ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 20, פרוטוקול מספר 346, 2018-11-27 14:40

אברהם נגוסה: שלום.

אברהם נגוסה: יחד איתי חברת הכנסת קסניה סבטלובה, חברת הוועדה.

אברהם נגוסה: הדיון היום מתקיים ביוזמתו של חבר הכנסת יעקב מרגי, יו"ר ועדת החינוך.

אברהם נגוסה: הוא ביקש שנקיים דיון בנושא.

אברהם נגוסה: הוועדה קיבלה את בקשתו והדיון הוא במסגרת ציון יום למניעת אובדנות.

אברהם נגוסה: רוב העולים החדשים המגיעים לישראל עוברים משברי הגירה וקליטה קשים, מעבר בין תרבותי הגורם ללחץ ומתח, וככל שיש מרחק גדול יותר של תרבות המוצא מהחברה המערבית, כך יש עליה בשיעורי האובדנות.

אברהם נגוסה: הבעיה העיקרית היא שהעולים לא יודעים למי לפנות בעת המצוקה.

אברהם נגוסה: העולים כמעט ולא פונים לשירותי בריאות הנפש בקהילה, לפיכך יש צורך לחפש ולאתר את אותם העולים.

אברהם נגוסה: נושא ההסברה, רצף טיפולי הם חשובים ביותר.

אברהם נגוסה: הכשרת שומרי הסף לצורך הקשר עם העולים בשפתם זהו דבר חשוב ביותר.

אברהם נגוסה: בישראל מתאבדים מדי שנה כ-500 איש ומתוכם 170 עולים.

אברהם נגוסה: שליש מהמתאבדים בישראל הם עולים.

אברהם נגוסה: מדי שנה יש כ-6,000 ניסיונות להתאבדויות.

אברהם נגוסה: בדיון הקודם צוין כי המשפחות שיקיריהן התאבדו נמצאות בעצמן בסיכון לאובדנות.

אברהם נגוסה: על כל אישה שמתאבדת, שלושה גברים נוטלים את חייהם.

אברהם נגוסה: ההתאבדות רווחת יותר בקרב העולים יוצאי רוסיה, פי 2 מהממוצע, יוצאי אתיופיה מהממוצע הכללי.

אברהם נגוסה: שיעור המתאבדים הרווקים והגרושים גדול יותר משיעור הנשואים.

אברהם נגוסה: אספנו את הנתונים האלה מכל מיני מחקרים ודיווחים.

אברהם נגוסה: מנתוני משרד הבריאות שהוצגו בדיון הקודם, עלה כי שיעור ההתאבדות בקרב גברים עולים מאתיופיה גבוה פי 6.9 בגיל 24-15 ופי 5.5 בגיל 44-25 לעומת קבוצות הייחוס בשאר האוכלוסייה.

אברהם נגוסה: נתוני ההתאבדויות על הציבור האתיופי נראים קטנים יחסית לעומת העולים מחבר העמים אך קבוצת האוכלוסייה האתיופית היא קבוצה קטנה מהאוכלוסייה.

אברהם נגוסה: בדיון קודם צוין כי קיים חוסר במתנדבים דוברי אמהרית ורוסית בעמותת ער"ן.

אברהם נגוסה: כמו כן צוין כי בצה"ל קיימת תכנית מקיפה למניעת אובדנות ב-2006.

אברהם נגוסה: בשנים האחרונות קיימת ירידה במספר המתאבדים, 15-14 חיילים מתאבדים מדי שנה בצה"ל.

אברהם נגוסה: התקבלה החלטת ממשלה מס' 1091 מיום 22.12.2013 בנושא תכנית לאומית למניעת התאבדויות, במטרה להתמודד עם תופעת האובדנות בחברה הישראלית, הגובה מחיר אנושי כבד כמו גם כלכלי, מתוך כוונה לצמצם ולמנוע ניסיונות אובדניים המבטאים בין היתר מצוקה חריפה, קשיי קליטה והתמודדות של הפרט בקבוצות סיכון בחברה.

אברהם נגוסה: כך הוחלט: 1.

אברהם נגוסה: לפעול ליישום תכני לאומית למניעת התאבדויות שיעדיה הם צמצום מספר מקרי ההתאבדויות וניסיונות ההתאבדות בישראל וסיוע למשפחות שיקיריהן התאבדו.

אברהם נגוסה: 2.

אברהם נגוסה: להכריז על מניעת התאבדות כאינטרס לאומי שיש להתמודד עימו במהלך משותף של משרדי הממשלה והרשויות, בהובלת משרד הבריאות כמפורט להלן: א.

אברהם נגוסה: להקים צוות היגוי מצומצם ב.

אברהם נגוסה: להקים מועצה לאומית למניעת התאבדויות.

אברהם נגוסה: המועצה הלאומית היא גוף מייעץ.

אברהם נגוסה: התכנית מופעלת על ידי היחידה למניעת התאבדויות במשרד הבריאות.

אברהם נגוסה: קיימת חשיבות רבה לשיתוף פעולה בין משרדי הממשלה הרלבנטיים לנושא לבין הסוכנות היהודית והעמותות והארגונים שפועלים לסיוע ולמניעת התאבדויות.

אברהם נגוסה: עוד צוין בדיון הקודם כי במשרדי הממשלה הרלבנטיים, רווחה ובריאות, אין בדרך כלל מיקוד באוכלוסיית העולים, אין התאמה תרבותית או מטפלים דוברי שפות מתאימות.

אברהם נגוסה: בדיון הקודם הוצגו שתי אסטרטגיות לטיפול בתופעת ההתאבדויות: טיפול בדיכאון מוקדם ככל האפשר, והרצף הטיפולי.

אברהם נגוסה: בעקבות הדיון פניתי לשר הבריאות וגם לשרת הקליטה בנושא זה, להקצות תקציב להכשרת מטפלים רגישי תרבויות.

אברהם נגוסה: אני נותן את הרקע, ואנחנו רוצים לשמוע ממשרדי הממשלה האם הדברים נעשו.

אברהם נגוסה: זה מה שאני רוצה לשמוע ולכן חשוב לי לציין את הסיכומים או הדרישות שדרשנו בעבר.

אברהם נגוסה: ב.

אברהם נגוסה: להגביר ולהנגיש טיפול מוקדם בעולים שאינם מגיעים לטיפול בדיכאון, כולל פרסום מידע בשפות העולים, המפרט את הגורמים שאליהם רצוי לפנות.

אברהם נגוסה: זאת בשיתוף עם קופות החולים.

אברהם נגוסה: יש לדאוג לכך שבקופות החולים יינתן טיפול רגיש תרבות לעולים.

אברהם נגוסה: ג.

אברהם נגוסה: לערוך תכנית מניעה מתוקצבת בקרב העולים, במיוחד עולי אתיופיה אך גם עולי ברית המועצות לשעבר, כולל מחקר מלווה.

אברהם נגוסה: מהתייחסות שר הבריאות שעכשיו הוא סגן, מר יעקב ליצמן, שהגיע לוועדה באפריל 2018 עולה כי העבודה עם קופות החולים בשלבים שונים בכל קופה.

אברהם נגוסה: קופת חולים מאוחדת קיבלה ותקבל מידע משמעותי תוך כדי הכשרות - - - מבצעים שם גם על אוכלוסיית העולים.

אברהם נגוסה: שאר הקופות נמצאות בשלבים מאוד ראשונים של פיתוח רצפים אלו וכמובן שברגע שיתחילו שם הכשרות שומרי הסף, יינתן המידע הרלוונטי המדובר.

אברהם נגוסה: אנחנו רוצים לשמוע מכל הגורמים שנמצאים כאן היום את השינוי.

אברהם נגוסה: זו מטרת הדיון שלנו, לשמוע מנציגי הארגונים וממשרדי הממשלה את הנתונים המעודכנים, האם נעשו מהלכים לצמצם את תופעת האובדנות, האם מספר המתאבדים בקרב העולים ירד, האם כל מה שסיכמנו בעבר מיושם ומבוצע.

אברהם נגוסה: לפני שנשמע את משרדי הממשלה, חברתי חברת הכנסת קסניה סבטלובה תתייחס.

אברהם נגוסה: בבקשה.

קסניה סבטלובה: תודה רבה כבוד היושב ראש, הדיון חשוב בהחלט ואני מראש מצטערת שלא אוכל להישאר עד סופו כי יש לי עוד דיון שמתנהל במקביל.

קסניה סבטלובה: חשוב לי לומר את הדברים הבאים: לפני מספר חודשים הזמנו סקר מיוחד ממרכז המידע והמחקר של הכנסת הנוגע לזמינות עובדים סוציאליים, כמו שאמרת, רגישי תרבות ודוברי שפות.

קסניה סבטלובה: הנתונים שקיבלנו הם נתונים מזעזעים, אין מילה אחרת להתייחס לזה.

קסניה סבטלובה: מה שהתברר מהמחקר, והוא זמין לכל מי שמתעניין, הוא נמצא באתר הכנסת ואפשר לקבל אותו בקלות, שיש בערך עובד סוציאלי אחד דובר את השפות הרלבנטיות ל-1,000 עולים.

קסניה סבטלובה: אחד ל-1,000.

קסניה סבטלובה: ל-1,000 נזקקים שמתמודדים עם קשיי הגירה, קשיי פרנסה, כלכלה, של התמודדות עם החיים החדשים שלהם במדינת ישראל ועוד לא אמרנו שאותו עובד סוציאלי שכביכול מגיע לכ-1,000 עולים, יכול להיות שהוא בכלל לא מטפל בעולים, כי יכול להיות מצב שבו העובד הסוציאלי הוא בעצמו עולה, הוא דובר אמהרית או רוסית או שפה אחרת, אבל הוא כלל לא מטפל באוכלוסיית עולים כי הוא מטפל נגיד בנערים בסיכון או בכל אוכלוסייה אחרת.

קסניה סבטלובה: אז בעצם בפועל הכמות היא עוד יותר קטנה.

קסניה סבטלובה: הבעיה מורכבת כל כך וכמובן אנחנו לא טוענים פה שרק בגלל שחסרים עובדים סוציאליים אז יש קורלציה ישירה בין הנתונים המדאיגים האלה, אבל בהחלט יש קשר ואנחנו מבינים שלצערנו הרב, למרות כל המילים הגבוהות שנאמרות בכל פעם כשאנחנו מציינים את יום העלייה, העלייה חשובה מאוד למדינת ישראל לפני שהיא עלתה אבל כשהעולים כבר מגיעים לכאן אז איך שהוא היא חשובה פחות ונותנים לאנשים להתמודד לבד עם קשיים שהם לא מבוטלים, וזה לא דבר חדש, זה לא משהו שהתבשרנו עליו רק היום.

קסניה סבטלובה: זה הדבר הראשון שאני רוצה לומר.

קסניה סבטלובה: אנחנו שאלנו בשאילתה דחופה את שר הרווחה בשבוע שעבר על העניין הזה, הוא התייחס לנתון המדאיג של עובד סוציאלי אחד ל-1,000, והוא אמר פשוטו כמשמעו: "אין כרגע עובדים סוציאליים".

קסניה סבטלובה: אני כמובן אשמח לדעת אם יש שינוי כזה או אחר, אבל כשהשר עצמו אומר שאין מספיק אנשים שפונים למקצוע העבודה הסוציאלית, אין לנו תמריצים לתת להם, אנחנו לא יכולים בעצם לשנות כלום, בעצם זה התרגום של הדברים שנאמרו על ידו ושוב, שמתי את הדברים האלה אצלי בעמוד הפייסבוק, כדי שכל אחד שנזקק יידע שבעצם אין לו מענה, כרגע אין לו מענה.

קסניה סבטלובה: הדבר האחרון, ואני לא רואה אם יש פה נציג של ער"ן.

שלומית אבינח: הם הוזמנו.

קסניה סבטלובה: הוזמנו אבל לא נראה לי שהגיעו.

קריאה: יכול להיות שמגיעים מעוד ועדה.

קסניה סבטלובה: אז בעניין ער"ן - - -

אברהם נגוסה: הצטרף אלינו יוזם הדיון, חבר הכנסת יעקב מרגי.

אברהם נגוסה: אמרתי בפתיחה שיזמת את הדיון ואני שמח שהצטרפת אלינו.

יעקב מרגי: כבוד הוא לי.

קסניה סבטלובה: אני מסיימת ורק אומר שקיימנו כבר לפני יותר משנתיים סיור מעמיק במשרדים של ער"ן ואז הם התמודדו עם מצוקה כלכלית בלתי רגילה, בעצם הם נאלצו להפסיק את השירות שהם העניקו לאנשים שמדברים שלל שפות במדינת ישראל למעט השפה העברית.

קסניה סבטלובה: אני לא יודעת היכן עומדים הדברים היום.

קסניה סבטלובה: בפעם האחרונה שדיברנו זה היה לפני כמה חודשים והמצב אז לא היה שונה ממה שגילינו בסיור, ובעצם אנחנו מדברים על פתרון מאוד פשוט, הם לא זקוקים להמון כסף, הם לא זקוקים עכשיו למאות מיליונים, זו לא תכנית לאומית – שגם היא צריכה להיות – אבל אנחנו מדברים פה על מיליונים ספורים, אנחנו מדברים על כספים מעטים כל כך עבור דבר שהוא חלק מהמפעל הציוני, זה חלק מקיומנו כאן במדינת ישראל.

קסניה סבטלובה: אז הכל מתחיל ונגמר בכסף ובתיעדוף הדברים ואם משרדי הממשלה לא יתעדפו את הנושא הזה אנחנו ניפגש כאן בעוד חצי שנה ובעוד שנה, ואנחנו שוב פעם נאמר ונלין על כך שיש מספר גבוה כל כך של עולים חדשים שבאו לכאן לבנות חיים חדשים אבל סיימו אותם בצורה טראגית כל כך.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: כפי שאמרתי הצטרף אלינו יוזם הדיון חבר הכנסת יעקב מרגי, יו"ר ועדת החינוך.

אברהם נגוסה: אתה רוצה להתייחס עכשיו או לשמוע את הדברים?

אברהם נגוסה: יש מצגת או דיווח?

מירה קידר: אין לי מצגת אבל אני רוצה להתייחס לדברים שנאמרו בשנה שעברה.

יעקב מרגי: אז אני אומר דברי פתיחה ואשאר אתכם קצת עד שהמנהלת שלי תקרא לי.

יעקב מרגי: קודם כל יו"ר ועדת העלייה והקליטה, תודה רבה על ההיענות, זה לא מובן מאליו.

אברהם נגוסה: זה דיון שלישי שאנחנו מקיימים.

יעקב מרגי: אז אני אומר הפקת לקחים שלי מהיום הזה.

יעקב מרגי: נפל היום בכנסת יום המורה, אני יו"ר ועדת החינוך, יום הפג, יום לציון האובדנות, והצליאק, בנוסף לכל המחויבויות שלנו ואני במרתון והיום יש לי את ה"צל" שלי שביוזמת פרויקט אקדמי היא לא מדביקה את הקצב, רצה ממקום למקום.

יעקב מרגי: אני מפיק לקחים, להבא אני בודק מה יש לי באותו יום.

יעקב מרגי: אבל שוב, זה יום פורה, ואני אומר את זה לחברתי חברת הכנסת, כל הכבוד לך שאת כאן.

יעקב מרגי: האזרחים לא מקבלים את עבודת הכנסת בצורה נאותה כפי שמגיע להם.

יעקב מרגי: לא לחברי הכנסת.

יעקב מרגי: מגיע לאזרחים לקבל את התמונה המאוזנת לגבי הפרלמנט שלהם.

יעקב מרגי: העבודה האמתית שנעשית בוועדות במסירות מבוקר עד ערב, הם מקבלים את התמונות מהמליאה, אבל המליאה זו זירת התגוששות יותר לפריימריז, למרות שיש בה דברים פרלמנטריים אחרים, אבל העבודה האמתית נעשית בוועדות.

יעקב מרגי: לגופו של עניין, בנושא האובדנות.

יעקב מרגי: פתחנו בוועדת העבודה והרווחה, בוועדת החינוך, זכויות הילד ועכשיו זה הדיון הרביעי.

יעקב מרגי: המטרה של היום הזה היא להגביר את המודעות ובנוסף לזה להיאבק לכך שהתכנית הממשלתית תתקיים.

יעקב מרגי: למה ביקשנו דיון בוועדת העלייה והקליטה?

יעקב מרגי: כי אוכלוסיית העולים, מה לעשות, היא אוכלוסייה בסיכון בעקבות משבר הקליטה, זהות, כל השאלות שאדם שואל את עצמו, הסתגלות.

יעקב מרגי: אני לא אוהב את המילה "סטטיסטיקה".

יעקב מרגי: בחיי אדם לומר "סטטיסטיקה" זה יותר מדי מנותק רגשית, אבל המספרים לא מעודדים ואין ספק, אנחנו עדיין מדינה קולטת עליה, גם אחרי 70 שנה.

יעקב מרגי: בשנים האחרונות מגיעים גם מצרפת, מאתיופיה, מחבר העמים ממשיכים לטפטף לנו בברכה העולים, ואין ספק שהתכנית הלאומית חייבת להמשיך לפעול וחייבת לתת את דעתה גם לסוגיית העולים.

יעקב מרגי: תוך כדי שנכנסתי דיברת על ער"ן.

יעקב מרגי: כל המוקדים האלה, כל הסיוע, כ ל מי שיכול, כל מי שנמצא בקו הקדמי כדי לקדם את פני הרעה ולתת מענה, לתת את החוזקות, לחשוף בפני האנשים שמתמודדים עם מצוקות את חוזקות החיים, אנחנו חייבים.

יעקב מרגי: זה לא כסף גדול.

יעקב מרגי: לא כסף גדול.

יעקב מרגי: אנחנו מתעסקים ויודעים מה אנחנו מזיזים ממקום למקום, כמה דברים שאנחנו מאשרים ומקדמים, זה לא כסף גדול.

יעקב מרגי: נכון שזה לא כיף לדבר על אובדנות, זה לא מביא כותרות ב"ידיעות אחרונות", זה לא מביא כלום אפילו לפריימריז, ולא פותח מהדורות חדשות שעשית כך וכך למניעת אובדנו, אבל כל המציל נפש א חת מישראל כאילו הציל עולם מלא, והתכניות הוכיחו את עצמן.

יעקב מרגי: אנחנו לא הולכים לאיזה משהו בלתי נודע.

יעקב מרגי: אלה דברים שקיימים בארץ ובעולם, הוכיחו את עצמם ואנחנו צריכים להמשיך אותם, עד שנגיע, ואם נצליח למחוק את התופעה מן העולם זה הכי טוב, לפחות שנרד לנתונים חד ספרתיים כמו כפי שהצליחו – אמרתי, זה לא משהו בלתי נודע – הצבא הצליח להוריד את המספרים לחד ספרתיים.

יעקב מרגי: שמעתי היום משהו שלא ידעתי, גם בשירות בתי הסוהר הצליחו להוריד את המספרים.

יעקב מרגי: אין שום סיבה שאנחנו לא נצליח בכלל החברה הישראלית.

קסניה סבטלובה: אז למה אין תקציבים?

קסניה סבטלובה: לער"ן למשל, למה לא מעבירים להם תקציבים?

יעקב מרגי: אני לא יודע להגיד לך למה אין.

יעקב מרגי: אני שואל, אני זועק בדיוק כמוך וצריך להביא את זה בסיכומים של הוועדות עם הסיכומים שלהן.

יעקב מרגי: היום קראתי, ותתפלאו לשמוע, הרגשתי לא נוח עם זה שאני אומר את זה, אבל מי שהיה איתי בוועדות, אצלי זה שודר הדיון בערוץ הכנסת, קראתי לתקשורת לחשוף את הדיונים האלה.

יעקב מרגי: אתמול קיימתי דיון על הלקחים מהאסון בנחל צפית, אז יומיים דיברו על זה כי חיפשו ראשים, לצערי הרב.

יעקב מרגי: זו המסקנה.

יעקב מרגי: בסוגיות האלה יש הרוגים לא פחות מבתאונות דרכים, וצריך להעלות את זה על סדר היום הציבורי יום, יומיים, שלושה, ארבעה כדי שאותם שרים מקבלי החלטות יבינו שאין להם ברירה וחייבים לתקצב את זה.

יעקב מרגי: תודה רבה.

אברהם נגוסה: תודה רבה.

אברהם נגוסה: מירה קידר מהסוכנות היהודית בבקשה.

מירה קידר: תודה רבה.

מירה קידר: אני אתייחס בראשית דבריי לתמונה שהצגנו בשנה שעברה.

מירה קידר: רוב האנשים שכאן היו אז והצגנו מצגת של החברים של תת הוועדה בהקשר של עולים במועצה למניעת אובדנות.

מירה קידר: התמונה שהצגנו הייתה עגומה בהקשר של מיפוי תכניות לעולים בהקשר של מניעת אובדנות ברשויות השונות.

מירה קידר: סרקנו 20 גופים ובאמת, אמרתי שהמציאות עולה על כל דמיון.

מירה קידר: היום אני בנקודה אחרת ואני רוצה להתייחס לחצי הכוס המלאה או לדברים חיוביים שקורים.

מירה קידר: התייחסתי בשנה שעברה למחשבות, לרצון להתחיל בתכנית לצעירים עולים בודדים, חיילים משוחררים, בהקשר של מניעת אובדנות, חבר'ה צעירים שיוצאים מהצבא, הם לבד בארץ, נשמטים לאזרחות וחסרים מערכת תומכת וכל מי שעוסק בתחום מבין ויודע.

מירה קידר: לשמחתי ולשמחתנו הגדולה היחידה למניעת אובדנות תקצבה תכנית בעבורם, בתוך תכנית "כנפיים שלנו" ב-2018 וכפועל יוצא מהפעילות הזאת אנחנו עכשיו נכנסים למחקר עם מכון מחקר רציני גם בהקשר של סקירת ספרות בנושא הספציפי הזה שאין כמעט או קשה למצוא, וגם לבדוק את היעילות של התכנית שלנו שכוללת מרכיבים של אבחון, תהליך ייעוץ והכוון לאורך שנתיים מיום השחרור, לעומת קבוצת ביקורת שלא חווה את התהליך הזה.

מירה קידר: כאן באמת גם המקום להגיד תודה ושקורים דברים חיוביים וכמובן עם הפנים שאנחנו לא מדברים על אפיזודה חד פעמית כי חיילים עולים בודדים מגיעים עוד ועוד, אנחנו מדברים על אוכלוסיות חדשות שמצטרפות ואני מקווה שהתכנית הזאת תיכנס לליבת התכניות של היחידה למניעת אובדנות.

מירה קידר: תודה.

אברהם נגוסה: תודה רבה.

אברהם נגוסה: רועי רפרנט הבריאות מאגף תקציבים של משד האוצר.

אברהם נגוסה: תענה לנו גם לשאלה שחברת הכנסת קסניה סבטלובה שאלה.

אברהם נגוסה: לא חסרים מומחים, יש אנשים מומחים ויש גם דוברי השפות של העולים החדשים.

אברהם נגוסה: אנחנו מבינים שאין כסף.

אברהם נגוסה: מה אתה מבשר לנו?

רועי קאהן: אני רפרנט בריאות במשרד האוצר.

רועי קאהן: לגבי העובדים במשרד הרווחה אני יכול לבדוק עם צוות רווחה במשרד האוצר ולהחזיר תשובה לוועדה.

רועי קאהן: לגבי תקצוב התכנית, משרד האוצר מתקצב את התכנית למניעת אובדנות בהתאם לתכנית הממשלה, החל מהשנה שבה התכנית עברה ועד היום.

יעקב מרגי: לא באותם סכומים.

רועי קאהן: בהתאם לסכומים בהחלטת הממשלה.

יעקב מרגי: החלטת הממשלה היא 55 מיליון ₪ לשלוש שנים, נכון להיום התקציב עומד על 10 מיליון ₪.

יעקב מרגי: אי אפשר לבוא לוועדת הכנסת ולתת נתונים לא מדויקים.

רועי קאהן: משרד האוצר, אני חוזר, מעביר למשרד הבריאות.

רועי קאהן: לפי תכנית הממשלה העברנו 18 מיליון ₪ ב-2016, 2017 ו-2018 לפי החלטת הממשלה.

יעקב מרגי: צבוע לתכנית?

רועי קאהן: כן.

יעקב מרגי: אני יכול לקבל את התגובה הזאת כתובה?

רועי קאהן: כן.

יעקב מרגי: אני אודה לך מאוד.

אברהם נגוסה: בסדר גמור.

אברהם נגוסה: אנחנו רוצים לשמוע את משרד הבריאות בבקשה.

יעקב מרגי: מכובדי היושב ראש אני יוצא כעת.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: משרד הבריאות בבקשה.

יעל פומרנץ: אני סגנית מנהלת היחידה למניעת אובדנות במשרד הבריאות.

יעל פומרנץ: אמורה להיות כאן מנהלת היחידה שצריכה להגיע מישיבה אחרת אז אשמח שבהמשך יתנו לה את רשות הדיבור.

שלומית אבינח: אז נשמע קודם את הצבא ואת השב"ס.

יעל פומרנץ: בבקשה.

יעל פומרנץ: יש דברים שאולי עדיף שנחכה לה איתם.

יעל פומרנץ: אם היא לא תגיע אני אדבר במקומה.

יעל פומרנץ: היא אמורה להיות בדרך, בדיוק מסתיימת עכשיו ועדה.

אברהם נגוסה: אז נעבור למשרד אחר.

שלומית אבינח: לצבא ולשב"ס.

אברהם נגוסה: נשמע קודם את משרד הקליטה ואז משרדים אחרים.

שרה כהן: צהריים טובים.

שרה כהן: אני רוצה להתייחס למספר נקודות שעלו במסגרת הדיון.

שרה כהן: קודם כל, אנחנו כרגע נמצאים בעיצומו של תהליך מול היחידה למניעת אובדנות במשרד הבריאות במסגרתו אנחנו עוברים כרגע כל עובדי המשרד, התחלנו ואנחנו נמשיך, מהלך משלים או מהלך נוסף של הכשרת שומרי סף.

שרה כהן: אנחנו עשינו את זה לפני מספר שנים לכל המרחבים, לכל יועצי הקליטה, כיום אנחנו עושים מהלך נוסף שמתכתב ומתחבר עם התפיסה של הרצף הטיפולי.

שרה כהן: יש כאן בעצם תכנית שכרגע נתפרת בתפירה אישית למשרד שלנו באמצעות הצוות המקצועי של היחידה למניעת אובדנות במשרד הבריאות, עם תקציב שמוקצה באמצעותם לכל המהלך הזה.

שרה כהן: כבר התקיימו מפגשים שהיו גם עם מנהלי המרחבים של המשרד, ומתוכננת עכשיו סדרה של 16 ממפגשים שתכסה את כל המרחבים, את היחידות המרכזיות אצלנו שיש להן ממשקי עבודה עם עולים, ובתוכם גם ענף הצעירים, מנהל הסטודנטים, נתב"ג וכולי.

שרה כהן: במקביל לתהליך הזה ולבניה של הרצף הטיפולי, כיוון שמשרד הקליטה יכול לעשות הכשרות רק לעובדים שלו, אבל אנחנו זיהינו שעולים נמצאים ברשויות המקומיות ובקהילות ולא תמיד כולם נמצאים בקשר עם משרד הקליטה, בוודאי אלו שהם עם וותק מאוד גדול בארץ, אז במקביל למהלך הזה אנחנו זיהינו עוד שני גורמים שלגביהם ייעשה מהלך הכשרה.

שרה כהן: אחד זה הפרויקטורים שמתוקצבים ברשויות המקומיות, 132 פרויקטורים.

שרה כהן: כבר קיימנו כנס לפני כשבועיים שבו הרצתה שושי הרץ מנהלת היחידה את כל תפיסת העבודה לפרויקטורים והם גם ייכנסו למהלך של הכשרה במסגרת התהליך שתעשה היחידה למניעת אובדנות עם החברה שזכתה אצלם במכרז לצורך הפעלה של הכשרת שומרי סף במקרה שלנו, וגם המעגל של רכזים שעובדים במחלקות הקליטה ברשויות המקומיות.

שרה כהן: אנחנו אפיינו את האוכלוסייה, מי שיעשה בסופו של דבר בהקשר של הפרויקטורים והרכזים זה היחידה למניעת אובדנות בתיאום איתנו במשרד הקליטה.

שרה כהן: זה מהלך אחד.

שרה כהן: הדבר השני שעשינו במשרד, זה כניסה חדשה או תכנית חדשה שאנחנו התחלנו אותה לפני חודש יולי, בעקבות מכרז שפרסמנו שנקרא "קליטה מיטיבה".

שרה כהן: במסגרת התכנית שזכה בה להפעלה ארגון פעמונים, אנחנו כרגע הכנסנו 11 עובדים סוציאליים בחצאי משרות ועוד 11 מלווים בשפות שונות בהלימה למרחבי השירות של המשרד.

שרה כהן: יש למשרד 11 מרחבי שירות ותפיסת העבודה מכוונת או התכנית מיועדת לליווי יותר אינטנסיבי של עולים ומשפחות, גם תושבים חוזרים שנקלעים יותר לקשיים ולמצוקות בשלבים אפילו היותר מוקדמים של ההגעה שלהם.

שרה כהן: במסגרת התכנית אנחנו הולכים לאותן משפחות שתופנינה, תיבנה להן תכנית התערבות אישית שמתייחסת לשישה צירים שקשורים לקידום תהליכי השתלבות והסתגלות.

שרה כהן: המיוחד בתכנית הוא שהיא נשענת על שתי תורות עבודה.

שרה כהן: האחת, תפיסת העבודה של "נושמים לרווחה" שמופעלת במשרד הרווחה כרגע של עבודה סוציאלית מודעת עוני שמחוברת יותר לגישת הכוחות וליכולת לאנשים לממש את הפוטנציאל שלהם, יחד עם הזיהוי של מהי קליטה מוצלחת על בסיס מדד הקליטה של רופין.

שרה כהן: השילוב של שניהם הוא מאוד מיוחד, המשפחות כולן תלווינה באופי אישי, יש כבר משפחות שנכנסו לתוך התכנית, יש כאן קליטה מלאה של כל הצוות בכל הארץ ויש כרגע בעצם הפניה.

שרה כהן: אנחנו מדברים על שלוש מודולות של עבודה, של מענה קצר מועד שבעיקר מיועד למצבי חירום, של מענה קצר מועד שהוא ממוקד ציר שהוא בעיקר סביב הנושא לדוגמה של מיצוי זכויות באחד או יותר מהתחומים שאנחנו זיהינו אותם, למשל מסוגלות אישית-משפחתית או השתלבות חברתית קהילתית, מיצוי זכויות, כלכלת משפחה, תנאי חיים בסיסיים ותעסוקה ומענה מעמיק ששם תיכנסנה משפחות לליווי של שנה, כשהרציונל שלנו מתחלק לשניים: האחד- באותם מקרים שאנחנו חושבים שיש צורך בכניסה ובהתערבות של גורמי הרווחה, שזה יהיה מהר ככל הניתן כדי לא להגיע למצב של משבר, זאת אומרת שלא ייווצר מצב באמת שהעולים מגיעים בשלב שהוא מאוחר מדי, ובאותם מקרים שאנחנו רוצים לעשות תהליכי מניעה, ליווי הדוק של משפחה שנקלעת למשבר.

שרה כהן: אנחנו נשתדל ככל האפשר שהם יקבלו את כל תשומות הליווי באמצעותנו, כדי שהן אחר כך גם לא תגענה לשירותי הרווחה.

שרה כהן: זאת התכנית שכרגע נכנסנו אליה.

אברהם נגוסה: במבחן התוצאה האם את רואה את השינוי בעקבות ההתערבות של התכניות האלה?

שרה כהן: התכנית התחילה לפני שבעה חודשים, היא תעבור מחקר הערכה.

שרה כהן: נכון לעכשיו ממה שאנחנו רואים בין היתר כבר את התוצאות הראשונות של תכניות דוגמת "נושמים לרווחה" ו"משפחות בשביל הצמיחה" וכל הסט הזה של התכניות במשרד הרווחה, רואים כבר את ההשפעה שלהן על המשפחות.

שרה כהן: מה שברור לנו כרגע זה שאנחנו כרגע יותר יכולים להעביר משפחות לליווי יותר אינטנסיבי ומקצועי, על בסיס איתור ואבחון צורך.

שרה כהן: זה לא עניין של מה בכך להכניס פתאום לתוך המערכת שלנו חוץ מהשישה עובדים סוציאליים המחוזיים במחוזות, עוד 11 חצאי משרות ו-11 מלווים, זה שינוי.

אברהם נגוסה: תודה.

שרה כהן: אני רוצה לומר עוד שני משפטים.

שרה כהן: אעשה את זה בקצרה.

שרה כהן: לגבי ארגון ער"ן, משרד הבריאות בוודאי גם יתייחס לזה אבל אני רוצה להתייחס לזה מהזווית שלנו.

שירי דניאלס: גם אני נמצאת כאן, הצטרפתי באיחור.

אברהם נגוסה: ניתן לך לדבר.

שרה כהן: אני רוצה לומר את המקום שלנו של זווית משרד הקליטה.

שרה כהן: ארגון ער"ן, כיוון שזה כל הזמן עולה ועוד פעם כל הזמן מובא לפתחנו, ארגון ער"ן מקבל תמיכות באמצעות מנגנון התמיכות של משרד הבריאות.

שרה כהן: בשנת 2018 הם קיבלו 2,380,000 שקל ממשרד הבריאות.

שרה כהן: בתוך התמיכות הללו יש תקצוב שיכול להיות תקצוב שמיועד גם להפעלה של קווים בשפות, בבחירה של הארגון.

שרה כהן: הוא מקבל ניקוד גבוה יותר אם הוא מפעיל קו בשפות.

שרה כהן: כל זה נעשה באמצעות מתנדבים.

שרה כהן: ארגון ער"ן הגיע לפגישה עם מנכ"ל משרד העלייה והקליטה וביקש שמשרד הקליטה יתקצב פעולה בארגון לא עבור מתנדבים אלא עבור אנשי מקצוע שיפעלו בתוך הארגון.

שרה כהן: הנקודה הזאת חשובה.

שרה כהן: מדובר מבחינת משרדי ממשלה במה שקרוי כפל תמיכות או כפל סיוע, כי אותה פעולה, ובמקרה הזה זה בעצם סיוע נפשי במקרה הזה או ברשת האינטרנט או באמצעות מוקדי טלפונים, נעשית באמצעות ובאחריות משרד הבריאות.

שרה כהן: יש לי חוות דעת של היועצת המשפטית שלנו במשרד, אחרי בדיקה שהיא ערכה במשרד המשפטים, שאין למשרד הקליטה כל דרך לתקצב העסקה או התקשרות או העברת כספים לארגון ער"ן עבור דוברי שפה, במיוחד כשזה כלול במבחנים הנוכחיים של משרד הבריאות.

שרה כהן: במשרד הבריאות יש מבחנים שמאפשרים לארגון ער"ן לקבל תקציב, והוא גם מפעיל ברוסית, באמהרית הוא בחר שלא להפעיל, אבל גם ברוסית וגם באמהרית, חשוב לי להגיד את הנקודה הזאת כי זה כל הזמן מצטייר כאילו הארגון לא מקבל תקציבים מהמדינה.

שרה כהן: הוא עושה עבודה מצוינת אבל אי אפשר כל הזמן רק לבוא ולתקוף את המדינה בכך שהיא לא עושה דבר.

שרה כהן: המצב הנכון להרגע הוא שאין למשרד הקליטה כל דרך לתקצב אנשי מקצוע או להעביר תקציב תוספתי לארגון ער"ן אבל העסקה של דוברי שפה.

שרה כהן: עוד משפט אחד לדיוק.

שרה כהן: בכל הנתונים שמפורסמים באמצעות משרד הבריאות לגבי השכיחות או שיעור העולים שכלולים מבין המתאבדים, תראו, הנתונים הם קשים וכל מתאבד, בוודאי אנחנו צריכים לעשות את המקסימים שלא יקרה.

שרה כהן: אבל הספירה היום מתייחסת לעולים מאתיופיה שעלו משנת 1980 ולעולים מחבר העמים שעלו משנת 1990.

שרה כהן: זאת אומרת שמתוך האוכלוסייה של ה-500, יש אנשים שנמצאים בארץ 30 וכמעט 40 שנה, ומשרד הבריאות לא יכול לתת לנו כרגע נתון מפולח לפי שנת עליה או ותק בארץ, אני רוצה שזה יהיה ברור.

אברהם נגוסה: אני חושב שבעניין מתן שירות, אני מבין שאתם נותנים לעולים חדשים, אבל בעניין הספירה, הם צריכים לקבל ממשרד הבריאות.

אברהם נגוסה: אנחנו קיבלנו את הדיווח ממשרד הבריאות.

שרה כהן: לא, אני רק אומרת מי מוגדר עולה ככלול מבין הנתונים של משרד הבריאות, על זה אני מדברת.

שרה כהן: עולים שכלולים בתוך המספר של סך הכל המתאבדים, מדברים כאן על אוכלוסייה עם ותק, זאת אומרת כל מי שנולד בחו"ל בעצם נחשב עולה כמעט.

אברהם נגוסה: הבנתי.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: אנחנו נשמע כרגע מהארגונים.

אברהם נגוסה: נציגת ארגון ער"ן בבקשה.

שירי דניאלס: שלום אני המנהלת המקצועית הארצית של עמותת "ער"ן".

שירי דניאלס: כמו שאנחנו רואים ויודעים מהנתונים, עולים הם קבוצת סיכון.

שירי דניאלס: בערך כ-9% מהפניות לער"ן הן פניות של עולים, בעיקר בשפה הרוסית או בעברית.

שירי דניאלס: אין לנו באמהרית כמעט בכלל היות שהמבוגרים לא פונים והצעירים מעדיפים לדבר בעברית.

שירי דניאלס: אז יש לנו שירות לאוכלוסייה שעלתה מאתיופיה בהחלט, אבל היא בעברית בדרך כלל כי זה הצורך שעולה.

שירי דניאלס: אנחנו רואים יותר פניות מצוקה, בגלל מחסור של מתנדבים דוברי רוסית ובוודאי אמהרית גם, אבל זה פחות דומיננטי בקו, המתנדבים למעשה מדברים, כרגע נאמר אם המתנדב מדבר גם עברית וגם רוסית, המערכת יודעת לזהות מי המתנדבים שיודעים לענות באיזו שפה.

שירי דניאלס: זאת אומרת שאם אני מדברת בעברית וברוסית אני אענה בעברית עד שתתקבל שיחה ברוסית, וברגע שתתקבל שפה ברוסית יכול להיות שיהיה תפוס כי אני מדברת כרגע בעברית, ולכן צריך להשאיר הודעה ואנחנו חוזרים, אמנם באופן מיידי, אבל לא בהכרח כולם רוצים להשאיר הודעה כי המענה הוא אנונימי ולכן זה אומר שאנחנו צריכים להכשיר הרבה יותר מתנדבים שיודעים לדבר שפות.

שירי דניאלס: זה דבר מאוד חיוני, ולהכשיר קבוצות גדולות כאלה, זה דורש גם תהליך של מיון כמובן אבל בעיקר שתהיה אוכלוסייה שרוצה להתנדב ולצערי אין לנו הרבה.

שירי דניאלס: אנחנו זקוקים לשיתוף פעולה בהקשר הזה, יש לנו שיתוף פעולה מבורך אגב עם משרד הבריאות, עם התכנית הלאומית למניעת אובדנות, עם היחידה למניעת האובדנות, עם בריאות הנפש בצבא.

אברהם נגוסה: ממה שאמרתם לנו בדיון הקודם יש שינוי, יש שיפור?

שירי דניאלס: יש שינוי בהיבט הזה שמשרד הבריאות מתקצב את ער"ן, עדיין מדובר במתוך שמונה מיליון שזה תקציב העמותה, אנחנו מדברים על שני מיליון, זאת אומרת המחסור עדיין קיים וגדול, זה לא פתר את כל הבעיות, ביחוד שהחבר'ה הצעירים פונים יותר ויותר באמצעות האינטרנט, שם המענה הוא לא 24 שעות ביממה אלא 14 כרגע ואנחנו צריכים להגדיל אותו.

שירי דניאלס: היות שהמצוקה עולה, אז אנחנו צריכים יותר משאבים.

שירי דניאלס: אני יודעת שיש את התקנה הזו על כפל תמיכות, לחלוטין אנחנו מודעים לזה, עדיין יש דרכים אם יש רצון טוב לעשות משהו עם משרד הבריאות כגוף מתכלל, אבל קטונתי מלהכנס לסוגיה הזו.

שירי דניאלס: אני יודעת להגיד שהצורך קיים ואנחנו נשמח להמשיך לעבוד בשיתוף פעולה.

אברהם נגוסה: האם הגשתם בקשה מפורטת למשרד הבריאות, גם מבחינת מספר המתנדבים עם הנגשה שפתית לעולים שאתם צריכים וגם מבחינת גודל התקציב?

אברהם נגוסה: האם הגשתם את זה?

שירי דניאלס: זה חלק מהקריטריונים לתמיכה של עמותת ער"ן, יחד עם זאת אנחנו נמצאים פה היום כי התכנית למניעת אובדנות נמצאת בסיכון ויש ירידה בתקצוב.

שירי דניאלס: כלומר השנה התבשרנו על כך שהולכים לתקצב אותנו פחות מאשר בשנה הקודמת ולצערי אם המגמה הזאת תימשך אז אנחנו גם - - -

אברהם נגוסה: נכנסת באיחור, אנחנו קיבלנו דיווח מנציג האוצר כאן שדווקא אין קיצוץ, לפי החלטת הממשלה.

שירי דניאלס: אנחנו קיבלנו דיווח בער"ן על קיצוץ.

שירי דניאלס: אני מאוד אשמח אם נקבל דיווח אחר, אבל זה המצב נכון להיום.

אברהם נגוסה: טוב, הוא נכנס.

אברהם נגוסה: זה בדיוק מה שאמרת לנו שאין קיצוץ בתקציב בעניין של מניעת אובדנות, והיא טוענת שאמרו לה שהתקציב קוצץ.

רועי קאהן: כפי שאמרתי, משרד הבריאות תוקצב בשנים 2016 עד 2018 ב-18 מיליון שקל בתכנית למניעת אובדנות.

רועי קאהן: תקציב המדינה נמצא באתר האינטרנט והוא חשוף לכולם וכל מי שרוצה יכול לבדוק את זה.

אבשלום אדרת: אני רוצה לומר משהו.

אברהם נגוסה: היא תסיים ונעבור אליך.

אברהם נגוסה: הכדור במשרד הבריאות, אנחנו צריכים לשמוע גם את משרד הבריאות.

אברהם נגוסה: בבקשה תסיימי.

שירי דניאלס: אני רק רוצה לנצל את הדיון כדי להודות לך, חבר הכנסת נגוסה, שאתה מלווה אותנו כבר שנים רבות ואין דבר שאני יותר אשמח מאשר להיפגש איתך ולומר לך שמשהו השתנה מאז אותה פגישה שלנו במקלט בסניף ער"ן תל אביב.

אברהם נגוסה: מאז שעשינו את הסיור.

שירי דניאלס: שעשינו את הסיור הכל כך חשוב הזה.

שירי דניאלס: יש מה לעשות, יש התקדמות, ללא ספק, והיא חשובה ומבורכת אבל יש לנו עוד הרבה מה לעשות.

אברהם נגוסה: תודה רבה.

אברהם נגוסה: אדוני בבקשה.

אבשלום אדרת: אני יו"ר עמותת "בשביל החיים" שעוסקת במניעת התאבדויות ותמיכה במשפחות שיקיריהן התאבדו.

אבשלום אדרת: אנחנו באים עכשיו מדיון בוועדה לזכויות הילד וביקשתי שם מיושבת הראש, ואני רוצה להגיד את זה כאן ביחוד ששם לא היה נציג האוצר, שיגיד את זה בצורה כל כך מפורשת.

אבשלום אדרת: הבעיה הגדולה שקרתה בתכנית הלאומית, זה ממש טרגדיה.

אבשלום אדרת: משרד האוצר תקצב את התכנית כמו שצריך, כשזה הגיע למשרד הבריאות זה לא הועבר לפעילות המתאימה.

אבשלום אדרת: זה לא הועבר לתכנית הלאומית.

אבשלום אדרת: זה לא קרה אחת, עשו את זה שלוש שנים.

אבשלום אדרת: השנה הגדילו לעשות, מה-18 מיליון קיצצו ל-10 מיליון.

אבשלום אדרת: זאת אומרת מה שקרה כאן שמבחינת שר האוצר הם עשו V, זה בסדר גמור, תקצבו את זה, כי זאת הייתה החלטת הממשלה, לתקצב ב-18 מיליון כל שנה את התכנית הלאומית, אבל זה לא הגיע.

אבשלום אדרת: משרד הבריאות היה אמור לקבל את הכסף הזה וכגוף מתכלל היה צריך להעביר את זה לרווחה, לחינוך, לקליטה, והכסף הזה נתקע, הוא לא הועבר.

אבשלום אדרת: בחלקו הגדול הוא לא עבר.

אבשלום אדרת: לכן היום היה רעש גדול גם בנושא של משרד החינוך, שהכספים לא הועברו, ומה שביקשתי ואני מבקש גם ממך אדוני היושב ראש, צריך לבוא בתביעה למשרד ה אוצר לצבוע את התקציב הזה.

אבשלום אדרת: שהוא ילך אך ורק לתכנית הלאומית למניעת אובדנות, לא לשום דבר אחר, כי אחרת אנחנו נשב כאן בעוד שנתיים ובעוד שלוש שנים וימשיכו להתאבד, המספרים המבהילים של האנשים שמתאבדים.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: אתה מוביל אותי לשאלה הבאה.

אברהם נגוסה: אני שוב חוזר אליך נציג האוצר, אמרת שהאוצר הקציב 18 מיליון שקל והעביר את התקציב הזה למשרד הבריאות.

אברהם נגוסה: האם אתם עוקבים אחרי ביצוע התקציב?

אברהם נגוסה: האם הם משתמשים לפי התכנית?

רועי קאהן: אני חושב שאת שאלת הביצוע זו שאלה שנכון להפנות למשרד הבריאות, לאגף תקציבים של משרד הבריאות.

רועי קאהן: אני יכול לחזור ולומר שמשרד האוצר תקצב לפי החלטת הממשלה.

רועי קאהן: שאלות מה הביצוע והיכן השימושים ולמה השתמשו לתכנית הזו ולא לתכנית הזו אני חושב שנכון יותר להפנות למשרד הבריאות ולקבל מהם את התשובות.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: אני פונה עכשיו לעו"ד שושי הרץ?

שושנה אייזנברג-הרץ: אייזנברג.

אברהם נגוסה: מנהלת היחידה למניעת אובדנות במשרד הבריאות.

אברהם נגוסה: שמעת את הדברים, תסבירי לנו לאן 18 מיליון שקל העביר לכם, הקציב לכם, לאן הם הלכו, כי בשטח אנחנו שומעים שיש בעיה של כסף.

שושנה אייזנברג-הרץ: כל נושא התקציב למעשה במשרד באמת, אני שאלתי כהכנה לדיון הזה כמה שאלות, מה עמדת המשרד בעניין הזה, כמובן שאני מנהלת היחידה למניעת אובדנות אז אני מקבלת את התקציב ככל שיש מהמשרד עצמו.

שושנה אייזנברג-הרץ: מה שנאמר לי לומר, לגבי תקציב התכנית זה שלמעשה קוצצו הרבה מהפעילויות בעקבות הקיצוץ בתקציב, נאמר לי שיש שיח בין שני מנכ"לי המשרדים חינוך ורווחה, והוחלט ביניהם להעביר ארבעה מיליון שקל למשרד החינוך, שזה פחות ממה שהעברנו בזמנו, ושהתכנית עם שאר המשרדים - - -

אברהם נגוסה: מתוך 18 מיליון?

שושנה אייזנברג-הרץ: מתוך התקציב.

אברהם נגוסה: אז 4 מיליון ממשרד החינוך?

שושנה אייזנברג-הרץ: שוב, אני מקריאה את מה שנאמר לי להגיד מהנהלת המשרד.

אברהם נגוסה: לא, אבל תראי, אנחנו מקיימים דיון ומזמינים את משרדי הממשלה כדי שיפרטו ויגידו לנו איפה הבעיה, כי אנחנו פה נמצאים כדי לפתור בעיות, ואם צריך עזרה, אנחנו נתערב גם בחקיקה, בתקנות.

אברהם נגוסה: אנחנו לא מקיימים דיון סתם.

אברהם נגוסה: לכן אני רוצה לדעת אם יש החלטת ממשלה, יש תכנית לאומית והאוצר הקציב והתקציב הגיע אליכם, אני והמשתתפים רוצים להבין איך מנצלים את התקציב על מנת למנוע אובדנות.

שושנה אייזנברג-הרץ: שוב, לפני שבועיים היה דיון פה בכנסת על התקציב ואז באמת היה נוכח בישיבה הזו המשנה למנכ"ל שהוא מוסמך לענות תשובות בנושא התקציב.

שושנה אייזנברג-הרץ: היום לא דובר על זה שידברו על הקיצוץ התקציבי שוב, אני רק יכולה להעביר את המסרים שאני מקבלת מהמשרד.

שושנה אייזנברג-הרץ: המשרד אומר שהוא ממשיך להיות מחויב לתכנית.

אברהם נגוסה: תסלחי לי, כך אני לא עובד.

אברהם נגוסה: זה לא רציני.

אברהם נגוסה: אנחנו מקיימים דיון לא רק כדי לקבל מספר המתאבדים, אנחנו מקיימים דיון כיצד למנוע את המתאבד הפוטנציאלי הבא ולכן אנחנו מזמינים אתכם.

אברהם נגוסה: תעדכנו אותנו מה אתם עושים ואם יש בעיה תאמרו לנו.

אברהם נגוסה: זו המטרה.

אברהם נגוסה: אחרת לשם מה הגעת?

שושנה אייזנברג-הרץ: אדוני היושב ראש, אני מנהלת היחידה ואני מתכללת את הפעולות.

שושנה אייזנברג-הרץ: אגב, אני עושה הרבה מאמצים פנימיים בכל הנושאים.

שושנה אייזנברג-הרץ: לעניין הנושאים המקצועיים אני משערת שכשלא הייתי הגברת שרה כהן ממשרד הקליטה פירטה את העבודה שאנחנו עושים בעניין העולים, אנחנו תקצבנו השנה את התכנית המאוד חשובה, תכנית כנפיים שעוסקת בפלח אוכלוסייה שהיה מאד קשה להגיע אליה אם לא היינו נמצאים שם, אנחנו עובדים היום גם עם מחשבות חדשות ועל סמך מחקרים בנושא של יוצאי אתיופיה, בטיפול רגיש יותר בהם.

שושנה אייזנברג-הרץ: שוב אני אומרת, אם אדוני היו"ר שואל לגבי התקציב, צריך להזמין את אגף תקציבים ואת האחראים על התקציבים במשרד.

שושנה אייזנברג-הרץ: מבחינת הנהלת המשרד, אני מצטערת אבל זו ההודעה שביקשו ממנו למסור כאן.

שושנה אייזנברג-הרץ: מה שקשור לעבודה המקצועית אני בהחלט יכולה לפרוש את הפעולות שהיחידה שלי עושה.

אברהם נגוסה: אז בואי תעדכני אותנו.

אברהם נגוסה: החלטת הממשלה התקבלה ב-22.12.2013.

אברהם נגוסה: בעקבות החלטה זו יש תכנית לאומית.

אברהם נגוסה: התכנית הזאת תוקצבה ב-18 מיליון שקל לשנה כמובן.

אברהם נגוסה: אנחנו רוצים לדעת מאז מה השינוי, מה מבחן התוצאה של הפעילות שלכם?

אברהם נגוסה: אני אשאל איפה שצריך בעניין חלוקת התקציב, אבל תאמרי לנו כמה תקציב את ביחידה שלך ניצלתם, ואת זה את צריכה לדעת.

אברהם נגוסה: ואז כמה תוצאות יש.

אברהם נגוסה: כמה ירידה מבחינת הנתונים?

שושנה אייזנברג-הרץ: אנחנו ניצלנו תקציב בהתאם למה שניתן לנו.

שושנה אייזנברג-הרץ: הייתה עבודה מאוד גדולה עם משרד החינוך שלצערי השנה לא הועבר להם כסף ולאור זה יש בעיות.

שושנה אייזנברג-הרץ: אנחנו עושים באמצעות משרד החינוך הכשרה לפסיכולוגים - - -

שלומית אבינח: משרד החינוך כאן?

שושנה אייזנברג-הרץ: הם פה אז הם יוכלו לדבר על זה.

אברהם נגוסה: היא תדבר.

אברהם נגוסה: אני רוצה - - -

שושנה אייזנברג-הרץ: אנחנו עושים עבודה בטיפול של משפחות שיקיריהן התאבדו, באמצעות משרד הרווחה שעושה עבודה מצוינת בנושא הזה, אנחנו מעבירים כסף עבור זה.

שושנה אייזנברג-הרץ: אנחנו עושים עבודה גם בפלחי אוכלוסיות בסיכון, נכנסים לאוכלוסיות רוחב שונות כמו ביטוח לאומי ש"שינים, תנועות הנוער בעבודה עם צעירים, רשות האכיפה והגביה, רבני קהילות, איגוד ישיבות ההסדר שהיום אנחנו עושים איתם יותר עבודה, ועוד פלחי אוכלוסיות כאלה.

אברהם נגוסה: אני מבין.

אברהם נגוסה: משרד הבריאות כמשרד שמתכלל את התכנית.

אברהם נגוסה: אנחנו נשאל כל משרד ומשרד, אבל אני רוצה לשאול האם את יכולה להציג לנו כמה השתתפו ומספר של תוצאה שירד.

אברהם נגוסה: האם יש לך משהו כדי לכוון אותנו?

אברהם נגוסה: אני רוצה להבין האם נעשה שינוי.

שושנה אייזנברג-הרץ: אני אגיד משהו ונמצאת כאן נציגת אגף המידע של משרד הבריאות שהיא הגורם המקצועי של המספרים בכלל בכל הנושא הזה, אבל אני כן אגיד שנושא של ירידה בשיעור אובדנות הוא לא יכול להימדד בטווחי זמן כאלה קצרים.

שושנה אייזנברג-הרץ: גם בעולם יודעים את זה.

שושנה אייזנברג-הרץ: זה נמדד, ובטח במשרד החינוך לא יכולים לומר כי יכולה להיות שנה שהייתה ירידה במספר ההתאבדויות וחס וחלילה שנה אחרת שיש בה עליה.

שושנה אייזנברג-הרץ: ההצלחות במניעה של נושא כזה, צריך טווח זמן יותר ארוך.

שושנה אייזנברג-הרץ: יחד עם זה גם צריך לקחת בחשבון - - -

אברהם נגוסה: בדיון הקודם נתתם לנו נתונים.

שושנה אייזנברג-הרץ: כן, יש נתונים אז תיכף נעבור, גם שלחנו לוועדה.

אברהם נגוסה: אני רוצה להבין, מהדיון הקודם לדיון הנוכחי האם המצב יותר גרוע או שיש שיפור.

אברהם נגוסה: אם בפעם הקודמת יכולתם להציג לנו נתונים, מה מונע מכם להציג לנו עכשיו?

שושנה אייזנברג-הרץ: לא, יש לנו נתונים.

שושנה אייזנברג-הרץ: אני אציג אותם.

אברהם נגוסה: אז בבקשה.

אברהם נגוסה: זה מה שאני מבקש.

שושנה אייזנברג-הרץ: אנחנו גם שלחנו לוועדה את כל הנתונים בצורה מפורטת.

אברהם נגוסה: מי מציג לנו?

אברהם נגוסה: בבקשה בתמצית.

שלומית אבינח: מתי שלחתם לוועדה?

אברהם נגוסה: רגע.

נחמה גולדברג: אני מאגף המידע, אנחנו מחשבים את הנתונים.

נחמה גולדברג: בעקרון יש מגמת ירידה באובדנות במשך עשר השנים האחרונות, וגם בשנה האחרונה, לפחות עולי אתיופיה נשארו באותו שיעור, זה לא עלה, ואצל עולי ברית המועצות זה ירד.

חגי חרמש: מה באוכלוסייה הכללית, ב-2016?

נחמה גולדברג: ב-2016 זה עלה.

חגי חרמש: עלה.

חגי חרמש: נכון.

חגי חרמש: אתם מופתעים?

חגי חרמש: נחמה, אם לא הייתי שואל את זה לא היו שומעים את זה פה.

אברהם נגוסה: אדוני, אתן לך את רשות הדיבור.

נחמה גולדברג: בהשוואה, בעשר השנים האחרונות יש מגמת ירידה, מספר מקרי אובדנות יחסית קטן בשנה, אי אפשר לראות, כמו ששושי אמרה - - -

אברהם נגוסה: מאז התכנית הלאומית.

נחמה גולדברג: מאוד קשה לראות תוך שלוש שנים הבדל רציני.

נחמה גולדברג: מה שכן, בצעירים אנחנו רואים במשך השנים ירידה גדולה - - -

אברהם נגוסה: בשלוש שנים אי אפשר לראות נתונים של העשייה?

נחמה גולדברג: לא, לא רואים.

נחמה גולדברג: כי סך הכל מספר מקרי אובדנות 400 פלוס מינוס, המגמה יורדת.

נחמה גולדברג: אנחנו מסתכלים על לפני עשר שנים ועל עכשיו, זה ירד הרבה.

אברהם נגוסה: משרד הבריאות, אני רוצה לומר לכם שכל הזמן אתם מאכזבים אותנו בוועדה.

אברהם נגוסה: לא רק על זה, אלא גם בתכניות אחרות.

אברהם נגוסה: אני מבקש, אנחנו ניצור קשר, אולי נזמין את סגן השר לכאן ואחת ולתמיד לעשות סדר במשרד הזה.

אברהם נגוסה: אי אפשר להתנהל בצורה כזאת כי אנחנו מדברים על חיי אדם.

אברהם נגוסה: זה פשוט לא יאומן.

אברהם נגוסה: אי ן ליזמן עכשיו להכנס לזה כי מתקיימת מליאה בשעה 16:00.

אברהם נגוסה: אז אני רוצה לקבל דיווח ממשרד החינוך בבקשה.

יוכי סימן טוב: אני מנהלת היחידה להתמודדות במצבי משבר חירום ואובדנות.

יוכי סימן טוב: אנחנו עשינו אלפי הכשרות שומרי סף ליועצים, פסיכולוגים, מורים, הורים, אחר כך עשינו הכשרה לפסיכולוגים חינוכיים לעשות הערכות סיכון וטיפולים בילדים, אלפי ילדים עברו הערכות סיכון בשירות הפסיכולוגי חינוכי ולא נשלחו לבריאות הנפש, שזו באמת הנגשה ויידוד של הטיפול, וגם טפולים.

יוכי סימן טוב: התחלנו עם תכנית "בוחרים בחיים" שהיא תכנית מניעה לדיבור ישיר עם מתבגרים שהיא בעקבות מחקרים חדשים שמראים שזאת אסטרטגיה מאוד יעילה ומועדפת לעבודה עם נוער.

יוכי סימן טוב: זה עדיין בפיילוט, אחת הכיתות שעברה את זה שזה באמת נורא מעט אבל זה פיילוט קטן עדיין שאנחנו רוצים להרחיב אותו כי אנחנו רואים מגמה של שיפור ומלווים את זה במחקר ורואים שזה מועיל, אחת מהכיתות הייתה כיתה עתירת ילדים עולי אתיופיה שהמנחה שם היא גם כן המנחה מהיחידה שלי, שהיא מקהילת יוצאי אתיופיה.

יוכי סימן טוב: היא גם הגיעה אלי מה"דרך החדשה".

יוכי סימן טוב: אנחנו עובדים עם מגשרים מכל דוברי השפות, מאגף לקליטת ילדים עולים.

יוכי סימן טוב: אני רוצה לציין שבשנה האחרונה, כפי שצוין פה, לא קיבלנו תקציב שהובטח לנו של שישה מיליון שקלים.

יוכי סימן טוב: ביקשנו שמונה מיליון, הגדלה, כיוון שהפעילות התרחבה והובטח לנו שישה.

יוכי סימן טוב: לא קיבלנו.

אברהם נגוסה: ממי הייתם צריכים לקבל?

יוכי סימן טוב: דרך התכנית הלאומית, דרך משרד הבריאות.

אברהם נגוסה: לא קיבלתם.

יוכי סימן טוב: לא קיבלנו.

יוכי סימן טוב: המשכנו את הפעילות לאורך כל שנת הלימודים תשע"ח ובתשע"ט התלבטנו אם אנחנו יכולים להמשיך כי הכסף לא הגיע, והובטח לנו בסופו של דבר שלושה מיליון מתוך השישה – מתוך השמונה שביקשנו אבל מתוך השישה שהובטחו – והובטחו גם ארבעה מיליון ל-2019.

יוכי סימן טוב: אני חייבת להגיד שזה מעט מאוד, זה קיצוץ בעצם של מחצית ממה שהיינו צריכים, ואנחנו בבעיה.

יוכי סימן טוב: אנחנו צריכים את כל הכפר, את כולם, את כל המשרדים כדי שהפעילות תהיה יעילה.

יוכי סימן טוב: אנחנו צריכים את בריאות הנפש, כי יש ילדים שאסור לפסיכולוגים חינוכיים לטפל בהם, אם זה ילד שכבר עשה ניסיון אובדני, ילד עם פתולוגיה קודמת, אסור לפסיכולוג חינוכי לטפל בו ואנחנו צריכים את כולם, אנחנו צריכים את פקידות הסעד למקרים של הורים שמסרבים טיפול.

יוכי סימן טוב: יש לנו הרבה מאוד קשיים שאנחנו צריכים את העבודה של כולם, כמו שהיה - - -

אברהם נגוסה: אבל לא קיבלתם את הכסף, זה מה שאת אומרת.

יוכי סימן טוב: לא קיבלנו.

יוכי סימן טוב: הובטחו לנו שלושה מתוך השישה מיליון.

קריאה: אם היו מועברים 18 מיליון, היה להם את כל הכסף כולו, ל-84 רשויות.

אברהם נגוסה: העניין ברור, אבל אמשיך עד השעה 16:00 כי המליאה מתחילה אז.

אברהם נגוסה: אדוני בבקשה בקיצור.

חגי חרמש: אני מעמותת בשביל החיים.

חגי חרמש: אני אתייחס למה שנחמה - אפילו אגיד בצורה חמורה – ניסתה קצת להעלים פה.

חגי חרמש: עלתה כל השנים ירידה - - -

נחמה גולדברג: לא, זה עולה ויורד כל הזמן - - -

חגי חרמש: עולה ויורד.

חגי חרמש: אבל ב-2016 הייתה עליה, היא כנראה כוללת כמה עשרות אנשים.

חגי חרמש: עשרות מאתנו מתו עוד.

חגי חרמש: והסיבה שאנחנו מוטרדים זה שבגלל הצונאמי הזה קיים כבר בארצות הברית, בארצות הברית היו גידולים של 70% במספר המתאבדים וכל הזמן בפגישות עם אנשי משרד הבריאות, עם המנכ"ל והמשנה ועם השר, אמרנו שהדבר הזה עלול להיות בפתחנו, - - - מכל מיני מנגנונים שמצביעים לחלק הזה.

חגי חרמש: כמובן, לא יאומן.

חגי חרמש: במדינת ישראל אין מספרים על 2017.

חגי חרמש: ו-2018 אין יודעים.

חגי חרמש: ואז אומרים אנשי משרד הבריאות "אין לנו את המספרים, אי אפשר לדעת".

חגי חרמש: לשמאלי יושבים נציגי צה"ל, הם יודעים כמעט על הרגע.

אברהם נגוסה: אנחנו נשאל אותם.

חגי חרמש: אחר כך הם עושים שתי ועדות ובודקים, ויש להם את המספרים.

חגי חרמש: אבל גם שירות בתי הסוהר יודע.

חגי חרמש: זאת אומרת שמשרד הבריאות מזלזל בתפקידו, חוטא לתפקידו ולא מקיים את הגוף שצריך לספור.

חגי חרמש: ואז צריכה הנציגה של משרד הבריאות לענות.

חגי חרמש: ירד המספר, עלה המספר, מאיפה היא תדע?

חגי חרמש: אם משרד הבריאות לא סופר כמו שצריך, מאיפה ידעו?

חגי חרמש: צה"ל סופר.

חגי חרמש: צה"ל נמצא, סוד מדינה, חד ספרתי.

חגי חרמש: ואתם, יש עליה.

אברהם נגוסה: תודה אדוני.

אברהם נגוסה: אנחנו נשמע גם משרדים אחרים.

אברהם נגוסה: לשם כך הזמנו אותם.

אברהם נגוסה: בבקשה נציג משרד הבטחון צה"ל בבקשה.

לוסיאן טצה לאור: אני ראש הענף הקליני במחלקת בריאות הנפש בצה"ל.

לוסיאן טצה לאור: תודה רבה על ההזמנה.

לוסיאן טצה לאור: זאת פעם שניה שאני נמצא בוועדה הזאת.

לוסיאן טצה לאור: כמו שציינת בתחילת דבריך וגם חבר הכנסת מרגי ציין, בצה"ל יש תכנית למניעה יעילה משנת 2006, יש לה המון המון מרכיבים.

לוסיאן טצה לאור: אני אציין רק בגלל קוצר הזמן שניים עיקריים: אחד זה הגבלת נגישות לכלי נשק, שהוכח בהמון מחקרים כמשהו שהוא מאוד יעיל, והעלאת מספר הקב"נים והנגישות לגורמי בריאות הנפש.

לוסיאן טצה לאור: בהמשך למה שאמרה חברת הכנסת סבטלובה, אצלנו יש עליה במספר הקב"נים שרובם עובדים סוציאליים ופסיכולוגים, יש לנו היום קב"נים מרמת החטיבה.

לוסיאן טצה לאור: הרעיון שם הוא להנגיש את אנשי המקצוע האלה גם בצורה בלתי אמצעית, גם להפחית את הסטיגמה, ולאפשר נגישות ברגע שיש איזה שהוא קושי מסוים.

לוסיאן טצה לאור: כאמור יש ירידה, דיברתי בשנה שעברה על התייצבות סביב 15-14, זה נכון, אנחנו במספר חד ספרתי אבל השנה לא נגמרה ולא נגמרו החקירות ולכן לא אתחייב למספר הזה.

לוסיאן טצה לאור: אבל אם אגיד לכם את המספר של 2017, ב-2017 היו לנו 14 מקרים, אחד מהם הוא עולה.

לוסיאן טצה לאור: במספרים הקטנים האלה חשוב לשים לב שהפרשנות לגבי אחוזים ושיעורים היא בעייתית כי אם יש לי אחד מתוך 14, זה אומר שיש לי 10% נניח.

לוסיאן טצה לאור: אבל אם לא היה לי אז זה היה אפס, כלומר התנועה היא בין אפס ל-10%, אז מהבחינה הזאת במספרים האלה עדיף לדבר על מספרים.

אברהם נגוסה: אני מבין את האחוזים אבל מספרית יש לכם, לא?

לוסיאן טצה לאור: כן.

לוסיאן טצה לאור: הנה.

לוסיאן טצה לאור: בשנה שעברה 2017 זה היה 14, עולה אחד.

לוסיאן טצה לאור: השנה אנחנו במספר חד ספרתי אכן, ועולה אחד, אבל שוב פעם, הדברים האלה לא סגורים, הם ייסגרו בסוף השנה ולא נגמרו גם חקירות המצ"ח בעניין הזה.

לוסיאן טצה לאור: אני אומר לגבי דברים שעשינו, דיברת על איתור מוקדם של דיכאון וטיפול מתאים, אנחנו מאוד אגרסיביים בעניין הזה, הקפדה יתרה על הרצף הטיפולי, מעבר מידע בין בתי החולים לבין צה"ל וגם לגבי קופת החולים ויש לנו גם שיתופי פעולה עם שאר הגופים פה אבל לא ארחיב בעניין.

לוסיאן טצה לאור: לגבי רגישות תרבותית, יש לנו קורס רגישות תרבותית שאנחנו מעבירים את כל הקב"נים שלנו.

לוסיאן טצה לאור: לצערי אין לנו קב"נים דוברי אמהרית, יש לנו קב"נים דוברי רוסית יש לנו גם כלים שאנחנו מעניקים למפקדים על מנת לאפשר את הנגישות של האוכלוסייה הזאת.

אברהם נגוסה: מה הבעיה, חסרים דוברי אמהרית?

לוסיאן טצה לאור: כן.

לוסיאן טצה לאור: עובדים סוציאליים ופסיכולוגים דוברי אמהרית, אנחנו נשמח לקבל אותם.

אברהם נגוסה: עובדים סוציאליים ופסיכולוגים אני יכול להביא.

אברהם נגוסה: אני מכיר את המציאות, אבל עובדים סוציאליים יש הרבה.

לוסיאן טצה לאור: לא בצה"ל.

אברהם נגוסה: הבנתי.

אברהם נגוסה: תודה רבה.

אברהם נגוסה: נשמע את שב"ס.

טלינה וינקור: אני רע"ן פסיכיאטריה בשב"ס ואני ממעצבי התכנית למניעת אובדנות.

טלינה וינקור: מ-2009 התחלנו לבנות תכנית מפוארת מאוד, תכנית שנבנתה בכל אגפי השב"ס.

טלינה וינקור: בעצם התכנית נוגעת באלמנטים של טכנולוגיה, של הכשרת שומרי הסף, של למידת הדגשים התרבותיים של כל הנדרש בזה.

טלינה וינקור: שמנו דגש בקליטה ראשונית כבר, בגלל שאנחנו יודעים שאוכלוסיית העולים היא בסיכון, גם בקליטה ראשונית אנחנו שמים סימני קריאה, שזה לא אומר שאדם הולך להתאבד, אבל זה אומר שאנחנו צריכים לשים עין יותר מהרגיל.

טלינה וינקור: התכנית מתקדמת מאוד יפה.

טלינה וינקור: המספרים שלנו קטנים, לכן לדבר על הצלחה מאוד קשה.

טלינה וינקור: יחד עם זאת, אם ב-2010 ראינו בסביבות 12, 14 מקרים אובדניים בשב"ס, אנחנו היום נעים בין 1 ל-2 בשנה.

חגי חרמש: המספרים שלהם הכי טובים בעולם.

חגי חרמש: את צריכה להגיד, הכי טובים בעולם, הם הורידו.

טלינה וינקור: אבל מה שכן מצביע על הצלחה מאוד גדולה בתכנית זו בעצם הירידה המשמעותית במספרי ניסיונות האובדנות.

טלינה וינקור: ב-2010 היינו בשליש - - - 100 ופלוס, והיום אנחנו נמצאים, השנה שעברה והשנה 22, 23, 24 ניסיונות אובדנות.

טלינה וינקור: זאת אומרת שאנחנו מצליחים לזהות אנשים שהם פוטנציאלים לביצוע אקט אובדני וגם מצליחים לשמור.

טלינה וינקור: כשאני אומרת שכל השב"ס עבר מהפכה, זו באמת מהפכה.

טלינה וינקור: כי אפילו להתחיל, אוקיי, זיהינו, יש לו מצוקה.

טלינה וינקור: ומה עושים?

טלינה וינקור: איפה לשים אותו?

טלינה וינקור: איפה תאי השגחה?

טלינה וינקור: איפה ההכשרה לכל הסוהרים שגם ידעו לזהות את הסימנים.

טלינה וינקור: אז זו מהפכה שכל השב"ס עבר.

טלינה וינקור: בנינו 260 ופלוס תאי פיקוח, תאים מצולמים, עם שמירה על צניעות הפרט.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: תענוג לשמוע הצלחות כאלה אבל אני צריך גם - - -

חגי חרמש: השב"ס מדהימים.

טלינה וינקור: תודה לך.

טלינה וינקור: אני גאה להיות חלק מההצלחה.

טלינה וינקור: דרך אגב למדנו בהתחלה הרבה דברים גם מצה"ל.

אברהם נגוסה: אני רוצה לשאול גם את צה"ל וגם אתכם, האם אתם חלק מהתכנית הלאומית?

אברהם נגוסה: אתם מקבלים תקציב?

טלינה וינקור: לא.

לוסיאן טצה לאור: לא.

לוסיאן טצה לאור: התקציב הוא מהתקציב שלנו.

אברהם נגוסה: לא מקבלים מה-18 מיליון.

אברהם נגוסה: זה מה שרציתי לדעת.

אברהם נגוסה: קופת חולים לאומית בבקשה.

ארי לאודן: בקצרה.

ארי לאודן: אני מנהל תחום בריאות הנפש בקופת חולים לאומית.

ארי לאודן: אנחנו מדינה קולטת עליה והגירה.

ארי לאודן: אם נתייחס לכל מי שנולד בחו"ל כמהגר, זה הופך להיות רוב המבוטחים, רוב האנשים בארץ.

ארי לאודן: אני חושב שאולי כדאי להגדיר בצורה יותר חד משמעית, גם אם שרירותית, על מה אנחנו מדברים.

ארי לאודן: 10 שנים בארץ, 15 שנים בארץ וכולי, וככל שאני יודע, ביטוח לאומי לא מעביר היום לקופות מידע על שנת עליה.

ארי לאודן: זאת אומרת שגם אם הייתי רוצה לעשות תכנית ספציפית לעולים, די קשה לי.

ארי לאודן: לכן מה שנעשה היום בקופה, אנחנו משתדלים לתת טיפול טוב לכל אחד, עם דיכאון או עם גורמי סיכון לאובדנות, בהקשר לעולים אני יכול להגיד שיש לנו תכנית שהיא לא דווקא לגבי אובדנות אלא באופן כללי יש לנו 12 מגשרות שעברו קורס מאוד מעמיק ממוצא אתיופי, והתפקיד שלהם זה לעזור לאנשים בכל מיני תחומים, במיצוי זכויות, בתרגום - - -

אברהם נגוסה: מתי התחילו?

ארי לאודן: בשנה וחצי האחרונות.

אברהם נגוסה: זה במסגרת התכנית הממשלתית או תקציב של משרד הבריאות?

ארי לאודן: אני לא בטוח, אני לא יודע.

אברהם נגוסה: לפני שבוע או שבועיים שמענו שהמכרז הראשון להסברה יצא לא מזמן.

אברהם נגוסה: אפילו לא הכריזו מי זכה.

אברהם נגוסה: זה כמובן בתחום ההסברה.

אברהם נגוסה: אבל אתה - - -

ארי לאודן: מדובר על מגשרות ומתרגמות שעובדות של הקופה, בכל הארץ.

אברהם נגוסה: זה לא קשור לתכנית הלאומית כי זו תכנית - - -

ארי לאודן: לא, זה לא מהתכנית הלאומית למניעת אובדנות.

ארי לאודן: זו עשייה רגישת תרבות בקופת חולים לאומית.

ארי לאודן: אני אומר עוד מילה שמה שאנחנו כן עושים לגבי כל מקרה של אובדנות, הקופה מקבלת עדכונים מדי יום דרך משרד הבריאות על אנשים ששוחררו ממיון אחרי ניסיון אובדני או מאשפוז, ואנחנו יוצרים איתם קשר דרך המרפאות שלנו לבריאות הנפש, ומשתדלים לייצר רצף טיפולי אחרי השחרור מהמיון ולחבר את האנשים האלה למעקב פסיכיאטרי מסודר, ככל שהם מסכימים וככל שזה אפשרי.

שלומית אבינח: זה קיים גם בקופות אחרות?

ארי לאודן: הדיווח הזה מועבר אוטומטית, ככל שאני יודע, גם לקופות אחרות.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: אנחנו לא נשמע את נציגי הקופות האחרים שהגיעו לכאן.

אברהם נגוסה: נשמע את משרד הרווחה בקיצור בבקשה.

איילת כוכבי סמסליק: אני אגיד בקיצור.

איילת כוכבי סמסליק: במשרד הרווחה אנחנו חלק מהתכנית הלאומית ועובדים בשיתוף פעולה עם התכנית הלאומית.

איילת כוכבי סמסליק: אני רוצה להתמקד לגבי קליטת עליה.

איילת כוכבי סמסליק: זה לא נסוב אצלנו רק סביב אובדנות, כי אנחנו יודעים שלקליטת עליה בהיבטים הסוציאליים שלה יש הרבה דברים אחרים שבסופו של דבר יכולים להביא למצוקה של אובדנות, של סמים, של אלכוהול, אני יכולה להגיד מנקודת המבט שלי שאני מפקחת על טיפול חוץ ביתי בנערים ונערות של חסות הנוער, שם אנחנו יכולים לראות בקרב העולים את כל הנושא של סמים ואלכוהול שמביא אותם לקצה ולפעמים דרך זה גם מביאים יותר ניסיונות אובדניים שבקרב בני הנוער יש ניסיונות אובדניים מאוד גבוהים והפעילות שאנחנו עושים היא בתוך הפנימיות או בתוך הקהילות שהם נמצאים.

איילת כוכבי סמסליק: יש לנו הרבה פעילויות סביב העלייה מרוסיה וסביב העלייה מאתיופיה, יותר בנושא של מגשרים, עבודה של אמהות ובנות, כל שירות - - - לעצמו.

איילת כוכבי סמסליק: אבל אני רוצה להגיד לגבי הוועדה הספציפית והוועדות שעוסקות בתכנית הלאומית, אני פחות מעורבת בזה, הייתי אולי בארבע-חמש ועדות, בעיקרן בשלושת החודשים האחרונים, ולפני שבועיים הייתי כאן בוועדה ואני מרגישה שיושבים סביב השולחן הזה – ויכול להיות שאני יורה לעצמי כדור ברגל – יושבים סביב השולחן הזה אנשים שעושים ימים ולילות כדי לעבוד על התכניות האלה, לפתח אותן, להוציא אותן לפועל וכנראה שצריכים לשבת כדי לענות על התשובות שלך, קובעי המדיניות שלא נמצאים פה.

איילת כוכבי סמסליק: אנחנו נמצאים פה ומרגישים כאילו הכל נופל עלינו, וזה לא שייך לשולחן הזה.

איילת כוכבי סמסליק: ה-18 מיליון, אם זה יגיע לרווחה, אם זה כן יהיה עובדים סוציאליים, לא יהיו עובדים סוציאליים, אני מצידי, שיהיו לי עוד 50 עובדים סוציאליים ביחידה שלי, כמובן שארצה את זה, אבל יש קובעי מדיניות שזה צריך להגיע לפתחם.

איילת כוכבי סמסליק: אמרת שאתה רוצה לדעת מה הסיבה.

איילת כוכבי סמסליק: להביא את זה לפתחם, לקבל את ההחלטה.

איילת כוכבי סמסליק: מי אחראי על זה, למי מעבירים את הכספים, איפה נעלמים הכספים האלה, למה הם לא מגיעים אלינו, למה אנחנו קובעים תכניות ולא מוציאים אותן אחר כך לפועל, כל מה שקשור לזה.

אברהם נגוסה: קובעי המדיניות קיבלו החלטה, קבעו תקציב וקבעו מי ירכז את התכנית.

אברהם נגוסה: יש משרד מתכלל.

איילת כוכבי סמסליק: ישב פה המשנה למנכ"ל לפני שבועיים ואמר שהכסף ישנו.

איילת כוכבי סמסליק: הוא אמר שיעבור, יעבירו, אני באמת לא מבינה בזה, אני רק אומרת, הוא אמר את זה לפני שבועיים בוועדה כשישבתי פה.

אברהם נגוסה: תפקידנו הוא לברר ולשאול, לכן הציבור בחר בנו להיות כאן בכנסת ולכן אנחנו מקיימים דיון, מבררים, מביאים את כל זה, האם החלטת הממשלה או החוק שנחקק מיושמים או לא, ואם לא, מדוע.

אברהם נגוסה: זה תפקידנו.

אברהם נגוסה: לכן אנחנו לא מקבלים תשובות כפי שצריך, לכן נפנה לשר האחראי בנושא והוא חייב לתת דין וחשבון.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: אנחנו צריכים לסיים, ולכן אסכם.

אברהם נגוסה: כל הדברים האלה שאני אומר, אין לי משהו אישית נגד משרד הבריאות, אנחנו פשוט מצפים שתגיעו לוועדה עם אינפורמציה או שתשלחו את האנשים שיודעים, או שתשאלו ותגיעו עם האינפורמציה כדי לתת אותה לנו.

אברהם נגוסה: לכן אנחנו מזמנים אתכם.

אברהם נגוסה: אני מבקש שתגיעו מוכנים לדיון הבא ותדווחו לנו.

אברהם נגוסה: ועדת העלייה והקליטה קוראת למשרד הבריאות לפעול לפי החלטת הממשלה ולבצע את התקציב שמיועד על ידי משרד האוצר ועבר למשרד הבריאות, כדי ליישם את החלטת הממשלה.

אברהם נגוסה: אנחנו מבקשים לקבל בכתב בהקדם האפשרי את אופן חלוקת התקציב למשרדי הממשלה המשתתפים בתכנית הלאומית.

אברהם נגוסה: הטענות ששמענו לגבי חוסר תקציב ותקציב שלא הגיע, לא צריכות להיות.

אברהם נגוסה: אם לא הספיקו ה-18 מיליון, אנחנו יודעים היכן לשאול.

אברהם נגוסה: אבל כרגע זה לא המצב.

אברהם נגוסה: אין לנו נתון שמסביר לנו שה-18 נוצלו והכסף לא הספיק.

אברהם נגוסה: זה לא שם.

אברהם נגוסה: אנחנו נפנה לשר.

אברהם נגוסה: אני מבקש שתפני לחשב משרד הבריאות שיוציא לנו מכתב.

אברהם נגוסה: שמענו ממשרד החינוך שפנו ולא קיבלו את הכסף.

אברהם נגוסה: אנחנו דורשים לקבל מכתב תוך שבועיים בעניין זה.

אברהם נגוסה: אנחנו נקיים בקרוב דיון המשך.

אברהם נגוסה: תודה.