמיר אפורי: אני מבקש להציע שתהיה החלטה לפיצול שני הסעיפים האלה.

אתי בנדלר: אני רוצה להפנות את תשומת ליבך שבתחילת הישיבה הוועדה הצביעה על בקשות לדיון מחדש - לא בנושא של הגבלת ענישה, לא בנושא של הפרה עקיפה.

אתי בנדלר: אלה סעיפים מוגמרים שהוצבע עליהם.

אתי בנדלר: בשניהם התקבלו בקשות לדיון מחדש והסעיפים נפתחו.

איתן כבל: אני רוצה רק לומר לך, עו"ד אפורי, שהבסיס של החוק התחיל מהסיפור של ההורדות הפיראטיות והשימוש המסחרי בהן.

איתן כבל: זו הייתה נקודת המוצא.

איתן כבל: זו עדיין ליבת החקיקה שבכוונתי כאן להעביר.

איתן כבל: אני רוצה שנעשה סדר.

איתן כבל: אני יכול להעיד על עצמי שהפנייה שלי לשרת המשפטים הייתה בעקבות פניות של גורמים כאלה ואחרים.

איתן כבל: אם אתה שואל אותי, אני כבר יודע איפה אני נמצא בתהליך הזה.

איתן כבל: שמענו את אבי נשר, שמענו את איתי, שמענו גורמים אחרים.

איתן כבל: אנחנו מכירים את הנושאים מהקצה אל הקצה.

איתן כבל: את הסיפור של תביעה ללא הוכחת נזק מיצינו.

איתן כבל: זה שחבר הכנסת יואב קיש יבוא בדברים איתכם, כן או לא, זה כבר העניין שלו.

איתן כבל: אנחנו מבינים איפה אנחנו נמצאים.

איתן כבל: בהנחה שזה יעבור את המשוכה של ועדת הכנסת, בכוונתי להביא את זה בדיון הבא להצבעות.

איתן כבל: לגבי העניין שנוגע למוזיאונים, בתי ספר, ארכיונים, עלו פה נקודות על ידי גורמים שונים שמצריכים מצד משרד המשפטים התייחסות כזאת או אחרת.

איתן כבל: הגופים האלה הם ודאי לא מסחריים, הם לא אמורים לנהוג כגופים מסחריים.

איתן כבל: צריך למצוא את נקודת האיזון כך שמצד אחד לא ייפגע תהליך המחקר שמוביל להנגשה, ומצד שני לא יהיה אישור מהכנסת לדרוס זכויות.

איתן כבל: אני לא יודע לתת מענה לכל מה שרחלי אידלמן הציגה פה.

איתן כבל: מישהו כאן אמר שבית הספר יכול לקחת, להדפיס ולחלק את זה לכולם.

איתן כבל: אין לנו כאן יכולת לרדת לרזולוציות של כל דבר ודבר, אנחנו מנסים לייצר את השכל הישר בעניין הזה.

איתן כבל: אני אשב איתך, גברתי היועצת המשפטית, כי יש כמה נקודות שאני ארצה שנבוא יחד עם משרד המשפטים.

איתן כבל: בדיון הבא אני רוצה הצבעות.

איתן כבל: אף אחד כאן סביב השולחן לא יכול לבוא ולומר שלא ניתנה לו אפשרות לבטא את דעותיו, עמדותיו, תפיסותיו, שאיפותיו ומאווייו.

איתן כבל: אם אני אדרש לעשות דיון ביום ראשון או ביום חמישי, אני אעשה זאת.

איתן כבל: אני חושב שהצעת החוק הזאת שהונחה בפנינו היא הצעת חוק חשובה מאוד, היא יכולה לתת לבתי המשפט, שהם חסרים בעניין הזה, כלים על-מנת להוציא את התוצאה היותר מטויבת.

איתן כבל: זה לא שבתי המשפט לא עושים צדק, רק הם עושים את הצדק גם על פי מה שמונח בפניהם מבחינת החקיקה.

איתן כבל: גברתי, אני רוצה את זה בשבועיים הקרובים.

איתן כבל: נחליט אם זה יהיה ביום ראשון או ביום חמישי.

איתן כבל: הדיון הבא הוא הצבעות.

איתן כבל: תודה רבה לכם, הישיבה נעולה.