ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 20, פרוטוקול מספר 730, 2018-11-26 11:00

יעקב מרגי: שלום לכולם, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת החינוך התרבות והספורט של הכנסת, 26 בנובמבר 2018 י"ח בכסלו התשע"ט בנושא הצעת חוק הספורט (תיקון – זכויות ספורטאי בוגר של חבר הכנסת יעקב מרגי וקבוצת חברי כנסת.

יעקב מרגי: אז קודם כל צפירת הרגעה, אנחנו נתקדם היום אבל לא נצביע עד שתסיימו את שיעורי הבית.

יעקב מרגי: ביקשתם ארכה, תקבלו עוד ארכה, אין בעיה.

יעקב מרגי: בכוונה לא רציתי לדחות את זה, יש פה אמירה חשובה.

יעקב מרגי: כפי שאמרתי בדיונים הקודמים, על הסכמי כבילה למדינת ישראל כבר נאמרו אמירות, עם כל האיזונים הנדרשים, כמובן איפה שצריכה להיות תמורה בעד האגרה או ההשקעה, אי אפשר לפרוץ את ההגדרות בהפקרות, אבל במקומות שבהם לא חייבים את הכבילה הזו, כשזה לא נהנה והשני חסר, לפחות שם נאמר את דברינו ונשחרר אותם.

יעקב מרגי: הלוואי שהיינו יכולים שהמדינה תהוון את השקעה ולא יהיו כבילות לגמרי.

יעקב מרגי: אני מבין את הצורך במועדונים כאלה ואחרים, אבל לעשות את זה על פס רחב בלי הצדקה, לדעתי הגיע הזמן לגעת בזה וטוב שכך, עשינו זאת בתחומים של אומנות ומוזיקה, במקומות שהכובל כבר לא משקיע וכבר אין לו רווחים והשני כבול ולא יכול ליצור – אין שום סיבה.

יעקב מרגי: עשינו את זה בתקליטים ואין סיבה שלא נעשה את זה בספורט, אם זה לא גורם לנזקים.

יעקב מרגי: בסופו של דבר אנחנו מכירים בערך של המועדונים ושל האגודות שמשקיעות, בסוף גם הם לא ירצו להשקיע אם ידעו שמחר מישהו יכול ללכת להם למקום אחר.

יעקב מרגי: אנחנו לא מתחילים דיון כרגע, דברים נאמרו, אנחנו נקרא את החוק ואחרי שנקרא סעיפים ממנו נעצור, נעשה סבב וכל מי שירצה לדבר יאמר את דברו.

יעקב מרגי: נתחיל בהקראה.

תמי סלע: התיקון מתייחס לסעיף 11א של העברת ספורטאים וספורטאים בגירים, שלמרות שהוא מוחק לכאורה את סעיף (א4) שכרגע מדבר על סיטואציה של ספורטאי קטין, הוא בעצם מחזיר אותו שוב כסעיף שחל גם על קטינים וגם על בגירים ומאפשר במצב שבו לא סגור או לא אפשרי עבור הספורטאי להמשיך בפעילות שלו באותה אגודה לפנות לשופט שמונה לעניין ואם הוא קבע שאכן זה לא סביר ויכול גם לקבוע תנאים, כמו שמופיע היום כאן לגבי קטינים, לעבור לאגודה אחרת.

תמי סלע: הסעיף השני קובע איזון שמעל גיל 25, אם היו שבע שנים של פעילות רצופה באגודה מסוימת אז בעצם אפשר לעבור ללא תשלום ולבטל את הצורך בטופס הסגר בסיטואציה הזאת.

יעקב מרגי: אני חייב לציין שפרופסור מנואל טרכטנברג, שלא אתנו היום, ניסה לקדם את החוק הזה מאוד.

יעקב מרגי: מגיע גם לו קרדיט.

תמי סלע: "הצעת חוק הספורט (תיקון - זכויות ספורטאי בוגר), התשע"ז-2017 תיקון סעיף 11א.

תמי סלע: 1.

תמי סלע: בחוק הספורט, התשמ"ח–1988, בסעיף 11א – (1) סעיף קטן (א4) – יימחק; (2) לפני סעיף קטן (ג) יבוא: "(ב3) היה המשך פעילותו באגודה של ספורטאי בלתי סביר או בלתי אפשרי, מסיבות שאינן תלויות בו, או שהמשך פעילותו כאמור עלול לגרום לו נזק של ממש, רשאי הוא להודיע על רצונו לעבור לאגודה אחרת והוא יוכל לעבור לכל אגודה אחרת בתוך 30 ימים מיום מתן הודעתו; לא הסכימה האגודה להעברתו של הספורטאי כאמור, וקבע שופט שמונה לפי הוראות סעיף 12, לפי בקשת הספורטאי, כי המשך פעילותו באגודה הוא בלתי סביר או בלתי אפשרי, מסיבות שאינן תלויות בו, או שהמשך פעילותו כאמור עלול לגרום לו נזק של ממש, יוכל הספורטאי לעבור מהאגודה לכל אגודה אחרת, בתוך 30 ימים מיום החלטת השופט ובתנאים שקבע.

תמי סלע: (ב4) ספורטאי שגילו מעל 25 שנים ועסק בפעילות תחרותית במסגרת האגודה במשך 7 שנים לפחות כספורטאי בוגר, יהיה רשאי, בכל עת, להודיע על רצונו לעבור לאגודה אחרת והוא יוכל לעבור לכל אגודה אחרת בתוך 30 ימים מיום מתן הודעתו, ללא תשלום או גמול לאגודה שממנה מבקש הספורטאי לעבור.

תמי סלע: (3) במקום סעיף קטן (ג) יבוא: "(ג) לעניין סעיף זה – "הסגר" – איסור על השתתפות בתחרויות במסגרת אותו ענף ספורט בארץ ומחוצה לה; "ספורטאי בוגר" – ספורטאי שגילו מעל 18 שנים.

תמי סלע: "

יעקב מרגי: נעבור להתייחסויות.

יעקב מרגי: משרד התרבות והספורט בבקשה.

דודו מלכא: שמי דודו מלכא, סגן ראש מנהל הספורט.

דודו מלכא: ביקשנו ארכה כדי לעשות דיון קצת יותר לעומק.

יעקב מרגי: ניתנה הארכה.

דודו מלכא: כן, אני רק מציין את זה.

דודו מלכא: כשנסיים את הדיון נחזור אליכם עם תשובות.

דב חנין: סיום הדיון יהיה במהלך המאה ה-21?

דודו מלכא: הוא יסתיים להערכתי בזמן הקרוב.

דודו מלכא: מספר שבועות, לא יותר מזה.

דודו מלכא: נעשה התייעצויות עם האיגודים הרלוונטיים המשמעותיים.

דודו מלכא: אני רוצה להזכיר את הפגישה שהייתה לנו אתך, יושב-ראש הוועדה, להבדיל מהדוגמאות שנתת מהתרבות וכדומה, שחקנים בענפי הספורט יש איגודים בין לאומיים, עם תקנונים וחוקים שמשליכים גם על הספורט הישראלי.

דודו מלכא: דבר נוסף, צריכים לעשות הבחנה בין ענפי הספורט.

דודו מלכא: בענפי הכדור במיוחד, יש כללים בין מדינות שמשפיעים על שחרור של שחקן זה או אחר, או על הפרה של הסכמים בין שחקנים, לעומת ענפים אישיים שלא בטוח שהם יודעים שיש הסכם.

דודו מלכא: לכן גם אם יידרש להיעשות תיקון צריך לקחת את זה בחשבון ונתייחס לזה בדיון שלנו.

דודו מלכא: דבר נוסף, אני מניח שאתם יודעים שהקמנו ועדה לכל הנושא של קטינים שזה ישפיע על החוק.

דודו מלכא: הוועדה סיימה את עבודתה וגם זה יצטרך להיכנס לתוך החוק.

דודו מלכא: יש הבחנה בין ספורטאים מתחת לגיל 18 ומעל גיל 18.

שי סומך: שי סומך ממשרד המשפטים.

שי סומך: יש החלטה של ועדת שרים לתמוך בקריאה טרומית.

שי סומך: המהלכים שבתוך הממשלה, למשל לגבי קטינים שמשרד הספורט רוצה ליישם את החלטות הוועדה כדי להקל על המעבר של קטינים - - - -

יעקב מרגי: הוא רוצה כבר הרבה זמן.

שי סומך: נכון ובוודאי שנלווה אותם.

יעקב מרגי: נעזור להם ליישם את הרצון שלהם.

יעקב מרגי: מתי הוועדה סיימה את עבודתה?

מירב כהן: מירב כהן ממשרד התרבות והספורט.

מירב כהן: אני אעדכן שבסוף יוני השנה סיימנו לקבל את הערות הציבור לתזכיר שפורסם.

מירב כהן: התזכיר גילם בתוכו את המלצות הוועדה שהזכיר דודו, ועדת אדלר.

מירב כהן: אנחנו בשלבים של גיבוש הנוסח הסופי אחרי בחינת ההערות שהתקבלו מהציבור.

יעקב מרגי: ברשותך, בחודש אוקטובר 2014 פרסמה ועדת אדלר את הדו"ח הסופי של עבודתה.

יעקב מרגי: למי שתהה כמה זמן.

דב חנין: זה נראה לך לוח זמנים סביר?

מירב כהן: אנחנו בשלב שבו אנחנו באמת בסיום.

יהודית גידלי: אני רוצה להודיע שאין לכך משמעות כלכלית.

יעקב מרגי: אם אין עוד משרדים ממשלתיים, נעבור לחברי הכנסת.

יעקב מרגי: בבקשה.

דב חנין: תודה אדוני היושב-ראש.

דב חנין: ראשית, אני רוצה לברך אותך.

דב חנין: הצעת החוק הזאת היא הצעת חוק חשובה וראויה, אני שמח שהיא נמצאת אתנו כאן, אבל הייתי שמח אם הייתה נחקקת לפני 20 שנה.

דב חנין: האמת היא שמצב הספורטאים, במיוחד ספורטאים בתחומים תחרותיים כמו כדורגל, הוא מצב בלתי נסבל.

דב חנין: אנשים נמצאים, במאה ה-21 בתנאים של עבדות.

דב חנין: ממש עבדות.

דב חנין: מה זו הכבילה הזאת?

דב חנין: אנשים מוחזקים על ידי קבוצות ספורט בתנאים של עבדות.

דב חנין: לא יכולים לעזוב, הם סוג של רכוש הקבוצה בה הם משחקים.

דב חנין: המצב הזה לא הגיוני, לא צודק, לא תואם את מה שמקובל בעולם.

דב חנין: לא תואם את מה שמקובל בעולם, אני אומר את זה פעם נוספת כי אני רואה את המימיקה שלך אדוני, זה לא תואם את מה שמקובל בעולם.

דב חנין: בכל מקרה אנחנו במדינת ישראל רוצים להיות יותר מתקדם ויותר ראוי מאשר המקומות הכי מפגרים הקיימים במדינות אחרות.

דב חנין: לכן הצעת החוק הזאת היא מאוד מתבקשת.

דב חנין: אני רוצה לומר לך אדוני היושב-ראש, היינו קבוצת חברי כנסת שלמיטב זכרוני גם אתה היית אחד מאתנו, שניסינו לקדם הצעת חוק נוספת, שלא הצלחנו לקדם אותה, למרות שבין החתומים עליה היה גם חבר הכנסת דוד ביטן, שהיה אז יושב-ראש הקואליציה.

דב חנין: אני מאוד שמח שאת הצעת החוק שלך הצלחת לקדם ולהעביר.

דב חנין: אני מברך על מה שהיה, האתגרים של העתיד עוד לפנינו.

יעקב מרגי: אנחנו נחושים.

דב חנין: ברמה העקרונית צריך להיות מאוד ברור, הספורט בנוי על הספורטאים.

דב חנין: אם לספורטאים אין זכויות, אם לספורטאים אין מעמד, אם הספורטאים משמשים רק כחומר גלם לכל מיני פרויקטים כלכליים כאלה ואחרים, גם היום קבוצות ספורט הם לפעמים פרויקטים כלכליים, הספורט נפגע מזה.

דב חנין: כמובן שמעבר לפגיעה בספורט יש פגיעה בזכויות הבסיסיות של בני האדם האלה, שמשחקים כדורגל או משחקים כדורסל ורוצים להתפתח בתחום שלהם.

דב חנין: זה בסדר גמור שגם הקבוצות שעוזרות להם להתפתח גם הן תיהנינה, לכן אני מקבל אדוני היושב-ראש את דבריך, שצריך כאן איזון.

דב חנין: אבל ישנם כמה דברים שחייבים להיות מאוד ברורים וחד משמעיים.

דב חנין: לא ייתכנו מצבים בהם הקבוצה מתעמרת בשחקן והשחקן נותר כבול לקבוצה.

דב חנין: לכן המנגנון שמוצע פה בהצעת החוק לא רלוונטי כמוש בחוק הקיים רק לגבי קטינים, הוא צריך לחול לגבי כולם, זו נקודה ראשונה.

דב חנין: נקודה שנייה, לגבי שחקנים בוגרים צריך איזון יותר סביר בין מה שקיים היום, בו הקבוצה מקבלת אבל השחקן לא מקבל, לבין המצב שאליו אנחנו שואפים להגיע, שבו קבוצה תקבל באופן סביר על השקעתה בשחקן, אבל השחקן יהיה חופשי להמשיך בחייו ובהתפתחותו ולא יצטרך להישאר עם הקבוצה הזאת לנצח.

דב חנין: אני גם לגמרי מסכים עם ההשוואה שמתחת בדבריך בין הצעת החוק הזאת לבין מה שעשינו בוועדה בראשותך בעניין של אמנים בתחום המוזיקה.

דב חנין: גם שם חברות תקליטים ומפיקים משקיעים באמן, עוזרים לו להתפתח ומגיע להם לקבל את ההשקעה בחזרה, אבל זה לא אומר שאפשר אחר כך לשעבד את האמן הזה לנצח ולכבול אותו בכל מיני צורות.

דב חנין: אני רוצה בכל זאת להעיר הערה ביקורתית, אדוני היושב-ראש, ההערה הביקורתית היא למשרד התרבות והספורט.

דב חנין: בנושא הזה שוחחתי כמה וכמה פעמים עם שרת התרבות והספורט.

דב חנין: אני חייב לומר לזכותה שתמיד היא אמרה לי שהנושא הוא נושא מאוד חשוב, היא תבחן אותו, תתייחס אליו.

דב חנין: אבל התחושה היא שבסופו של דבר, ברמה העובדתית, אני מגיע אליה ובדיוק כמו שאנחנו שומעים כאן, יש המלצות, ההמלצות יתפרסמו, אבל שום דבר לא קורה.

דב חנין: לא דחוף לאף אחד לטפל בזכויות הספורטאים.

דב חנין: אני רוצה לומר לכם מכובדי ממשרד הספורט, נורא חשוב שתדאגו לספורטאים, כי בסוף הספורטאים זה הספורט שלנו.

דב חנין: חשוב שתתנו לזה סדר עדיפויות גבוה.

דב חנין: אני רוצה לסיים ולומר שאני מאוד שמח שנמצאים אתנו כאן

דב חנין: גם נציגי איגוד השחקנים בכדורגל, ברוכים הבאים.

דב חנין: תודה רבה.

יעקב מרגי: כולם קולם יישמע.

יוסף ג'בארין: תודה כבוד היושב-ראש, אני גם מצטרף לברכות ולהדגשת חשיבות הצעת החוק הזאת.

יוסף ג'בארין: הייתי מוסיף לדבריו של חבר הכנסת האחרונים, שאני מצטרף אליהם, שתי הערות: אין בהצעת החוק כיום שום התייחסות לנושא שאני חש אותו כל הזמן בענף, של שחקנים שלא מקבלים משכורות.

יוסף ג'בארין: הם כבולים באותה קבוצה ואין להם אפשרות לממש את הזכויות שלהם אל מול הנהלת הקבוצה.

יוסף ג'בארין: לדעתי יש מקום להכניס סעיף שמתייחס לנושא הזה.

יוסף ג'בארין: שחקן שלא מקבל משכורת של חודשיים, שלושה, אפשר להסכים על התקופה, שפשוט ישתחרר.

יוסף ג'בארין: אי אפשר להמשיך ככה, מצד אחד לא משלמים לשחקנים וזו תופעה מאוד נפוצה, מצד שני השחקן כבול לקבוצה.

יוסף ג'בארין: זה מצב אבסורדי ותופעה מוכרת וזה אפשרי לטפל בתופעה הזאת במסגרת הצעת החוק הזאת.

יעקב מרגי: אפשר לתקן את זה בהמשך כדי לא לעכב את הליך החקיקה.

יעקב מרגי: נעבור קודם כל את המשוכה הזאת.

יוסף ג'בארין: ועדת השרים לא תתנגד לזה.

יוסף ג'בארין: הערה שנייה היא לגבי הגיל המוצע כאן בתיקון סעיף 11א', של 25.

יוסף ג'בארין: אני מבין שיש נייר עמדה של מרכז המחקר של הכנסת ואני רואה שהגיל שמתייחסים אליו בעולם זה 23.

יוסף ג'בארין: לכן 25 נראה לי מבוגר.

אסף ויינינגר: זה לא אני, יש עוד מסמך שנכתב בעבר ביחס לכדורגל.

יוסף ג'בארין: נראה ש-25 זה גיל יחסית מבוגר לצורך שלנו לאפשר לשחקן להשתחרר.

יוסף ג'בארין: אני מקווה שתוכל לשקול שהגיל יהיה 23 כמקובל בעולם.

יוסף ג'בארין: בכדורגל לפחות, זה גיל שמתאים יותר לענף, מתאים יותר להתפתחות השחקן, זה מאפשר לו יותר שנים לשחק באופן חופשי ולהשתחרר מהכבילה לקבוצה.

יוסף ג'בארין: תודה.

אדם אמוראי: שמי אדם אמוראי, אוהד כדורגל, ניהלתי בית ספר לכדורגל של הפועל - - - .

אדם אמוראי: קודם כל אני רוצה לברך, הצעת החוק הזאת מתקנת בעיה מאוד גדולה.

אדם אמוראי: פעמים רבות נתקלנו בשחקנים שרוצים לעבור קבוצות, שמעוניינים להשתחרר מקבוצה והם לא יכולים כי הם מחויבים לקבוצה שלהם, למרות שהם לא חתומים על חוזה מולם.

אדם אמוראי: מעולם התעסוקה שאני מכיר, אם אדם לא חתום על חוזה אז זכותו לבחור את מקום תעסוקתו.

אדם אמוראי: אני מבין את הבעיה שנובעת מזה בכדורגל, צריך עד גיל מסוים לתת לקבוצה אפשרות לממש זכויות שיש להם על ההכשרה של אותו שחקן.

אדם אמוראי: אבל קודם כל אני לא מבין למה הגיל הוא 25?

אדם אמוראי: זה נראה לי קצת תמוה.

אדם אמוראי: אני מתחבר למה שאמר חבר כנסת ג'בארין, 23 זה גיל הרבה יותר רלוונטי.

יעקב מרגי: גם גיל 21 זה רלוונטי.

אדם אמוראי: גיל 21 הוא לא גיל שמופיע בחוקי המדינות או בחוקים בין לאומיים.

אדם אמוראי: גם ברוב מדינות אירופה, אם מסתכלים על צרפת, ספרד, אירלנד, פורטוגל, זה הגיל הרלוונטי.

אדם אמוראי: אנחנו מסתכלים על העברות בין לאומיות של פיפ"א, זה הגיל הרלוונטי.

רתם קמר: תשלומים - - -

יעקב מרגי: מכובדי, אתה לא פעם ראשונה בוועדה.

יעקב מרגי: אנחנו אוהבים פרוטוקול חלק, תרשום את ההערה שלך ויגיע זמנך להגיב.

אדם אמוראי: זה הגיל הרלוונטי בו שחקן שלא חתום על חוזה, יוכל לעבור לכל קבוצה אחרת.

אדם אמוראי: עניין נוסף, קבוצות נוטות לפחד מזה באופן אינסטינקטיבי.

אדם אמוראי: אני אישית לא כל כך מבין למה.

אדם אמוראי: השינוי הזה חל על כל הקבוצות במקביל.

אדם אמוראי: קבוצה, שיכולה לשמור שחקן עד גיל אינסוף בהרבה מקרים, תוכל מעכשיו, אם נשנה את זה, לפני זה אני מקווה, בגיל 23 לפי הצעת החוק שהיא חיובית בכיוון שלה, תפתח את השוק.

אדם אמוראי: כלומר קבוצות יוכלו להחתים יותר שחקנים החל מגיל 23, לקבוצה יהיו יותר אופציות, על יותר שחקנים ישראלים.

אדם אמוראי: יותר שחקנים ישראלים יוכלו לעבור בין קבוצות.

אדם אמוראי: אני חושב שזה שינוי מאוד חיובי לכל הקבוצות.

אדם אמוראי: זה לא משהו שקבוצות אמורות להתנגד אליו איך שאני רואה את זה.

יעקב מרגי: אבל אתה מסכים למידתיות?

אדם אמוראי: אני מסכים למידתיות, לכן אני אומר לא לבטל את הדבר הזה לחלוטין.

אדם אמוראי: גיל 23 מקובל עלי.

אדם אמוראי: כרגע המצב הוא ששחקן בגיל 24, 25, אם הוא רוצה לעבור לקבוצה בליגת העל או קבוצה בליגה לאומית, הוא מוגבל בהרבה תחומים.

אדם אמוראי: אם הוא רוצה לעבור למנצ'סטר יונייטד הוא חופשי, לא צריך לשלם עליו כלום.

אדם אמוראי: אם הוא שחקן כל כך טוב שרוצה לעבור לאירופה, הוא יכול.

אדם אמוראי: כל העניינים האלה אם שחקן לא חתום על חוזה, אם הוא חתום על חוזה, הוא חתום, זה משהו אחר.

דן רומן: שמי דן רומן, שחקן כדורגל בעברי.

דן רומן: כיום אני מאמן כדורגל בהפועל תל אביב.

דן רומן: אני מכיר את הדברים גם מההיבט התיאורטי, עשיתי תואר שני ייחודי מטעם אופ"א בשנתיים האחרונות ויצא לי להתעסק עם הדברים האלה.

דן רומן: קודם כל אני מצטרף לברכות ומצטרף להערה של חבר הכנסת חנין, מוטב היה שהיו מטפלים בזה קודם, אבל לפחות אנחנו מנסים לעשות משהו עכשיו וזה מבורך.

דן רומן: בניגוד לרוב האנשים בחדר הזה, חוויתי את המציאות הזאת על בשרי.

דן רומן: אני יודע מה זה להיות שחקן שכבול למועדון הנעורים שלו בגלל החוק שקיים היום ולא יכול לממש את פוטנציאל המקצועי שלו וגם את הפוטנציאל הכלכלי שלו.

דן רומן: אני הייתי כבול למועדון הנעורים שלי עד גיל 29 למרות שלא היה לי חוזה.

דן רומן: בגיל 29 ניצלתי את החוק האירופאי שאומר ששחקן שאין לו חוזה בגיל 23 יכול לעבור לקבוצה אחרת ללא תמורה וללא דמי הכשרה או דמי השבחה, שגם על זה יש הרבה מה להגיד.

דן רומן: בגיל 29 זכיתי סוף סוף בחופש שלי, מיותר לציין שבגיל 29 שחקן בעולם הזה כבר נחשב זקן.

יעקב מרגי: בתקופת הכשרה משלמים?

דן רומן: אני אגע בזה, אנסה להיות ממוקד, היה לי חשוב להביא את הזווית הזאת.

דן רומן: עכשיו אני מאמן וכביכול בצד של הקבוצות.

דן רומן: אין לי ספק שצריך למצוא מערכת שתמצא את האיזון, שתיצור תמריצים לקבוצות באמת להשקיע.

דן רומן: אני מכיר את התחום הזה 25 שנה, אני יודע טוב טוב מה קורה בקבוצות, אין קריטריונים ברורים ואני יכול להגיד לך חד משמעית שבפועל יש מועדונים ספורים שבאמת משקיעים בבני הנוער, באמת נותנים להם כלים להתפתח.

דן רומן: יש מספר מועדונים כאלה בארץ, לא הרבה.

דן רומן: אגב, בכל המועדונים, השחקנים משלמים עבור ההכשרה הזאת.

דן רומן: לדעתי, מנקודת המבט שלי ההשבחה היא השבחה הדדית.

דן רומן: כי כששחקן בגיל 19 מבקיע גול עבור המועדון והמועדון זוכה בשלוש נקודות או בתואר, אז הוא גם משביח את השחקן.

יעקב מרגי: הוויכוח עכשיו הוא עד איזה גיל?

דן רומן: כולנו כל הזמן מדברים על זה שאנחנו רוצים שיהיה לנו פה כדורגל יותר טוב, זה אינטרס של כולנו פה, של שחקנים ושל בעלי קבוצות.

דן רומן: אי אפשר לרצות כדורגל יותר טוב עם חוקים שכובלים את השחקנים ולא מאפשרים להם להתפתח.

דן רומן: זה הבסיס בעיני.

דן רומן: אנחנו תמיד אומרים שהמודל שלנו הוא כמו באירופה ולמה הכדורגל פה הוא לא כמו באירופה, לדעתי זה יהיה מאוד נכון להתאים את גיל השחקן לחוק בוסמן שקובע שבמידה ולשחקן אין חוזה בגיל 23 הוא חופשי לעבור לקבוצה אחרת ללא פיצויי השבחה או פיצויי הכשרה, כך אני עברתי, רק בגיל 29.

דן רומן: הערה אחרונה, במידה ואנחנו עכשיו נקבע את גיל 25 לצורך העניין, ניקח שני שחקנים בני 23, לשחקן אחד יש דרכון אירופאי, יכול עכשיו לעבור לקבוצה באירופה ולנצל את חוק בוסמן, כמו שאני עשיתי בגיל 29 כי יש לי דרכון צרפתי.

דן רומן: שחקן אחר בגיל 23, אין לו דרכון אירופאי, יישאר כבול בקבוצות כי יצטרכו לשלם עבורו פיצויי השבחה.

דן רומן: אני יכול לומר לך שאני מכיר הרבה שחקנים שהגיעו לגיל מאוחר ובגלל פיצויי ההשבחה האלה לא יכלו לעבור לקבוצה אחרת, הם בסופו של דבר שילמו בעצמם את פיצויי ההשבחה רק בשביל שיוכלו להמשיך לשחק כדורגל וזה לא שהם מרוויחים הרבה.

איציק פרי: שמי איציק פרי, שדלן מורי המכללה ומורה לחינוך גופני בעברי.

איציק פרי: אני רוצה לומר שאני מאוד שמח שזה סוף סוף הגיע.

איציק פרי: דברנו כבר בשנת 83 על זה שלא יכול להיות ששחקן יוחזק כעבד, כלומר אין לו שום תנאים ואין לו שום חוזה.

איציק פרי: אי אפשר גם ללכת לבית משפט כי אין חוזה.

איציק פרי: אני מברך על ההחלטה.

איציק פרי: הנקודה השנייה זה הנושא של שבע השנים.

איציק פרי: אם קרה והוא נמצא כבר שבע שנים, צריך לשחרר אותו, כמו ששחררו עבדים אחרי שבע שנים.

איציק פרי: לדעתי זה מבורך מאוד ואני מקווה שלא ייקחו חודשים אלא שבועות ספורים כדי שזה יסתיים.

עידו בר-נתן: שמי עידו בר-נתן, נציג הפועל באר שבע בכדורגל.

עידו בר-נתן: צר לי על הדברים שנאמרים, בטח על המילה "עבדים".

יעקב מרגי: אני זוכר קבוצות עם המראה של הג'י.

יעקב מרגי: פי.

יעקב מרגי: אס וכמה סופרים להם, זה מזכיר דברים אחרים.

יעקב מרגי: נכון שלא הייתי משתמש בביטוי "עבדים".

איציק פרי: אני חוזר בי מהמילה "עבדים", אנשים שלא יכולים לעשות מה שהם רוצים.

עידו בר-נתן: השכר הממוצע בליגת העל הוא יותר מפי ארבע מהשכר הממוצע במשק.

עידו בר-נתן: כדי לחסוך מהזמן היקר של הוועדה, אני מייצג קבוצה, יש פה אנשים שמייצגים את הליגה ואני מעדיף שהם ידברו, כדי לחסוך מזמנכם.

עידו בר-נתן: בקשה אחת, שהם יפתחו בדברים.

יעקב מרגי: אתה לא מנהל לי את הדיון.

יעקב מרגי: אם אתה רוצה להתייחס, תתייחס.

יעקב מרגי: אם לא, נעבור לדובר הבא.

יעקב מרגי: בבקשה אדוני.

מיכאל וייסמן: שמי מיכאל וייסמן ממרכז הספורט הפועל.

מיכאל וייסמן: אני מכיר את המערכות האלה כבר כמה עשרות שנים.

מיכאל וייסמן: מדברים פה על עבדים, הכנסת חוקקה חוקים שגרמו לכך ששום ילד לא יהיה עבד.

מיכאל וייסמן: זה התחיל בגיל 13, 14, 15 ו-17.

מיכאל וייסמן: ילד היום בכל גיל עד גיל 17 יכול להודיע לקבוצה שלו שהוא עובר מהפועל באר שבע למכבי חיפה.

מיכאל וייסמן: הוא לא צריך לתת דין וחשבון לאף אחד, פעמים בשנה הוא יכול לעבור, כך שהוא לא עבד.

מיכאל וייסמן: אני אקח את העבד הכי מפורסם בעולם, ילד קטן שהגיע מארגנטינה לספרד בשם מסי, הוא הגיע למקום שנקרא לה מאסייה, הוא למד שם, אכל שם, טפל וגדל שם.

מיכאל וייסמן: הייתה לו בעיית גדילה והזריקו לו שנים וטפלו בו בכל.

מיכאל וייסמן: הוא הפך לשחקן הטוב בעולם, זאת אומרת שבגיל 23, 24 יכול להגיד שלמרות שגידלו אותו מגיל 9, חינכו אותו, האכילו אותו, קיבל את כל מה שהאדם יכול לקבל והוא יכול להגיד להם תודה רבה שלום.

יעקב מרגי: אשתי ילדה ילד, הניקה אותו, גידלה אותו, טיפחה אותו, לימדה אותו ובגיל 18 הוא עומד על דעתו ומה שיחליט הוא יעשה ואין לי כאבא מה לומר לו.

יעקב מרגי: הדוגמה שהבאת, אני מסכים אתך על ההרגשה, אבל אני שואל אותך כמומחה, עד איזה גיל אתה חושב שמסי יכול היה לצאת בגלל שהאכילו אותו וגידלו אותו ויישרו לו את הרגלים?

מיכאל וייסמן: יש חוקים, יש הסכמים.

יעקב מרגי: מה החוק אומר?

מיכאל וייסמן: התקנות אומרות שבגיל מסוים הוא אמור לחתום על הסכם שהוא הופך להיות בוגר וההסכם הסתיים, הוא יכול לעבור לכל קבוצה וצריך לשלם השבחה כי השביחו אותו שם.

יעקב מרגי: עד איזה גיל?

מיכאל וייסמן: בהסכמים, אצלנו זה 24 היום העברה ראשונה.

יעקב מרגי: אני לא בקי גדול בכדורגל אבל יוצא לי לראות.

יעקב מרגי: זה לא מאוזן.

יעקב מרגי: אני מסכים אתך שיש השקעה שצריך לקבל עליה תמורה.

יעקב מרגי: אם לא תהיה תמורה בעד ההשקעה ולא יהיו גבולות, מחר אף אחד לא ירצה להשקיע.

יעקב מרגי: אבל אני רוצה לשאול אותך שאלה, במצב הנוכחי היום, כשאתה רואה היום שמאמן נפגע מאמירה בחדר הלבשה ויכול לחרוץ גורל של שחקן ולייבש אותו ולגמור על הקריירה שלו, לא בגלל שהוא השביח אותו.

יעקב מרגי: אנחנו בסך הכול רוצים לעשות את האיזון הנדרש.

יעקב מרגי: אני, בשונה ממך, למרות שאני המחוקק, אני פתוח לשמוע את מידת האיזון.

יעקב מרגי: אני שומע מכם רק עמדות נחרצות שהמצב הנוכחי הוא כזה ואין בלתו.

יעקב מרגי: לא יהיה.

יעקב מרגי: העולם מתקדם.

מיכאל וייסמן: מידת האיזון נמצאת במוסדות ההתאחדות לכדורגל, תשמע את מנכ"ל ההתאחדות, תבין מהם.

מיכאל וייסמן: עד היום, עד גיל 17 כל אחד יכול היה לעבור מקבוצה לקבוצה.

יעקב מרגי: ואם הוא לא עבר בגיל 17 והלך לחוזה של בוגרים?

מיכאל וייסמן: יש לו גם פתרון, אם הוא הלך בגיל 18, 20 או אפילו 25 אם הוא בקבוצה לא מקצוענית שזו ליגה ג', ב' או א'.

יעקב מרגי: יש פה משפטנים?

מיכאל וייסמן: יש מקומות כמו רהט וירוחם וחצור וטובה זנגריה שם נותנים להם הכול בלי לגבות שקל אחד.

מיכאל וייסמן: סביר להניח שרוצים גם משהו בתמורה.

מרדכי ברונשטיין: עורך-דין מוטי ברונשטיין, במנהלת הליגות לכדורגל, מזכיר החברה.

מרדכי ברונשטיין: בעברי הייתי יועץ משפטי של מכבי תל אביב ועוד כמה מועדונים.

מרדכי ברונשטיין: אני גם עובד מטעם מנהלת הליגות בכל ארגון שחקני הכדורגל בישראל, מרכז את הפעילות שלה.

מרדכי ברונשטיין: הייתי רוצה לנסות להציג את הדברים מנקודת אמצע, נקודת איזון.

מרדכי ברונשטיין: קודם כל אני בטוח שיש הרבה כוונות טובות בחוק הזה ואני מברך על כך שהמחוקקים שלנו פועלים כדי להפוך את המדינה הזאת למקום טוב יותר.

מרדכי ברונשטיין: מצד שני צריך להסתכל על הדברים גם בהקשר התעשייתי שלהם.

מרדכי ברונשטיין: יש לנו היום 640 שחקנים מקצוענים בשתי הליגות הבכירות.

מרדכי ברונשטיין: לכל שחקן ושחקן כזה יש חוזה עם הקבוצה שלו.

מרדכי ברונשטיין: כמו ביחסים חוזיים בכל העולם, קורה לפעמים שצד א' לא מרוצה או שצד ב' לא מרוצה.

מרדכי ברונשטיין: קורה גם שצד א' התנהג לא בסדר או צד ב' התנהג לא בסדר.

מרדכי ברונשטיין: יש גם מועדונים שמתנהגים לא בסדר ופוגעים בשחקנים וזה דבר שאנחנו מנסים לטפל בו אצלנו.

יעקב מרגי: ויש מצב ביניים שכולם מתנהגים בסדר אבל מצב נתון שזה לא נהנה והשני לא נהנה.

מרדכי ברונשטיין: כמי שמגיע מאותו מקום ומאותה מציאות, אני מתייחס לסעיף שמדבר על פניה לפי סעיף 11א (א4) לבית משפט חיצוני שלא מעולם הכדורגל.

מרדכי ברונשטיין: את אותה יציבות חוזית שזה גם פגיעה בהוראות החוק עצמו, את היציבות החוזית הזאת צריך לשמור.

מרדכי ברונשטיין: אני מדבר על שחקני הנוער, בסעיף בנוסחו היום, ששחקן נוער לא מרוצה מהקבוצה או שקבוצה אחרת רוצה אותו והוא רוצה לעבור.

מרדכי ברונשטיין: אז בצורה צינית מנצלים את הסעיף הזה וניגשים לבית משפט.

מרדכי ברונשטיין: יש לי הערכה רבה לבתי המשפט בישראל, אבל לבתי המשפט בישראל אין את המיומנות וההבנה הספורטיבית שיש למוסדות השיפוט של ההתאחדות לכדורגל בישראל.

מרדכי ברונשטיין: מוסדות השיפוט שהבוררים בהם נבחרו על ידי שחקני הכדורגל ועל ידי הקבוצות במשותף, מוסדות שיפוט שמייצגים את האיזונים האלה.

מרדכי ברונשטיין: אני אתן דוגמה קטנה ובזה אסיים, ייצגתי מועדון בשם גדנ"ע יהודה, מועדון שכל עשייתו היא עשייה חברתית, מועדון שפועל בדרום תל אביב, אין לו קבוצת בוגרים.

מרדכי ברונשטיין: שחקן בגיל 18 מקבל את הכרטיס, סע לשלום.

מרדכי ברונשטיין: רוב הפעילות מסובסדת על ידי משרד התרבות והספורט.

מרדכי ברונשטיין: באותו מועדון, מידי כמה שנים צומחים כישרונות, צמח שוער מאוד מוכשר.

מרדכי ברונשטיין: אותו שוער כנראה רצה להגיע לקבוצת הכדורגל הפועל תל אביב.

מרדכי ברונשטיין: כל ילד חולם להגיע למועדונים הגדולים, שוכח את ההשקעה והטיפוח, הוא רצה להגיע להפועל תל אביב.

מרדכי ברונשטיין: הלך האבא, הפך שולחן על המאמן, שלף את הילד מהאימונים ורץ לבית המשפט השלום.

מרדכי ברונשטיין: שופטת, שכנראה לא ראתה משחק כדורגל מימיה ראתה את הילד שהגיע לדיון, הוא בכה, ופסק הדין בידיים שלי, השופטת אומרת בפסק הדין שהפסיקה קבעה קריטריונים כאלה וכאלה והם לא מתקיימים.

מרדכי ברונשטיין: אבל הילד בכה בפני והוא לא יחזור לקבוצה ולכן אני משחררת אותו.

מרדכי ברונשטיין: למה?

מרדכי ברונשטיין: ככה.

מרדכי ברונשטיין: אני רוצה להגיד שיש סכנה גדולה מאוד שבתי משפט אזרחיים ידונו בזה.

יעקב מרגי: אני אתרגם לך את מה שהיא אמרה.

יעקב מרגי: במילים אחרות היא אמרה שבית המשפט המכובד מייחס חשיבות לרצונו של האדם החופשי, במידת הסבירות.

יעקב מרגי: היא בחרה את מידת הסבירות וקבעה שיש משקל לבכי.

יעקב מרגי: בכוונה אני אומר את זה קיצוני.

יעקב מרגי: אתה מנסה להציג את זה כאילו השופטת נחתה מגלקסיה אחרת.

מרדכי ברונשטיין: אני יודע מה יקרה, כל שחקן שירצה לעזוב את הקבוצה שלו כי יש לו הצעה יותר טובה, יבוא לשופטת, יעשה מה שיעשה - - -

יעקב מרגי: זו לא הכוונה.

מרדכי ברונשטיין: אבל זה בדיוק מה שיקרה.

מרדכי ברונשטיין: כי בתי המשפט האזרחיים, עם כל הכבוד - - -

יעקב מרגי: מה שיקרה, אם תמשיכו בעמדה החד צדדית, כזה ראה וקדש, בתי המשפט יכריעו כדין על הראש שלכם.

יעקב מרגי: אם לא תציגו מתווה מאוזן, בתי המשפט ידרשו לזה פעם אחר פעם ואני אומר לך, בליברליזם שיש היום ובצדק, הם יפסקו מעל הראש שלכם כי בסופו של דבר כבוד האדם עולה על כל השקעה אחרת.

יעקב מרגי: אתה יכול לומר מילה "השבחה" על בן אדם?

יעקב מרגי: "פיצוי השבחה"?

יעקב מרגי: זה עוד יעבור לך, במקומות אחרים אתה תחטוף.

יעקב מרגי: מה לעשות, הטרמינולוגיה השתנתה.

עידו בר-נתן: טרמינולוגיה של כדורגל לא מדברת על אדם וזכויות ספורטיביות.

עידו בר-נתן: אין דבר כזה כרטיס שחקן כבר שנים ומשתמשים בו בדברים שלא קיימים.

עידו בר-נתן: זה לא קיים.

עידו בר-נתן: אין פה עבדים.

יעקב מרגי: אתה מפריע לי.

מרדכי ברונשטיין: אני רוצה לומר שיש יציבות חוזית שהיא חשובה.

מרדכי ברונשטיין: יש מוסדות פנימיים של התאחדות הכדורגל שנבחרו גם על ידי השחקנים ולא בכדי ארגון השחקנים לא נמצא בחדר הזה.

מרדכי ברונשטיין: ארגון השחקנים לא פה.

מרדכי ברונשטיין: אדוני צודק, אנחנו לפעמים כן מקבלים על הראש.

מרדכי ברונשטיין: כי שחקן שפוגעים בו ומתעמרים בו הולך לבית הדין לעבודה ומקבל פיצויים יפים וגם שם ניתן לו מענה מדברים שקיימים ומתקיימים ולא צריך לשנות כלום בעניין.

יעקב מרגי: כמה פניות היו בעשור האחרון של שחקנים לבית דין לעבודה?

מרדכי ברונשטיין: לדעתי היו עשרות.

רתם קמר: רתם קמר, מנכ"ל ההתאחדות לכדורגל.

רתם קמר: אני שמח שהזמנתם אותנו לדיון.

יעקב מרגי: אנחנו שמחים שבאתם.

רתם קמר: ראינו חשיבות מאוד גדולה להגיע לדיון כי מבחינתנו התיקון בנוסח שנמצא כרגע הוא אסון לכדורגל הישראלי ואני אסביר למה.

יעקב מרגי: אסון?

רתם קמר: אסון ואני אסביר תכף למה.

רתם קמר: הנחות היסוד שחלק מהאנשים יוצאים מפה על כל מיני תקנונים אולי מתאימים לפני 20 ו-30 שנה.

רתם קמר: היום התקנונים של ההתאחדות לכדורגל שוקלים את מכלול השיקולים, גם של הקבוצות גם של השחקנים.

רתם קמר: בסוף האינטרס שלנו כהתאחדות לכדורגל, כמי שאמון על הענף הזה לפתח ולקדם אותו.

רתם קמר: אם שחקנים נתקעים בקבוצות, זו בעיה של ההתאחדות לכדורגל.

רתם קמר: אם שחקנים יוצאים מקבוצות בלי לשלם דמי השבחה, זו בעיה של ההתאחדות לכדורגל.

רתם קמר: אם דמי ההשבחה הם לא הגיוניים או לא סבירים זו בעיה שלנו.

רתם קמר: היתרון שלנו כמי שבוחן את כל השיקולים מלמעלה, הוא בזה שהוא יודע לייצר את האיזונים האלה וזה מה שאנחנו עושים בשנים האחרונות ומידי שנה בוחנים את עצמנו.

יעקב מרגי: אז לא הבנתי איפה האסון.

יעקב מרגי: בוא נבודד את מה אמרנו כולם סביב השולחן.

יעקב מרגי: איפה שיש חוזה - זה יצא מהמשחק.

יעקב מרגי: יש כרגע מסלולי יציאה וגם הם נעשו במידה ובמשורה.

יעקב מרגי: זה לא שרירותי, יש ערכאה שאמורה לדון בכך.

יעקב מרגי: אם הבנתי נכון מידידנו המשפטן, אין לו השגה על החוק אלא יש לו השגה אם זה היה מוסד לבוררות של ההתאחדות לכדורגל, זה היה מתקבל יותר בהבנה מאשר בית משפט.

יעקב מרגי: ככה הבנתי.

יעקב מרגי: אם זה אסון פה, אז חצי אסון פה.

יעקב מרגי: אין אפס עד מאה, יש תהליכים באמצע.

רתם קמר: אני אומר אסון בכמה מובנים.

רתם קמר: אני אתחיל ממשהו שעוד לא נאמר.

רתם קמר: התערבות המחוקק, ציין את זה קודם מנהל הספורט, שאנחנו כפופים לארגונים בין לאומיים שאנחנו מחויבים לפעול לפיהם, יכולה ליצור התערבות שעלולה לפגוע בהתאחדות לכדורגל ובכל הספורט.

רתם קמר: אתם בטח יודעים שבשנים האחרונות היו ניסיונות לא מעטים להרחיק את ההתאחדות לכדורגל מפיפ"א מגורמים בחוץ, זה בדיוק המקרה שיכול - - -

יעקב מרגי: למה?

יעקב מרגי: תסביר לי.

יעקב מרגי: אתם מהלכים עלינו אימים עם רעידות אדמה, אסונות.

יעקב מרגי: זה לא עושה עלי רושם, תסביר לי למה.

רתם קמר: הדברים האלה, גם על פי חוק הספורט, גם על פי התקנונים של פיפ"א ואופ"א, הדברים האלה שקשורים בעבירות שחקנים, בטח ובטח בגירים, מונחים לפתחה של ההתאחדות לכדורגל כמי שהיא בעלת הסמכות בלעדית.

רתם קמר: התערבות של מחוקק שבכל הכבוד לא תמיד שוקל את השיקולים שאנחנו שוקלים כהתאחדות הכדורגל, היא התערבות בעצמאות של ההתאחדות לכדורגל.

יעקב מרגי: אני מתאפק.

רתם קמר: אני יודע שמחוקקים לא אוהבים לשמוע את זה.

יעקב מרגי: להפך.

יעקב מרגי: נתת לי מחמאה.

יעקב מרגי: אנחנו בדיון כמעט אזוטרי הבאנו רעידת אדמה, הבאנו אסון ונותנים לכולם לדבר.

רתם קמר: בסוף חוקים כאלה, שבאים לפגוע בעצמאות של ההתאחדות לכדורגל וזה בדיוק מה שהחוק הזה עושה - - -

יעקב מרגי: שמעתי מאה פעם: התאחדות, אנחנו קובעים, עצמאות ההתאחדות, ההתאחדות וההתאחדות.

רתם קמר: אני אגיד לך למה, כי ברגע שאתה רוצה להוסיף כאלה סכסוכים, שחלקם סכסוכים משפטיים, חלקם סכסוכים חוזיים, מוצאים ממוסדות ההתאחדות לכדורגל, שכמו שאמרו מקודם, הם נבחרים על ידי שחקנים, על ידי - - -

יעקב מרגי: הבהרת טוב את הדברים.

יעקב מרגי: מאחר ויש לנו קצת ותק בחקיקה, אני במקרה 15 שנה בכנסת, אני אתן לך טיפים ממה שסברו אחרים.

יעקב מרגי: באנו לכאן בידיים נקיות, אין לי ילדים בגילאים האלה ולא במועדונים האלה.

יעקב מרגי: המחוקק לא אוהב לחוקק.

יעקב מרגי: יש חברי כנסת שתן להם לסמן וי על הצעות חוק, זה לא המקרה, בכל אופן לא שלי.

יעקב מרגי: כל אלה שחטפו חקיקה על הראש אלה גופים שהביעו עמדות נחרצות כמו שלך.

יעקב מרגי: יש פה כשל כלשהו שצריך להתמודד אתו.

יעקב מרגי: אני מבין את הצורך שלך כהתאחדות לכדורגל לשמור את הסמכויות אצלך.

יעקב מרגי: אני לא מנסה אפילו לחשוב שחוץ מהריכוזיות אין לך שיקולים אחרים.

יעקב מרגי: אין לי ספק שיש לך שיקולים של טובת הכדורגל.

יעקב מרגי: הצעת החוק הזו מונחת באוויר הרבה זמן וזו הסיבה שהתעקשתי להעלות אותה למרות שזה לא עולה להצבעה.

יעקב מרגי: כמו שהוועדה סיימה ב-2014 וזה לא בא לאף אחד.

יעקב מרגי: אני אומר לכם זה באוויר, זה יעבור.

יעקב מרגי: משנת 2014 עד 2018 זה ארבע שנים, מוקדם או לא מוקדם זה עניין של טעם אישי.

יעקב מרגי: אני אומר לכם חד משמעית שזה חייב לעבור תיקון.

יעקב מרגי: המציאות הנוכחית לא תהיה ולא תימשך.

יעקב מרגי: היא לא תימשך כי חברי כנסת ואני רוצים לחוקק את זה.

יעקב מרגי: זה יבוא לכם בכפייה ואל תהלכו עלינו אימים, יש גופים חזקים מכם שאומרים לנו שזו פגיעה בחופש האקדמי, זה קודש הקודשים, עצמאות פדגוגית ועוד סיסמאות.

יעקב מרגי: הסיסמאות האלה לא עוזרות כשיש כשל.

יעקב מרגי: קחו יוזמה, תביאו מתווה על השולחן.

יעקב מרגי: עד הדיון הבא תביאו מתווה שיהיה מוסכם.

יעקב מרגי: לא תביאו מתווה שיהיה מוסכם, כל עוד יש ערכאה שיפוטית, אני חי טוב עם זה, אין פה הפקרות, אנחנו נוגעים בזה בזהירות.

יעקב מרגי: בכוונה אני רוצה שתביאו , תעירו הערות, שימו על השולחן מתווה מוסכם.

יעקב מרגי: כבילה שלא לצורך לא תהיה.

יעקב מרגי: אני מסכים שצריכה להיות תמורה בעד ההשקעה, אין לי בעיה שיעבדו בחוזים, אפשר לארגן את זה בחוזים, אבל להגיד לך השקעתי בך, אתה לא יכול.

יעקב מרגי: אם לא תעשו את זה, שחקני כדורגל שהביאו תרומה משמעותית למועדון שלהם, ידרשו ובצדק וזה יחזור אליכם כבומרנג.

יעקב מרגי: יש מועדונים שלא השקיעו שקל, שפר גורלם ונפלו עליהם שני כישרונות צעירים והביאו להם את הפוש באותה עונה, הם מגלגלים וזה בסדר, לא מדברים על זה.

יעקב מרגי: חוזה הוא דרקוני כשהוא חד צדדי וחוזים דרקונים נפסלים בבתי משפט.

יעקב מרגי: כבוד האדם וחירותו זה מעוגן בחוקי יסוד ונכתבו על זה ספרים של פרשנויות.

רתם קמר: אבל זה לא המקרה.

יעקב מרגי: אני מסכים אתך שזה לא המקרה, אתם מביאים את זה לשם.

רתם קמר: האמירות האלה שכאילו יש פגיעה בחופש העיסוק זה ממש לא.

רתם קמר: התקנונים והחוקים האלה נבחנו על ידי בתי משפט, על ידי רשם העמותות, על ידי הרגולטורים.

רתם קמר: זה לא המקרה הזה.

יעקב מרגי: אתה אומר לי, אין לי בעיה, אם יש בעיה עם שחקן שיפנה אלי.

יעקב מרגי: אני הוא זה שצריך - - -

רתם קמר: להפך, אני אומר להם יותר מזה.

רתם קמר: יש גופים עצמאיים שבוחנים כל מקרה ויודעים לשחרר שחקן כשצריך לשחרר.

יעקב מרגי: מי אלה הגופים העצמאיים?

רתם קמר: המוסד לבוררות שארגון השחקנים בוחר יחד עם הליגה ויחד עם ההתאחדות, הם בוחרים את הבוררים, שופטים בדימוס.

יעקב מרגי: אתה לא חושש מפסיקה של בית המשפט העליון בנושא הזה?

רתם קמר: ממש לא.

יעקב מרגי: זה יתרחש על הראש שלך.

רתם קמר: אני אומר לך יותר מזה, התקנונים שלנו צמודים לתקנונים של פיפ"א.

רתם קמר: הם לוקחים את אותו רציונל ואת אותו מנגנון איזון שאנחנו לוקחים.

רתם קמר: הכול פה מתנהל סביב הכדורגל, יש עוד 200,000 ספורטאים שלפי דעתי שזה נוגע אליהם.

רתם קמר: הכול פה מתנהל סביב הכדורגל, כאילו הכדורגל תופס את השחקנים.

יעקב מרגי: למה שומעים רק על הכדורגל?

יעקב מרגי: כי הכדורגל צועק.

יעקב מרגי: להם זה לא כואב.

רתם קמר: אף אחד לא מבין את המשמעות.

יעקב מרגי: מי שצועק "אי" זה מי שכואב לו.

יעקב מרגי: יש מיעוט שצועק "אי" גם כשלא כואב לו.

יעקב מרגי: הכדורגל רעשן מטבעו.

יעקב מרגי: אתם צועקים כי יש פה כסף.

יעקב מרגי: מה לעשות שאנחנו לא משופעים בענפים רבים ומקצועיים במדינה הזאת שבאים לידי ביטוי כמו הכדורגל.

יעקב מרגי: לכן לא לחינם אתם פה.

יעקב מרגי: יש לכם את כרטיסי השחקן והחוזים שלכם - - -

רתם קמר: אין דבר כזה.

רתם קמר: הנחות היסוד שלכם מוטעות.

יעקב מרגי: אתה צועק עלי?

רתם קמר: חס וחלילה.

יעקב מרגי: אמרת את זה כבר פעם אחת.

מיכאל וייסמן: שום איגוד לא קיבל זימון להיום.

מיכאל וייסמן: אף אחד.

יעקב מרגי: איך באתם?

יהודית גידלי: ממש לא נכון.

יהודית גידלי: אני מבקשת ממך לחזור מדבריך.

מיכאל וייסמן: אתמול ישבתי עם יושבי-ראש איגודים.

יעקב מרגי: מנהלת הוועדה תאמר לך שכולם מוזמנים.

מיכאל וייסמן: ביום חמישי אחרי הצהריים.

יהודית גידלי: נכון.

יעקב מרגי: אנחנו לא מקיימים דיונים ואחר כך מבטלים אותם.

יעקב מרגי: יש סמיכות בין הזמנה לדיון לדיון עצמו.

יעקב מרגי: ביום חמישי זה סביר כשהדיון ביום שני.

יעקב מרגי: אם אתה לא יכול להגיע, אתה בוודאי שולח מישהו במקומך.

יעקב מרגי: הנוכחות פה יחסית מכובדת.

רתם קמר: אני רוצה לגעת בנקודה נוספת ברשותך.

רתם קמר: הכדורגל הישראלי, אנחנו רוצים להתגאות בו, בהצלחה שלו, בנבחרת ישראל.

רתם קמר: צריך להבין שההתפתחות של הכדורגלן הישראלי בסופו של דבר תלויה בקבוצות ובמחלקות הנוער של הקבוצות.

רתם קמר: מי שמשקיע ומכניס את היד לכיס ומתקין מתקנים ומביא מאמנים, עם כל הכבוד זה קבוצות הכדורגל שמשקיעות מיליונים.

יעקב מרגי: חשבתי שזה הטוטו.

רתם קמר: בעלי הקבוצות, הנציגים של הקבוצות, בסוף שם נמצאות מחלקות הנוער.

רתם קמר: אני אומר לך כהתאחדות הכדורגל שאני מפחד שיבוא היום שהם יגידו שלא משתלם להם.

רתם קמר: לא משתלם להם להשקיע בשחקני הנוער אם בסוף בגיל 15, 16 הולכים.

רתם קמר: אז תהיה בעיה בנבחרות ישראל ובנבחרת הבוגרת, כי רק שם הכדורגל צומח.

רתם קמר: אני מסכים אתך שצריך למצוא את האיזונים.

רתם קמר: אני חושב שהיום יש איזונים, אדוני לפי דעתי לא מכיר את תקנוני ההתאחדות ואני אשמח להעביר לך שתקרא ותלמד, יוצרים בדיוק את האיזונים האלה.

רתם קמר: יותר מזה, אנחנו מידי פעם בודקים את עצמנו מחדש.

רתם קמר: לא מזמן הקמנו ועדה אצלנו בתוך ההתאחדות לבדוק שוב את נושא הקטינים, אם יש שם כל מיני עיוותים שנוצרים.

רתם קמר: בסופו של יום צריך להבין שאי אפשר לשפוך את התינוק עם המים.

רתם קמר: זה בדיוק מה שיכול לקרות במקרה הזה.

יעקב מרגי: אתה לא מסביר לי איפה התיקון הזה שופך את התינוק עם המים?

יעקב מרגי: חוץ מפחדים אתה לא מסביר לי כלום.

רתם קמר: דבר ראשון, שהוא מעביר את ההחלטות למוסדות שיפוטיים מחוץ להתאחדות לכדורגל, אין להם את הכלים.

רתם קמר: חוק הספורט נותן לי את הכלים.

יעקב מרגי: אני לא סומך עליך.

יעקב מרגי: אנחנו המחוקקים סבורים שבסוגיות כאלה של כבוד האדם וחירותו וחופש העיסוק - - -

רתם קמר: זה לא המקרה.

יעקב מרגי: אם זה לא המקרה הזה, אז ממה אתה פוחד?

יעקב מרגי: מילא אם היית אומר לי שאתה הולך להעביר את זה עכשיו לג'יבריל רג'וב, להתאחדות הכדורגל הפלסטינית, זה לא שם, אנחנו מדברים על בית המשפט.

יעקב מרגי: אתה חושב שהאינסטנציה של בית המשפט השלום לא מספיקה?

רתם קמר: לא מתאימה.

יעקב מרגי: רוצים בית משפט לעניינים מנהליים, אני אלך אתכם.

יעקב מרגי: אנחנו לא באים כרגע לשנות לכם סדרי בראשית בכל ההתאחדות, מה שאתם צריכים לעשות אתם עושים טוב ומה שאתם עושים טוב שיישאר ומה שאתם לא עושים טוב תשתפרו, הכול טוב ויפה.

יעקב מרגי: אומרת לי היועצת המשפטית של הוועדה שכיום יש עתירה תלויה ועומדת על הסעיפים האלה.

תמי סלע: בדיוק בטענה של פגיעה בחופש העיסוק.

יעקב מרגי: רבותיי, לא ביקשנו בצורה מופקרת לחוקק שכל נער או בוגר שירוצה לעזוב את המועדון, יעזוב.

יעקב מרגי: יש תהליך מסודר עם בקרה שיפוטית, לדעתי כך צריך להיות.

יעקב מרגי: לא באתי נעול ולא הצלחתם לשכנע אותי למה זה אסון לכדורגל?

יעקב מרגי: לא הצלחתם לשכנע אותי.

דודו מלכא: הערה לסדר שיכולה לעזור, אני חושב שיש כאן פערי מידע.

דודו מלכא: כדי לסגור את הפערים האלה בוודאי נבוא לוועדה ונציג את כל המצב הקיים.

דודו מלכא: נקראה בדיוק מה קורה, נראה בדיוק מה עושים.

דודו מלכא: צודק רתם שההתאחדות לכדורגל עשתה הרבה צעדים קדימה.

דודו מלכא: זה קודם כל.

דודו מלכא: כפי שאמרתי בתחילת דברי, יש כאלה שבכלל לא יודעים שיש דבר כזה.

דודו מלכא: הדבר הנוסף זה שאני רוצה לדייק על העתירה, שאני נדרשתי לברר מדוע לא משחררים את האתלט, התקשרתי לאגודה ולאיגוד והם בכלל לא ידעו מזה.

דודו מלכא: הסתבר שהעותר ניגש באופן עקרוני, הוא בכלל לא מדבר על כדורגל, הוא בכלל ערער ולכן הוא לא בחן את כל האפשרויות, זה גם מה שאנחנו נגיד לבית המשפט.

דודו מלכא: אנחנו נגיב לבית המשפט בצורה מסודרת, הדיון הזה עוזר לנו, אנחנו מכינים את התשובה.

דודו מלכא: לכן אני חושב שאם אנחנו נשב אתך עוד לפני כן ונציג את כל הנתונים ונראה מה צריך ומה חשוב וכדאי לעשות, יכול להיות שאם יש דברים שלא יתנו להם מענה, אז שיתקנו.

דוד דהאן: שמי דוד דהאן, יושב-ראש הארגונים החברתיים בכנסת.

דוד דהאן: בעברי הייתי שחקן כדורגל במכבי מינכן.

דוד דהאן: כשרציתי לעבור ממכבי מינכן לביירון מינכן, הוציאו לי את הנשמה, עשו לי את המוות והיה מדובר בכדורגל מקצועני.

דוד דהאן: דברים השתנו כאן במדינה ועדין מה שאני שומע זה קטסטרופה.

דוד דהאן: אני מאוד תומך ביושב-ראש להביא לזכויות שוות לשחקנים.

עמית פינס: עורך-דין עמית פינס, היועץ המשפטי של ההתאחדות לכדורגל.

עמית פינס: דבר ראשון הייתי רוצה להנמיך את הטונים.

עמית פינס: קודם כל נכיר את הסביבה המשפטית שאנחנו חיים בה.

עמית פינס: הסביבה המשפטית שאנחנו חיים בה היא סביבה חוזית.

עמית פינס: בכל העולם השחקנים לא קשורים, הם לא קניין של הקבוצה, אין שום אלמנט קנייני, דברו פה על עבדות, זה לא רלוונטי.

עמית פינס: יש חוזים.

עמית פינס: החופש של אדם לעשות מה שהוא רוצה מוגבל בהתחייבויות חוזיות שהוא לוקח על עצמו מוגבל בהתחייבויות חוזיות שהוא לוקח על עצמו.

עמית פינס: דברנו על חופש ועל חירות ועל יכולתו של אדם להחליט בעצמו מה הוא רוצה לעשות ויכולתו של כל אדם מוגבלת על ידי חוזים שבהם הוא נטל על עצמו התחייבויות.

עמית פינס: בהבדל מהסביבה המשפטית הכללית שאפשר לאכוף על אדם חוזה, בתחום הספורט אי אפשר לאכוף על שחקנים חוזה.

עמית פינס: זה חוזה שאינו ניתן לאכיפה ולכן התרגום של הפרות חוזה הם רק במישור הכספי, אלה הם למעשה דמי ההעברה או הפיצוי שמשלמים לקבוצות, בדרך כלל אל השחקן אלא הקבוצה הקולטת.

עמית פינס: צריך להכניס את הנושא הזה לפרופורציה.

עמית פינס: דובר הרבה על איזונים וזה נכון שצריך למצוא את האיזון הנכון, איזון מבטא שיווי משקל והרמוניה.

עמית פינס: כשאנחנו מחפשים את שיווי המשקל וההרמוניה אנחנו לא צריכים להסתכל רק על עצמנו פנימה, אנחנו צריכים להסתכל על עצמנו גם כלפי חוץ וזה מה שניסה מנכ"ל ההתאחדות לומר.

יעקב מרגי: הוא לא הצליח.

עמית פינס: אז אני אנסה.

עמית פינס: מכיוון שכדורגל הוא נושא בין לאומי, הוא לא רק מקומי, יש תקנונים בכל העולם, גם של ההתאחדויות המקומיות וגם את ההתאחדויות שמאגדות את כל הכדורגל כמו פיפ"א והתאחדויות אזוריות.

עמית פינס: התקנונים האלה אמורים לייצר הרמוניה.

עמית פינס: כלומר אי אפשר לחרוג מאותם מנגנונים - - -

יעקב מרגי: מה זה נוגע לשחרור שחקן?

עמית פינס: אני אסביר, זה מאוד פשוט, הכללים לגבי שחרור שחקנים צריכים להיות אחידים, אחרת נוצר חוסר הרמוניה בין המצב המשפטי הכולל בעולם לבין המצב המשפטי הספציפי אצלנו.

עמית פינס: ברגע שייווצר חוסר איזון כזה ואני כרגע לא מביע עמדה אם החוק בנוסחו הקיים יוצר את חוסר האיזון הזה או לא - - -

יעקב מרגי: ספורטאי יכול לסיים את החוזה - - - מעורבות של בית דין או אישור של מועדון, אבל צריך לשלם פיצויים.

יעקב מרגי: זה בספרד.

יעקב מרגי: גובה הפיצויים יכולים להיות כהסכמת שני הצדדים או בהכרעה של בית דין במקרה ולא הייתה הסכמה.

עמית פינס: גם אצלנו זה אותו דבר.

יעקב מרגי: אז מה אתה בוכה?

עמית פינס: דבר ראשון, לא שמעתי את עצמי בוכה.

יעקב מרגי: לא בוכה.

יעקב מרגי: חושש.

עמית פינס: אני גם לא חושש.

עמית פינס: אני מנסה להסב את תשומת הלב לדברים שצריכים לבדוק.

עמית פינס: משום שהאיזונים האלה הם איזונים מתאימים.

עמית פינס: כשבאים לעשות מעשה חקיקה שיכולה להיות לו השפעה שחורגת מהנושא שהוא רוצה להסדיר, אז צריכים לשמוע ולראות האם האיזונים האלה הם איזונים נכונים.

עמית פינס: האם נקודת שיווי המשקל שאנחנו מתיימרים לשרטט אותה, ניצבת במקום הנכון.

עמית פינס: אני חושב שטוב שמדברים על זה.

עמית פינס: טוב שנשמע את עמדת משרד הספורט - - -

יעקב מרגי: אני שומע את מידת האיזון הראויה בדיון, שטוב לשמוע.

יעקב מרגי: אבל אל מול עמדה נחרצת שככה יהיה ולא ישתנה, אני לא מקבל.

יעקב מרגי: תרשו לי ברשות

יעקב מרגי: כם לקבל בברכה חברים ממועדון הקשישים בגילה בירושלים שבאו לעקוב מקרוב אחר עבודת הכנסת.

יעקב מרגי: ברוכים הבאים.

יעקב מרגי: נאחל לכם עוד ינובון בשיבה דשנים ורעננים יהיו.

יעקב מרגי: אמן.

יעקב מרגי: אני אומר לכם מניסיון אישי של אמי שתחיה, המועדון מאריך ימים.

יעקב מרגי: תמשיכו לפקוד את המועדון, להיות פעילים, חיוניים, שמחים אוהבים ונאהבים.

יעקב מרגי: ברוכים תהיו.

עמית פינס: הם יכולים לעבור ממועדון למועדון?

יעקב מרגי: כן, מה שלא קורה במועדוני הכדורגל.

עמית פינס: בקיצור, אני חושב שכשאנחנו מחפשים את נקודת האיזון, כולם סביב השולחן הזה מחפשים את נקודת האיזון הנכונה משום שמצד אחד לא טוב להגביל את ההתחייבויות של השחקנים והספורטאים ומצד שני לא צריך לפגוע באגודות ובכדורגל בכלל יתר על המידה.

עמית פינס: צריך להתייחס לנושאים האלה ולשמוע את העמדה שלנו.

עמית פינס: חלק מהאיזונים, כמי שבא במגע עם המוסדות השיפוטיים, גם האזרחים הרגילים וגם הפנימיים של ההתאחדות כמעט מידי שבוע, יכול להגיד לאדוני שהמוסדות שההתאחדות הקימה, שבראשם עומדים שופטים מוערכים מאוד בדימוס ואנשים שבקיאים מאוד בתחום הזה, אני חושב שיש להם את היכולות להתמודד גם עם הסוגיה הזאת.

עמית פינס: בוודאי כשהמחוקק נותן את קריאת הכיוון ואת ה"אני מאמין" שלו, לדעתי משפטנים בכזה סדר גודל שמרכיבים את המוסדות הפנימיים שהוקמו מכוח חוק הספורט, החוק שאנחנו מדברים עליו היום, הם בהחלט פורום יותר מאשר ראוי לדון ולהכריע בנקודות האלה ולא צריכים ללכת לבתי המשפט האזרחיים.

עמית פינס: צריך להדגיש פה עוד שתי נקודות.

עמית פינס: המוסדות השיפוטיים של ההתאחדות אינם סוף פסוק.

עמית פינס: בסופו של דבר קיימת זכות גם למי שרואה את עצמו נפגע מהפרטה של מוסדות הספורט של ההתאחדות גם באינסטנציה הגבוהה ביותר ויכול ללכת לבתי המפשט האזרחיים.

עמית פינס: בתי המשפט האזרחיים הגבילו את עצמם במידת ההתערבות שלהם משום שהם יודעים ומכירים בזה שהם לא גוף מקצועי וכדי להכריע בנושאים האלה צריך מומחיות מקצועית שזה המוסדות השיפוטיים של ההתאחדות בהחלט נותנים.

עמית פינס: להתאחדות יש גם ניסיון נצבר - - -

יעקב מרגי: אנחנו לא מקלים ראש בזה.

עמית פינס: אני מניח שלא משום שזה חשוב.

עמית פינס: להתאחדות, גם למוסדות השיפוטיים שלה וגם לאנשי המקצוע שמרכיבים את ההתאחדות יש ניסיון נצבר בנקודות האלה.

עמית פינס: כמי שבא במגע, כמעט מידי שבוע כמו שאמרתי, עם התפקוד גם של המוסדות הפנימיים וגם של בתי המשפט החיצוניים וגם של בית הדין אני חושב שבסופו של דבר כל השחקנים שפונים לערכאות, איזה שלא יהיו, מקבלים משפט צדק.

עמית פינס: לכן, כחלק מהאיזון צריך לשמור לפחות בעניין הזה על העצמאות השיפוטית של ההתאחדות כאשר אנחנו זוכרים כל הזמן שמעל המוסדות של ההתאחדות יש עדיין בתי משפט אזרחיים.

עמית פינס: תודה.

אורה חכם: האם יש איגוד של שחקנים?

אורה חכם: או מועצת איגודי השחקנים?

אורה חכם: אם כן, האם הביעה עמדה?

יעקב מרגי: הם הוזמנו?

יהודית גידלי: כל התאגדויות השחקנים הוזמנו.

יהודית גידלי: אני יכולה לתת לכם רשימה של כל הגופים שהוזמנו לישיבה.

יובל וולטן: אני מבקש להתייחס לשתי נקודות: הראשונה, לעשות סדר מבחינת המסמכים שלנו שמונחים על שולחן הוועדה.

יובל וולטן: יש מסמך אחד שנכתב לבקשתך אדוני היושב-ראש, בשבוע שעבר, לגבי כללים להעברת ספורטאים בין אגודות, שמתמקד בנושא של הסגר ובעצם קיומה או אי קיומה של דרישה לפיצוי הכשרה בתקנונים.

יובל וולטן: זה שמונה ענפי ספורט, אתם יכולים לקרוא על זה בחומר הרקע של אתר הוועדה.

יובל וולטן: ארבעה ענפי ספורט קבוצתיים ועוד ארבעה ענפי ספורט אישיים.

יובל וולטן: לפני כשלוש שנים ערכנו לבקשת חבר הכנסת דב חנין מחקר הרבה יותר מעמיק ויסודי מזה שדברתי עליו עכשיו, שמתמקד בענף הכדורגל ובנושא של פיצויי ההכשרה.

יובל וולטן: לא עסקנו שם כל כך בנושא ההסגר.

יובל וולטן: ישנם כמה דברים שהייתי רוצה לציין מתוך המחקר הזה שנכון מלפני שלוש שנים.

יובל וולטן: אם חלו שינויים בשלוש השנים האחרונות, אז המחקר לא מתייחס אליהם.

יובל וולטן: היו אמירות שאין בפנינו את הידע ואת הפרטים ויש פה הרבה פרטים.

יובל וולטן: המחקר נערך בתיאום הדוק עם היועץ המשפטי לשעבר של ההתאחדות לכדורגל, עורך-דין אפרים ברק, אין חולק על מומחיותו בתחומים האלה.

יובל וולטן: היה גם רתם שענה אז בשם ההתאחדות לבקשות המידע שלנו.

יובל וולטן: לגופם של דברים, מהסקירה של נושא פיצויי ההכשרה בישראל ובמדינות אחרות, כולל תקנות פיפ"א עלה שיש הבדלים מהותיים בין הסדרת הנושא בישראל לבין הסדרת הנושא במקומות אחרים.

יובל וולטן: אם מדברים על מגבלת הגיל להעברה לזכאות לפיצויים, אז כמוש נאמר קודם, הגיל הרווח הוא 23, לא בכל מקום, באיטליה זה 25, אנגליה 24.

יובל וולטן: אבל הרווח, כולל תקנון פיפ"א זה 23.

יובל וולטן: בישראל, בשונה ממקומות אחרים שסקרנו, אם מדובר במעבר ראשון מהקבוצה שבה שחקן משחק, אין מגבלת גיל בכלל.

יובל וולטן: יכול גם בגיל 30, לפי התקנון.

רתם קמר: אותו דבר בכל העולם.

רתם קמר: אני שואב מפיפ"א, זה אותו דבר.

יובל וולטן: זה לא אותו דבר.

יובל וולטן: קבלנו על זה חוות דעת מעורך-דין ברק ולדעתי חוות דעתו הייתה מוסמכת לפחות כמו שלך.

יעקב מרגי: תחזור בבקשה על מה שאמרת.

יובל וולטן: מבחינת הגיל הרווח, ברוב המדינות שסקרנו, וגם בתקנון פיפ"א, 23.

יובל וולטן: יש מדינות בהם זה גבוה יותר שבהם זה גבוה יותר, ישראל לא היחידה.

יעקב מרגי: מה הגיל כאן?

יובל וולטן: 24.

יובל וולטן: לגבי ההעברה ראשונה מהקבוצה בה שיחק שחקן את מרבית שנותיו, בישראל לפי התקנון אין הגבלת גיל, במדינות אחרות - - -

יעקב מרגי: העברה ראשונה זה מרצונו.

יובל וולטן: אני מדבר רק על פיצויי ההכשרה.

יובל וולטן: המחקר של הכדורגל היה רק על פיצויי הכשרה.

יובל וולטן: דבר נוסף, ברוב המקומות שסקרנו, לדעתי בכולם, הזכאות של המועדון המעביר לפיצויי הכשרה מותנה בהצעת חוזה לשחקן.

יובל וולטן: המועדון המעביר לא יכול להגיד אנחנו גם לא מציעים לך חוזה וגם דורשים שתישאר אצלנו, אלא אם ישלמו פיצויי הכשרה, כולל בתקנון פיפ"א שמתייחס להעברות באזור אירופה, שישראל משתייכת אליהם.

רתם קמר: גם אצלנו כדי לקבל סכום מסוים אתה צריך לצאת - - -

יובל וולטן: אין סעיף כזה בתקנון.

רתם קמר: בוודאי שיש.

רתם קמר: כדי לקבל את הפיצוי שהם רוצים, הם חייבים להציע לו חוזה, בדיוק מהסיבה שאמרת.

יובל וולטן: תפנו אותנו לסעיף הרלוונטי, יכול להיות שזה בקבוצת גיל מסוימת 21-24.

יובל וולטן: מה קורה בין 18 ל-21? או מ-24?

יעקב מרגי: נשמח לקבל את התקנות.

רתם קמר: הוא בצבא.

רתם קמר: אצלנו יש גם צבא, גם נתון שצריך לקחת בחשבון.

יעקב מרגי: הוא לא מפסיק לשחק כשהוא בצבא.

רתם קמר: לצערנו הרוב כן מפסיק.

יובל וולטן: אני מפנה אתכם למחקר שהוא מלא באסמכתאות מתאימות, כולל הערות של הייעוץ המשפטי של ההתאחדות.

יובל וולטן: יש התייחסויות גם לסכום הפיצויים המינימאלי, שאפילו פוסקים של המוסד למעמד השחקן של ההתאחדות לכדורגל כתבו בהחלטות שלהם שהם לא היו פוסקים סכום כל כך גבוה אם לא היו מחויבים לפי הקריטריונים.

רתם קמר: גם את זה שינינו מאז.

יובל וולטן: רציתי לשאול אתכם על שינויים, אתם מדברים על זה שארגון השחקנים שותף לבחירת הפוסקים , הבוררים.

יובל וולטן: מי שקובע את פיצויי ההכשרה זה המוסד למעמד השחקן?

רתם קמר: לא, אתה מבלבל, מדובר בין שני מוסדות.

יובל וולטן: אז אני מדבר כרגע על המוסד למעמד השחקן.

רתם קמר: אם תרצה, נסביר את זה, מדובר בשני מוסדות שונים.

יובל וולטן: אדוני היושב-ראש, להערכתי זה נושא מהותי מכיוון שמי שקובע פיצויי הכשרה, שחלק גדול מהצעת החוק משליכה על זה, זה המוסד למעמד השחקן.

יובל וולטן: הבוררים אולי קובעים דברים אחרים.

יובל וולטן: המוסד למעמד השחקן לא נבחר אצלכם.

יובל וולטן: אלא אם כן משהו השתנה בשלוש השנים האחרונות.

יובל וולטן: דרך בחירת המוסד למעמד השחקן מפורטת במסמך וזה לא על ידי השחקנים, זה על ידי הנשיאות בית הדין של ההתאחדות.

רתם קמר: - - -

יובל וולטן: אני לא מדבר על בוררות, אני גם לא משפטן מומחה, אני רק יודע מה חקרנו.

יובל וולטן: לפי התקנון פיצויי ההכשרה נקבעים במוסד למעמד השחקן, זה נכון או לא נכון?

רתם קמר: גם במוסד לבוררות לפעמים קובעים סכומים, בטח במקרה של אי הסכמה, בטח אם יש סכסוך חוזי בין שחקן לקבוצה זה מגיע למוסד לבוררות ושם הרבה פעמים נקבעים סכומים.

רתם קמר: למשל בוזגלו, אביאל, עומר אצילי, כל אלו היו במוסד לבוררות.

יובל וולטן: מה ההבדל בין המוסד לבוררות למוסד למעמד השחקן?

רתם קמר: במקרה שאין חוזה, אז המוסד למעמד השחקן נכנס.

רתם קמר: יש שיקולי דעת, נותנת קריטריונים, גיל, חוזה, בדיוק השיקולים שאתה מדבר עליהם.

יובל וולטן: זו בדיוק הבעיה.

יובל וולטן: במקרה שאין חוזה ואין הסכמה, המוסד למעמד השחקן קובע ושם אין נציגות לשחקנים.

יובל וולטן: זו בדיוק הבעיה

רתם קמר: גם בקבוצות אין.

יעקב מרגי: אני רוצה שתבינו שאנחנו מכבדים את ההתאחדות לכדורגל ואת תרומתה לכדורגל.

יעקב מרגי: מה לעשות שהשחקן הוא אחד, בהרבה מקרים, גם כשגוף עושה את עבודתו נאמנה ואנחנו לא חולקים על זה, במכלול השיקולים של ההתאחדות לכדורגל, טובתו של השחקן לא נמצאת בחלקו העליון של הגרף.

יעקב מרגי: משם בא הצורך.

יעקב מרגי: הצעת החוק הזאת באה בעקבות מקרים שהיו ותקנות שהיו וקולות שעלו.

יעקב מרגי: דברים נאמרים ויאמרו בבתי המשפט, במוסדות לבוררות ועוד ייאמרו.

יעקב מרגי: אני אומר לכם חד משמעית, ייקבע עוד דיון.

יעקב מרגי: אני אתן למשרד התרבות 30 יום, זה זמן סביר, זה יכול לקחת גם כמה שנים - - -

דודו מלכא: אני מבקש לא 30 יום, כיוון שאנחנו נמצאים בעיצומה של ההכנה לשנה הבאה.

דודו מלכא: זו תקופה מאוד עמוסה ואנחנו צריכים עוד זמן.

יעקב מרגי: צריכים עוד כוח אדם?

דודו מלכא: עוד כוח אדם לא יעזור.

דודו מלכא: עד שנכשיר אותם יעבור זמן.

יעקב מרגי: תקבלו 45 יום.

יעקב מרגי: עכשיו אני פונה להתאחדות לכדורגל, אם תביאו מתווה שנבין ממנו שהליך ששחקן משתחרר, לאו דווקא מכדורגל, בצורה יותר ידידותית ולא מופקרת, יכול להיות שנהיה קשובים עליו.

יעקב מרגי: אם לא תביאו, הצעת החוק הזאת תעבור בקריאה ראשונה, בוודאי במושב הזה, כדי שתהיה לה דין רציפות בכנסת ולקראת הקריאה שנייה ושלישית ניתן לכם זמן לתקן.

יעקב מרגי: אני מציע לכם לקחת את הנושא, תלמדו אותו לעומק, קחו את הרציונל של הצעת החוק ותנסו להביא מתווה שיהיה מקובל עליכם, בלי רעידת אדמה ובלי אסונות.

יעקב מרגי: אל תהלכו עלינו אימים, אני בן 58, למדתי שהשמים לא נופלים.

עמית פינס: אני מבקש לחדד הבחנה, נקודה אחת שלדעתי לא הובהרה.

עמית פינס: ההתאחדות לכדורגל כרגולטור, כבודה במקומה מונח ואדוני אמר איפה הוא חושב שיש כשל.

עמית פינס: אבל אין דינה של ההתאחדות לכדורגל כרגולטור כדינם של המוסדות השיפוטיים של ההתאחדות, כמוסדות שיפוטיים.

עמית פינס: מוסדות השיפוט של ההתאחדות הם מוסדות בלתי תלויים.

עמית פינס: הם לא מיישמים מדיניות של ההתאחדות.

עמית פינס: יושבים בראשותם שופטים מכובדים ומשפטנים טובים והם לא מיישמים מדיניות של ההתאחדות.

עמית פינס: הם בלתי תלויים.

יעקב מרגי: הבהרה חשובה אבל היא לא אמת מוחלטת.

יעקב מרגי: מה שמונח בפני השופט זה ספר החוקים, שאותו אנחנו נתקן ומה שמונח בפני הגופים השיפוטיים אלה התקנונים.

יעקב מרגי: תודה רבה, בשלב זה נסיים, לדיון הבא תבוא יותר מסודר.

יעקב מרגי: תודה רבה הישיבה נעולה.